ועדת המשנה להגנה בסייבר, כנסת 20, פרוטוקול מספר 29, 2018-05-02 09:00

ענת ברקו: אני מתכבדת לפתוח את ועדת המשנה להגנה בסייבר.

ענת ברקו: היום י"ז באייר התשע"ח, 2 במאי 2018.

ענת ברקו: יושב אתי שגיא שהוא רכז המודיעין של הוועדה.

ענת ברקו: הוא אחראי על הזימון שלכם והקשר היה אתו.

ענת ברקו: הדיון הוא דיון פתוח.

איילת לוי נחום: לפי סעיף 120ב(2) לתקנון.

איילת לוי נחום: זה אומר שהפרוטוקול לא חסוי.

איילת לוי נחום: לידיעתכם.

ענת ברקו: בכל מקרה, היוזמה לכינוס, עת החלטנו להפוך לוועדה פורמלית, הייתה דווקא מישראל גרוס ואלון רפאלי שיזמו אותו.

ענת ברקו: אני חושבת שזאת הזדמנות טובה לראות מה בדיוק הדברים שמעסיקים אתכם.

ענת ברקו: אנחנו נשתף את הפורום הזה בהצגה של כלל פורום היועצים וחברות אבטחת הסייבר בישראל.

ענת ברקו: אתם תציגו את הדברים.

ענת ברקו: נמצאת כאן נציגות של מערך הסייבר – שני, אבירם ועינן.

ענת ברקו: אחת המטרות שלנו היא להדק את הקשרים, מאחר ומערך הסייבר עבר שינוי ארגוני ובעצם הוא די בחיתוליו.

ענת ברקו: הייתה רשות, השתנה המבנה, הייתה הרשות והמטה והיום זה הפך להיות מערך.

ענת ברקו: אנחנו גם בשלבי חקיקה.

ענת ברקו: המערך צריך להציג הצעת חוק.

ענת ברקו: לכן יש דברים שייאמרו כאן והם יכולים אולי להיות גם רלוונטיים לחקיקה בהמשך.

ענת ברקו: הצטרף אלינו יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, חבר הכנסת אבי דיכטר.

אבי דיכטר: שלום ובוקר טוב.

ענת ברקו: הצטרף אלינו חבר הכנסת עפר שלח, חבר הוועדה.

ענת ברקו: אני רוצה לתת לכם כמה כיוונים שאני מבקשת שבמהלך ההצגה של גרוס ורפאלי תתייחסו אליהם וגם לאחר מכן עת אנחנו פותחים את הדיון.

ענת ברקו: מה תפיסת ההגנה שלכם, של החברות הישראליות, מה דרגת החשיבות שאתם מקצים לכך, איך אתם מצליחים לממש את יכולת הגנת הסייבר בעולם גלובלי בעבודה מול חברות בינלאומיות.

ענת ברקו: אני מניחה שרובכם עובדים מול אפי, או כולכם.

ענת ברקו: עובדים מול אפי במשרד הביטחון?

קריאה: כן.

ענת ברקו: האם אתם סומכים על תוכנת ההגנה של קספרסקי, מה הבעיות שמתעוררות היום לאור ההתפתחויות האחרונות, איך אתם מגנים על הקניין הרוחני.

ענת ברקו: אני זורקת כמה דברים לאוויר כדי לכוון את הדיון.

ענת ברקו: הנושא שעלה על החברות הסיניות של הצפנת תשתית סייברית.

ענת ברקו: כמובן גם התייחסות, איך אנחנו מגנים, עם כל זה שפתוח ואתם מוכרים ואנחנו רוצים שתצליחו ורוצים לחזק את התעשייה הישראלית גם בתחום הזה, איך אנחנו בכל זאת שומרים על הנכסים שלנו בתחום הסייבר.

ענת ברקו: האם אתם מודעים ומה דפוסי העבודה שלכם מול מערך הסייבר, כולל קיומו של ה-סרב, כמה אתם נעזרים בו ואיך הדברים הללו מתבצעים מבחינת דפוסי עבודה.

ענת ברקו: אבי, אתה רוצה להוסיף.

אבי דיכטר: לא.

ענת ברקו: אנחנו נתחיל בהצגה שלכם.

ענת ברקו: יש לכם 25 דקות שבכנסת זה הרבה זמן.

ישראל גרוס: בוקר טוב.

ישראל גרוס: תודה רבה.

ישראל גרוס: ברשות חברת הכנסת דוקטור ענת ברקו, יושבת ראש ועדת המשנה לסייבר, ברשות יושב ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת אבי דיכטר, אנחנו קודם כל מודים לכם על ההזמנה לבוא לכאן.

אבי דיכטר: הברכות על הזמן שלך.

אבי דיכטר: אני מציע לך לדלג עליהן.

ישראל גרוס: אני מגיע לנקודה.

ישראל גרוס: אנחנו שמחים להגיע לכאן.

ישראל גרוס: אנחנו מייצגים, אני חושב, פורום די נרחב של הגופים, של החברות שעוסקות בסייבר סקיוריטי בישראל.

ישראל גרוס: הן לא דווקא פונות מול החברות הישראליות אלא פונות גלובליות.

ישראל גרוס: חברות סייבר ישראליות שיושבות כאן בעיקר עם קבוצות מחוץ לארץ.

ישראל גרוס: אנחנו נתבקשנו לבוא ולהציג כמה נושאים ואנחנו מאוד שמחים על כך.

ישראל גרוס: ברשותכם, אני אתחיל.

ישראל גרוס: כמה דברים שנציג אותם לפי הסדר הזה.

ישראל גרוס: נציג את הפורום שנמצא כאן.

ישראל גרוס: אלון יציג אותם אחר כך.

ישראל גרוס: אחר כך נדבר על מיפוי איומים וסיכונים.

ישראל גרוס: דירגנו אותם כמיפוי איומים, איך אנחנו רואים את זה על חברות בישראל.

ישראל גרוס: אנחנו מדברים על איך אנחנו תופסים את אבטחת הסייבר, איך זה נתפס מבחינת הטקטיקות, פרקטיקות וכדומה.

ישראל גרוס: אנחנו נעלה כאן נקודות לדיון.

ישראל גרוס: בהמשך אני מצפה שאנשים כאן ישתתפו ויעזרו עוד.

ישראל גרוס: נתבקשנו גם לדבר על יחסי גומלין בין נציגי הפורום למערך הסייבר ואני אתייחס גם לנושא הזה.

ישראל גרוס: נושא אחרון הוא ה-GDPR שהוא נושא שנכנס לתוקף בחודש הזה.

ישראל גרוס: בסוף החודש הזה אנחנו כבר כולנו נהיה חשופים לנושא ולכן זאת גם הזדמנות להעלות את זה.

ישראל גרוס: ברשותכם, אני אעביר לאלון רפאלי את רשות הדיבור.

אלון רפאלי: תודה רבה.

אלון רפאלי: תודה לכל מי שהגיע ומארח אותנו כאן.

אלון רפאלי: סייבר טוגדר, אנחנו נציג את הארגון.

אלון רפאלי: זה ארגון בלתי תלוי, ארגון שבנינו אותו מתוך כוונה לבנות קהילה ואקו-סיסטם בין כל השחקנים הרלוונטיים לתעשיית אבטחת המידע מתוך כוונה לבנות קהילה חזקה סביב הוונדורים, סביב היצרנים שפונים לשוק הגלובלי, לבנות אשכול של חברות שיכול לקבל במה משותפת, שיתוף של מידע, שיתוף של הזדמנויות ולהנגיש אותו לצרכנים ולקהל היעד שלו בעיקר בחוץ לארץ באמצעות תשתית של מעבדת PRC, מעבדת טסטברג שעשינו אתה גם פיילוט ביחד עם חברות מובילות כאן בשוק, עם שניר מצ'ק פוינט, בני שניידר מ-רבלו שהיום הוא האורקל שאנחנו רצים על התשתית שלה.

אלון רפאלי: עשינו כמה פיילוטים, כמה יוס-קייסים בנושא הזה וראינו שיש צורך ויש עניין.

אלון רפאלי: בין השאר גם קיימנו פעילות שוטפת מול ארגונים בחוץ לארץ עם אירוח של מנהלי אבטחת מידע גלובליים מארגונים גדולים כמו בנקים שוויצריים, חברות תקשורת גדולות, ונדורים גדולים מתוך כוונה לחשוף פעילות עסקית של החברות הישראליות מולם.

אלון רפאלי: ייצרנו תהליכים של אקו-סיסטם עם כל השחקנים הרלוונטיים כאן, גם מישראל וגם מחוץ לארץ שמשלימים בצורה כזאת או אחרת את כל התעשייה, תורמים בצורה כזו או אחרת לכל התעשייה.

אלון רפאלי: בנינו את הארגון מתוך כוונה שהארגון יהיה פתוח ושקוף.

אלון רפאלי: הכוונה לבנות את זה כעמותה עם שקיפות.

ענת ברקו: כל מי שנמצא כאן חבר בארגון סייבר טוגדר?

אלון רפאלי: עדיין לא בנינו את זה במודל של חברים.

אלון רפאלי: הרצנו את הארגון במודל של שיתוף של ידע, במפגשים של שיתוף של ידע.

אלון רפאלי: הייתה לנו גם פעילות משותפת עם החברים במסגרת הניסיון של האכיפה של יצוא מוצרי סייבר ועבדנו במשותף עם טל שטיין וטל גולדשטיין ממטה הסייבר.

אלון רפאלי: הייתה לנו עבודה מאוד פורייה ביחד.

אלון רפאלי: עשינו מפגשים עם התעשייה ועם אנשים.

אלון רפאלי: הצגנו את המודל של המעבדה למנכ"ל משרד הכלכלה, למדען הראשי וגם לאנשים במטה הסייבר בזמנו.

אלון רפאלי: הם מאוד אהבו את הרעיון וקיבלנו גם את ברכת הדרך.

אלון רפאלי: מי שעומד כרגע בראש הארגון זה מר יאיר כהן שהיה מפקד 8200 ומנכ"ל אלביט סייבר.

אלון רפאלי: נמצאים כאן גם נציגים מהחברה.

אלון רפאלי: יושב ראש הארגון הוא רון מוריץ שהוא איש ותיק בתעשייה.

אלון רפאלי: אני אחד השותפים בארגון ויש אתי עוד אנשים כאן כמו מנחם, רונן, ישראל ועוד אנשים טובים שפועלים ביחד.

אלון רפאלי: הקמנו גם ועדות בתוך הפעילות של הארגון לנושאים משותפים.

אלון רפאלי: חלק מהאנשים שיושבים כאן חברים בוועדות.

אלון רפאלי: זה חלק מהחברות והאנשים שנמצאים בחברות שעם הזמן שינו אתם פעילות משותפת.

אלון רפאלי: אני אתן דוגמה אחת.

אלון רפאלי: היה אירוע שלנו של מר סיירוס ונס שעומד בראש הפרקליטות של מדינת ניו יורק.

אלון רפאלי: דרך אגב, הוא הבן של ונס שהיה שר החוץ של מפעל קאפר.

אלון רפאלי: הוא היה כאן באירוע ב-גלובל סייבר אליינס, ארגון אמריקאי גדול שמתוקצב על ידי מדינת ניו יורק באמצעות כספים שמגיעים מההוצאה לפועל ועוברים לארגון הזה.

אלון רפאלי: המטרה של הארגון הזה היא לשתף בידע ומידע של איומי סייבר, בעיקר של אינדיקייטור קופרומייס.

אלון רפאלי: עשינו אתו אירוע מאוד מוצלח כאן בישראל.

אלון רפאלי: עשינו אירועים עם שאר החברות כאן.

ענת ברקו: יש כאן משהו שנראה לי מוזר.

ענת ברקו: NYPD בין כל החברות האלה.

אלון רפאלי: הם הגיעו יחד עם סיירוס ונס.

אלון רפאלי: הם הגיעו מהפרקליטות שלו.

אלון רפאלי: גם ה-סיצור של NYPD היה אצלנו באירוע.

אלון רפאלי: גם ה-סיצור של נשיונל אוסטרליין בנק היה אצלנו באירוע.

אלון רפאלי: דרך אגב, זה היה אירוע שהתארחנו באוניברסיטת תל אביב בדיוק עת הייתה התקפת קסאמים.

אלון רפאלי: הייתה לנו חוויה מאוד מרנינה אתם.

אלון רפאלי: אנחנו רוצים לראות את הצרכים בשוק.

אלון רפאלי: אנחנו מאוד מבינים את הצרכים של התעשייה, בעיקר של הוונדורים שרוצים חשיפה מאוד נכונה ומאוד יעילה.

אלון רפאלי: לדוגמה, אחד הצרכים הוא בעצם לבנות אינטרפביליות, קישוריות, בין מוצרים ישראלים כדי להראות מטריה רחבה יותר ולייצר תחרות או לייצר יתרון תחרותי של התעשייה הישראלית מול מתחרים אחרים גדולים בשוק ועוד צרכים אחרים שאנחנו רואים אותם ומנסים לשתף כמה שיותר עם החברים.

ישראל גרוס: נתחיל במיפוי איומי הסייבר.

ישראל גרוס: איומי הסייבר, החברות הישראליות.

ישראל גרוס: אנחנו ממפים אותם בארבע רמות.

ישראל גרוס: דבר ראשון אלה תקיפות שהן גלובליות, שאין להן שום קשר לישראל.

ישראל גרוס: אלה קמפיינים של אי-מיילים שיכולים להגיע לכל אחד אחר למחשבים.

ישראל גרוס: אין לזה שום קשר לישראל אלא כל מי שיש לו אי-מייל או כל מי שיש לו איזשהו קובץ דרך האינטרנט, יכולים להגיע אליו.

ישראל גרוס: זה אנחנו רואים כמשהו שהוא גלובלי.

ישראל גרוס: אנחנו רואים את זה גם בישראל כמובן.

ישראל גרוס: הדבר השני.

ישראל גרוס: אנחנו רואים תקיפה ממוקדת על החברה הישראלית.

ישראל גרוס: הבאנו לכאן דוגמאות.

ישראל גרוס: ניסיון סחיטה מול בנק יהב, אקטיב טריל, חברות ישראליות שחטפו מתקפות סייבר, כופרה ונזק.

ישראל גרוס: אנחנו רוצים להציג ולדבר על הסיכונים כשזה דווקא ממוקד לחברות ישראליות מסיבה שזו חברה עסקית.

ישראל גרוס: זאת אומרת, עסקית, אפשר לבוא ולקחת לה כסף, אפשר לבקש מהן דרישות כופר וכדומה.

ענת ברקו: בדרך כלל התקיפה היא דרך שרשרת האספקה או ישירות?

ישראל גרוס: יכול להגיע גם מכאן וגם מכאן.

ישראל גרוס: אנחנו יכולים לראות תקיפה שנכנסת דרך אי-מייל ועושה את כל הדרך.

ישראל גרוס: מעטים יהיו המקרים שמישהו יבוא עם דיסק און קי ויפרוץ וישים את ה-דיסק און קי.

ישראל גרוס: אלה אותם האקרים שיושבים ושולחים את הסקפטים בכלים אוטומטיים ומחפשים את הפרצות איך להיכנס לתוך הארגון דרך הרבה פלטפורמות כי לכל אחד יש היום לפטוף, לכל אחד יש מוצרים שאפשר דרכם להיכנס.

ישראל גרוס: אלה תקיפות שמיועדות ספציפית על החברות הישראליות ואנחנו רואים אותן עכשיו.

ישראל גרוס: היו נזקים גדולים.

ישראל גרוס: לאחרונה אנחנו רואים רשויות בישראל ששילמו כופר על התשתיות שלהן.

ישראל גרוס: אנחנו רואים תקיפות מסיבות טרור.

ישראל גרוס: זאת אומרת, תקיפות על ישראל, תקיפות שמונעים ממניעים פוליטיים.

ישראל גרוס: אנחנו רואים אותן כאשר פעם בשנה אנחנו רואים איזשהו ניסיון שכבר לא קיים היום.

ישראל גרוס: אופ יזרעאל ב-7 באפריל.

ישראל גרוס: אבל כל הזמן יש ניסיון לתקיפות סייבר, במיוחד כשיש אירועים גיאו-פוליטיים.

ישראל גרוס: אנחנו רואים ניסיון של האקרים שיושבים ומכינים לעצמם את התשתיות שלהם והם עושים את התקיפות.

ישראל גרוס: לרוב זה מתואם ביניהם.

ישראל גרוס: זה יכול להיות בין קבוצה קטנה למספר קבוצות של האקרים שמחליטים שכרגע בגלל איזה משהו שישראל עשתה, אנחנו נשבית לה את האתרים, אם אתה אתרים של הממשלה, אתרים בדרך כלל של אקדמיה שאלה אתרים שסופגים הרבה.

ישראל גרוס: כל מה שמסביב מייצג את מדינת ישראל, זה בדרך כלל ברשימות המועדפות שלהם.

ישראל גרוס: תקיפות של מעצמות תקשורת.

ישראל גרוס: כאן אנחנו יכולים לראות תקיפות שמגיעות ממדינות.

ישראל גרוס: הייתי שם את זה כתקיפות ממדינות.

ישראל גרוס: בועז ירחיב על תקיפות איראניות.

ישראל גרוס: דוח שהם הוציאו לאחרונה על תקיפות, ניסיון חדירה של איראנים לתוך לאנשי קשר ישראלים, לקחת אינפורמציה, להיכנס להם לתוך הנתונים.

ישראל גרוס: בועז ישמח להרחיב בנושא הזה אחר כך.

ישראל גרוס: דוח מאוד ממוקד שהם פרסמו והעלו את זה הלאה לגופים.

ישראל גרוס: אלה דברים שאנחנו אוספים מהחברות כי כל חברה היא בעצם חברת סייבר לעצמה.

ישראל גרוס: לי יש את החברת סייבר שלי שעוסקת בהגנה.

ישראל גרוס: כל חברה רואה לעצמה.

ישראל גרוס: אנחנו יכולים לאסוף ביחד את כלמה שכל חברה רואה, אנחנו יכולים לרכז איזושהי מפה יותר רחבה על סוגי התקיפות, על מקורות של התקיפה, מי ינסה לתקוף, מה הסיבות שלו ואז נוכל לאסוף את כל המידע ולרכז אותו.

ישראל גרוס: אנחנו רואים את זה כחברות שרואות את התקיפה - - -

ענת ברקו: זה בדיוק התפקיד של מערך הסייבר.

ענת ברקו: איך אתם משתלבים מול מערך הסייבר?

ישראל גרוס: דבר ראשון, אני בתור חברה גלובלית, אני רואה תקיפות שקורות בחוץ לארץ, אני יכול לצפות שהן יבואו גם לארץ.

ישראל גרוס: זה משהו שאני כחברה גלובלית רואה.

ישראל גרוס: בארץ מסתכלים על תקיפות בתוך הארץ.

ענת ברקו: אתה רואה או שמגיעות אליך מתוך המערך התרעות לגבי תקיפות מסוימות?

ענת ברקו: עדכונים שזה בדרך אלינו?

ישראל גרוס: כן.

ענת ברקו: ואתם מרושתים יחד אתם.

ישראל גרוס: כן.

ישראל גרוס: מערך הסייבר, אני חייב לציין שאנחנו רואים שיפור משמעותי.

ישראל גרוס: אנחנו מקבלים המון אינפורמציה ברמה של דילי מייל, ברמה של כמעט כל יום מקבלים עדכונים על תקיפות וכדומה.

ישראל גרוס: מערך הסייבר כמובן בעצמו ניזון מהחברות.

ישראל גרוס: זאת אומרת, יש כאן שרשרת של הזנה וריכוז של האינפורמציה ולהוריד את זה הלאה לשחקנים.

ישראל גרוס: יש שקף על מערך הסייבר.

ישראל גרוס: כמו שאנחנו רואים, ברמה של איך אנחנו מול החברות.

ישראל גרוס: אנחנו בעצם עובדים מול הלקוחות שלנו.

ישראל גרוס: הלקוחות שלנו הם בדרך כלל חברות שקונות את המוצרים של החברות שלנו.

ישראל גרוס: מערך הסייבר בעצם מייצג את כלל החברות בישראל.

ישראל גרוס: אנחנו מסתכלים, כל החברות שהן יותר גלובליות, ואנחנו נדבר גם על שיתופי פעולה, איך אנחנו משתפים פעולה בינינו, בין החברות.

ישראל גרוס: זאת אומרת, מידע שיש לחברה אחת, צריך לעבור מהר מאוד לשאר החברות כי באמת שם אתה משתף את המידע ואתה יכול להיות מוגן יותר מהר.

ענת ברקו: אין הסתרה של מידע כדי להראות את הפגיעות של החברה או פגיעה כלכלית בחברה?

ענת ברקו: אני מניחה שזה קורה לא מעט.

ענת ברקו: צריך להגיד את זה.

ישראל גרוס: זה נושא מאוד חשוב.

ישראל גרוס: אתה רוצה לומר כמה דברים, מצ'ק פוינט?

שניר חסידים: כן.

שניר חסידים: מהצד שלנו בצ'ק פוינט וגם התעשייה.

שניר חסידים: התעשייה הבינלאומית ולא רק בישראל מכירה את הבעיה הזאת ויש המון תהליכים כרגע שבין השאר חברות כמו IBM סקיוריטי מנסות להוביל על קונסולידציה.

שניר חסידים: כלומר, לאחד את כל המידע בין החברות על אינדיקטורים, האינטלג'נס על מתקפות.

שניר חסידים: יש מובמנט כללי שמתקרב לאותו כיוון.

שניר חסידים: כמובן שחלק מהחברות עדיין מרגישות שהמידע על האינדיקטורים הוא משמעותי, אבל בסופו של דבר השאיפה היא שזה יהיה קמודיטייד וגם אנחנו בצ'ק פוינט בסופו של דבר מאמינים בגישה הזאת.

שניר חסידים: לדעתנו היתרון התחרותי שלנו צריך לבוא מהטכנולוגיה של איך לאכוף ולא בהכרח את מה.

שניר חסידים: אינטלג'נס לדעתנו זה משהו שבסופו של דבר יהפוך להיות קומודטי.

ענת ברקו: נקבל את חבר הכנסת רוברט אילטוב שמצטרף לדיון.

ישראל גרוס: כמה דברים שאנחנו רואים על שיתופי מידע.

ישראל גרוס: אני יכול לספר שאני באופן אישי מוביל קבוצות ווטסאפ של מידע אינפורמטיבי.

ישראל גרוס: המידע הראשוני בדרך כלל קורה דווקא בין האנשים.

ישראל גרוס: זאת אומרת, איזשהו חוקר שמצא משהו, הוא יפרסם את זה, הוא יעלה את זה קודם לסביבה שלו, לסביבה התומכת, לקבוצות סייבר שמיועדות דווקא לנושאים האלה.

ישראל גרוס: אנחנו רואים את הפורומים האלה.

ישראל גרוס: אני זוכר שהקמתי את קבוצת הווטסאפ הראשונה לפני שלוש שנים לסייבר.

ישראל גרוס: זה היה בלתי אפשרי.

ישראל גרוס: אנשים ישימו את השם והטלפון שלהם בקבוצת ווטסאפ?

ישראל גרוס: זה היה נראה לא מציאותי כי כל אחד עם העבר שלו, היכן הוא שירת או משרת היום.

ישראל גרוס: באמת בהתחלה היו 20 אנשים אבל אחרי כן היה גל, 400, 500.

ישראל גרוס: כולם פתאום רוצים לשתף את האינפורמציה.

ישראל גרוס: פתאום כולם מבינים שזה תן וקח.

ישראל גרוס: יש כאן העברת אינפורמציה מאוד מהירה ושיתופי פעולה.

ישראל גרוס: זאת אומרת, אם מישהו מוצא פוגען חדש, הוא עלה את זה בקבוצה והוא אומר שזה הפוגען, מי יכול לחקור לי את זה.

ישראל גרוס: אנחנו עובדים בצורה מאוד יעילה אבל למרבה הפלא זה בתוך קבוצת ווטסאפ.

ישראל גרוס: זה בתוך פורומים כאלה מסוג שבין אנשים פרטיים.

ענת ברקו: מערך הסייבר אתכם בקבוצה?

ישראל גרוס: יש נציגים.

ישראל גרוס: גם מאיר חיון מהמשטרה וגם נציגים מהמערך.

ישראל גרוס: מכל המקומות יש נציגים אבל אינפורמציה רצה הכי מהר במקומות האלה.

ישראל גרוס: זה מה שמפליא.

ישראל גרוס: זה לא דווקא דרך אינפורמציות שאתה מקבל את העדכון מחברה גדולה שמוציאה עדכון לכל הלקוחות, כי עד שהם מוציאים את העדכון, כבר עבר זמן ניכר שיכולנו להיפגע בו.

ישראל גרוס: ברגע שאנחנו יכולים לחשוף מאוד מהר, שם באמת מגיעה האינפורמציה.

ישראל גרוס: אנחנו רואים איזושהי פלטפורמה שהיא תחליף לאינפורמציה מאוד מהירה.

ישראל גרוס: פעם זה היה לשלוח את המייל והיום אנחנו מדברים ברמה של מיד, במקום כאשר יש לך את ההודעה ואת האינפורמציה.

ישראל גרוס: אנשים לקחו את זה הלאה לחברות.

ישראל גרוס: זה גם גלובלי.

ישראל גרוס: אני לא עושה את זה בגלובלי.

ישראל גרוס: בגלובלי יש את זה בקבוצות טלגרמים עם עשרות אלפי אנשים שמשתפים פוגענים, אבל גם משתפים קודים של תקיפה.

ישראל גרוס: זאת אומרת, זה לא מקום שאתה מתחיל לשלוט במה שקורה שם.

ישראל גרוס: כאשר מדובר בקבוצות ווטסאפ של חברות ישראליות, אתה באמת יכול לקבל שליטה, מי נמצא, מי הוא ומה הוא.

ענת ברקו: אתה מכיר את כולם בקבוצה?

ישראל גרוס: כן.

ענת ברקו: כי בקבוצה אפשר לקחת כמה קייס סטאדיס וללמוד איך לעקוף את הפוגענים הללו.

ישראל גרוס: מה שיפה זה שאצלי אין אחד שנכנס בלי שאני יודע מי הוא.

ישראל גרוס: זאת אומרת, אני מקבל איזושהי שליטה מלאה על האנשים שלי בקבוצה ואם קורה משהו, תמיד אתה יכול לדעת מי הביא אותו כי כל אחד צריך לקבל המלצות.

ישראל גרוס: עשינו איזשהו מערך סינון כדי לקבל את האנשים.

ישראל גרוס: נושא של מפגשים.

ישראל גרוס: אנחנו גם עושים בנוסף מפגשים פיזיים.

ישראל גרוס: חברות מציגות קייס סטאדי.

ישראל גרוס: מציגות איך הן מצאו איזושהי תקיפה.

ישראל גרוס: לבוא ולהציג את זה לתעשייה בפורומים סגורים, לאו דווקא באיזשהו כנס גדול עם הרבה אנשים אלא לבוא בפורום מצומצם לפי נושאים.

ישראל גרוס: מביאים את האנשים הרלוונטיים ואם זה חוקר שמצא את זה ומספר מה הוא מצא, איך הוא מצא ומה הדרך שלו.

ישראל גרוס: אנחנו עובדים גם עם התעשייה.

ישראל גרוס: מאיר חיון שלח נציגים לשם להציג איך באמת יחידת הסייבר במשטרה עובדת ואיך לשתף אתה פעולה.

ישראל גרוס: את כל הדברים האלה אנחנו כבר עושים.

ישראל גרוס: כמה דברים לגבי מערך הסייבר הלאומי.

ישראל גרוס: כמו אמרנו, יש המון התחלות של שיתופי פעולה.

ישראל גרוס: זאת אומרת, החברות מעדכנות אותם, אנחנו מקבלים אינפורמציה יומית, אנחנו מאמינים שיש עוד אפשרויות.

ישראל גרוס: תמיד יש אפשרות שיפור.

ישראל גרוס: תמיד.

ענת ברקו: אתם קיימתם מפגש של הפורום הזה גם עם מערך הסייבר?

ישראל גרוס: כן.

ישראל גרוס: מטה הסייבר אירח את הפורום בבאר-שבע.

ישראל גרוס: הגיעו 40 נציגים שהציגו לנו את ה-סרב, הציגו לנו את הפעילות, הציגו לנו איך הם רוצים שנשתף אתם פעולה.

ישראל גרוס: דברים זזים אבל יש להם קצב מסוים.

ישראל גרוס: חלק מהרעיון כאן הוא לעזור לזה לעלות שלב, להגיע לרמה יותר גבוהה ושיתוף פעולה יותר הדוק ולצאת אולי מפורמטים של ווטסאפים לפורמט יותר מסודר.

ישראל גרוס: בזמנו היו לי כמה שיחות בנושא עם החבר'ה של מטה הסייבר לקחת את הפורום ולהכניס אותו לתוך מטה הסייבר.

ישראל גרוס: אלה נושאים שאנחנו באמת רוצים אחר כך להמשיך ולקדם אותם.

ישראל גרוס: בגלל שיש כאן המון ידע של חברות של סייבר, אנחנו נשמח לשתף בתכניות אסטרטגיות כמה שאפשר.

ישראל גרוס: אנחנו נשמח גם בחלק הזה לעזור.

ישראל גרוס: השקף האחרון הוא נושא שנתבקשנו לדבר עליו, נושא ה-GDPR.

ישראל גרוס: הבאנו לכאן את רם לוי, אחד מהמומחים בארץ ל-GDPR שיכול להתייחס על הסיכונים שיש לחברות הישראליות בנושא.

ישראל גרוס: כרגע חברות ישראליות שמחזיקות מידע פרטי, מידע של אנשים מהאיחוד האירופאי, חשופים לתביעות.

ישראל גרוס: יש כאן נושאים ברמה אפילו יותר מורכבת, ברמה של חברות ביטחוניות ישראליות שהן תחת המטריה האת של ה-GDPR ורם לוי גם יוכל להתייחס לנושא.

ישראל גרוס: זה נושא עם אספקט ביטחוני, של מידע ביטחוני ישראלי.

ישראל גרוס: הסיכון.

ישראל גרוס: הסיכון בכמה רמות.

ישראל גרוס: החברות שיעבירו את המוקדים שלהם לאזורים אחרים בגלל הרגולציה שתופסת כאן.

ישראל גרוס: אנחנו רואים כאן עוד נושא של חברות ישראליות שהתמודדו עם סיכונים, אם זה עבור כופרה בנושא.

ישראל גרוס: זאת אומרת, מישהו יכול להיכנס להן לדאתה בייס ואז לאיים שאם לא ישלמו לו את הכופר, הוא ישלח את זה לשם.

חיים ילין: היה בחוף אשקלון.

חיים ילין: במועצה האזורית.

ענת ברקו: ברוך הבא חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: הם שילמו כופר.

חיים ילין: זה גם אתר שמחובר לחוסן, לעוטף עזה ולקבוצות של כל המועצות בעוטף עזה.

ענת ברקו: הם שילמו?

חיים ילין: שילמו.

חיים ילין: זאת רק ההתחלה.

רם לוי: אני מנכ"ל חברת ייעוץ קונפידס ושימשתי בעברי כמזכיר של המיזם הקיברנטי הלאומי של ראש הממשלה ולאחר מכן יועץ וחבר בוועדה הלאומית למחקר ופיתוח סייבר של המועצה הלאומית למחקר ופיתוח.

רם לוי: כך שאני מכיר לא רע את מה שקורה גם ברמה הלאומית וגם היערכות ברמת המחקר והפיתוח במדינת ישראל, וכיום בצורה די טובה מה שקורה בחלק מהגופים הגדולים ביותר במדינת ישראל לרבות במערכות הפיננסיות המוסדיות, תשתיות קריטיות כאלה ואחרות.

רם לוי: בנוגע ל-GDPR, אני יכול לתת על זה סקירה, אבל קפצתי זה מאוד חשוב.

רם לוי: מדברים על דיווח על פריצה.

רם לוי: בדרך כלל מה שאנחנו חושבים עליו זה שאנחנו נודיע על דלף מידע אבל חובות הדיווח ב-GDPR הן הרבה יותר רחבות מזה.

רם לוי: דאתה בריג' ב-GDPR הוא כל שינוי, בין אם הוא מורשה או לא מורשה למידע.

רם לוי: זאת אומרת, אם מערכות בבית חולים נפלו ל-30 שעות וכתוצאה מזה חולים לא קיבלו טיפול כי לא הייתה נגישות למידע שלהם, בגלל שלא היו נגישים למידע, לא היה אפשר לממש את הזכויות שלהם לקבל טיפול רפואי וכתוצאה מכך יש חובת דיווח כפולה, גם לרשות – וכאן השאלה מי היא הרשות ותכף נדבר על זה – וגם לנושא המידע בעצמו כי נמנעו מהם זכויות.

רם לוי: אותו דבר לגבי כופרה, כי מה כופרה עושה?

רם לוי: היא בעצם חודרת למחשב והיא משנה את הקבצים.

רם לוי: זאת אומרת שמישהו היה יכול לגשת לקבצים.

רם לוי: זה שהוא בחר לא להסתכל בהם ולהצפין אותם כדי לקבל כסף, זאת כבר שאלה אחרת אבל מבחינת ה-GDPR אתה מחויב בדיווח.

רם לוי: אם אתה מחויב בדיווח נגיד ל-100,000 או 200,000 אנשים, יש לזה עלויות אדירות.

רם לוי: זה עולה הרבה כסף לדווח.

רם לוי: בארצות הברית התפתחו תחומים שלמים של ביטוח סביב חובות הדיווח כי אתה אומר שנגיד חובת הדיווח תעלה לי סדר גודל של 10, 15 דולר למשתמש, תעשה את המכפלות.

רם לוי: 100,000 אנשים, זה בערך מיליון, שני מיליון דולר.

רם לוי: זה כבר הופך להיות אירוע.

רם לוי: במקום 20,000 שקלים ששילמת על הכופרה, זה 20,000 שקלים כפול עלות חובות הדיווח פלוס התביעות שתקבל אחר כך וזה הופך להיות אירוע מאוד מאוד בעייתי לכל הארגונים.

חיים ילין: זה נקרא חוק המאכערים ב'.

רם לוי: אני חושב שחוק ה-GDPR הוא חוק טוב כי בפעם הראשונה מדובר כאן על חוק שבעצם מבטיח שהזכויות של אנשים על המידע האישי שלהם יישמרו.

רם לוי: יש לחוק הזה שיניים.

רם לוי: הוא מחייב ארגונים לעשות בדק בית מאוד משמעותי לגבי איזה מידע הם אוספים.

רם לוי: הם צריכים לתעד את זה.

רם לוי: הם צריכים להגדיר מה הבסיס החוקי לאיסוף המידע.

רם לוי: הם צריכים לעבוד לפי עקרונות של מינימליזציה, של הצפנה.

רם לוי: הם לא יכולים לעשות יותר מה שהם רוצים.

רם לוי: ארגון שאוסף מידע על אזרחים אירופאיים או מוכר שירותים או מוצרים לתושבים אירופאיים, חייב לעמוד בקריטריונים האלה.

רם לוי: אם אנחנו רואים מה קרה לדוגמה עם פייסבוק, אנחנו מבינים שזה דבר טוב כי המשתמשים היום לא יודעים מה אוספים עליהם.

רם לוי: הם לא יודעים מה עושים למידע שלהם.

רם לוי: ה-GDPR אומר מספיק.

רם לוי: אם אתם אוספים מידע, אין שום בעיה, אתם תוודאו שיש לזה בסיס חוקי, אתם תוודאו שהמשתמשים יודעים מה אתם עושים.

ענת ברקו: ואם הם לא וידאו את דברים הללו, האם המידע הזה יימחק?

ענת ברקו: חוץ מתביעה כספית, האם יש כאן היבט פלילי?

רם לוי: קודם כל, יש כאן היבט מינהלי.

רם לוי: ב-GDPR יש שני סוגים של קנסות.

רם לוי: הקנס הראשון הוא 10 מיליון יורו או שני אחוזים מהמחזור, הגדול מביניהם.

רם לוי: הקנס השני על אי ציות הוא 20 מיליון יורו או 4 אחוזים מהמחזור, הגדול מביניהם.

רם לוי: זה בעצם איום הייחוס הגבוה ביותר כמעט לכל הגופים בעולם כי אין כמעט מתקפת סייבר שיכולה להביא ארגון להוציא כל כך הרבה כסף.

רם לוי: יש קנס שמאיים עליהם יותר מהמתקפות עצמן.

רם לוי: זה אומר שלחוק הזה יש שיניים.

רם לוי: הוא גם מייצר זכויות חדשות שלא היו קיימות קודם.

רם לוי: עד היום, נכון, גם בחוק הגנת הפרטיות הישראלי יש לנו את זכויות האיום וזכות המחיקה, מה שהאירופאים קוראים הזכות להישכח, אבל כאן יש זכויות חדשות כמו לדוגמה הזכות להעברת המידע.

רם לוי: את יכולה היום לבקש מפייסבוק שיוריד לך את כל המידע שלך בפורמט נוח, קריא וכולי תוך 30 ימים ואת יכולה להעביר אותו לחברה מתחרה.

רם לוי: יש לזה השלכות אדירות כי זה יכול להיעשות, כמו שזה נעשה עם פייסבוק מול כל חברה שפעילה באירופה.

רם לוי: את יכולה נגיד להתנגד לכך שיתקבלו החלטות אוטומטיות בפעולות עיבוד, שלא יתבצע פרופיילינג עליך.

רם לוי: נגיד חברת פרסום עושה פרופיילינג כדי לדעת, כי הרי מה היה הסיפור עם הבחירות בארצות הברית?

רם לוי: אנשים לא משנים את דעתם הפוליטית אבל אם אני יודע שאוכלוסייה מסוימת היא דמוקרטית ויש באוכלוסייה הזאת אנשים שאם אני עכשיו אשכנע אותם שלא משנה מה הם יעשו וגם אם הילרי קלינטון תיבחר, מצבם לא ישתנה – הם לא יצאו להצביע.

רם לוי: זאת אומרת, אני משפיע באמצעות העברת מסרים על ההתנהגות שלהם ומה ההתנהגות שאני רוצה?

רם לוי: שהדמוקרטים לא יצאו להצביע והרפובליקאים כן.

רם לוי: זאת אומרת, לא שיניתי תפיסת עולמם אלא שיניתי את ההתנהגות שלהם.

רם לוי: אותו דבר נכון לגבי פרסום.

רם לוי: אני משפיע עליך באמצעות זה שאני דוחף לך כל הזמן מסרים באופן אוטומטי באמצעות זה שאני עושה לך פרופיילינג, אני עוקב אחריך באתרים שאתה גולש בהם, אני רואה מה אתה עושה באתרים שלי, ואז אני מייצר תבנית ואז אני מייצר לך תכנים.

רם לוי: GDPR אומר לא.

רם לוי: אם אתם עושים את זה, אתם תגידו את זה למשתמשים, אתם תשקפו את זה בשפה שהיא פשוטה ולא משפטית כזאת ב-טרמס אוף יוז שכולם קוראים ואף אחד לא מבין מה הם עושים.

רם לוי: הדוגמה שאני יכול לתת היא הדוגמה של אפל.

רם לוי: כשאנחנו מפעילים את ה-וויז ואנחנו פתאום מקטינים את המסך, הוא כותב במסך אדום: שים לב, וויז לוקח לך את המיקום כל הזמן.

רם לוי: זאת פרטיות.

רם לוי: זאת דאתה פרוטקשן.

רם לוי: אגב, GDPR הוא לא פרטיות.

רם לוי: זה דאתה פרוטקשן.

רם לוי: המילה פרטיות מופיעה פעמיים בכל הרגולציה.

רם לוי: למה?

רם לוי: כי האירופאים אומרים, מה פתאום?

רם לוי: אנחנו מסתכלים לא רק על הפרטיות שלך אלא בכלל איך החברות מגנות על המידע, איך הן שומרות עליו, איך הן מעבירות אותו ממקום למקום, איך הן דואגות שלא אוספות יותר ממה שהן צריכות.

רם לוי: זה כל ההיבטים שקשורים בהגנה על המידע ולא רק דלף מידע אלא זה דלף, שמירת המידע מדויק, שמירה שהוא לא יגיע לצדדים שלישיים.

ענת ברקו: בחקיקה שלנו - מערך הסייבר יידרש לעניין הזה - האם היא תהיה על הבסיס הזה?

ענת ברקו: האם היא צריכה לינוק מהחקיקה האירופאית?

ענת ברקו: ועוד שאלה.

ענת ברקו: האם יש הבדל בין החקיקה האירופאית לחקיקה האמריקאית?

רם לוי: התשובה כל השאלות היא כן.

רם לוי: אנחנו עשינו השוואה מקיפה בין חוק הגנת הפרטיות והתקנות לאבטחת מידע שנכנסות ממש עוד שבוע לבין GDPR.

רם לוי: יש חפיפה די גדולה ביניהם ואזורים בהם אין חפיפה כמו לדוגמה חובות הדיווח שבחוק הישראלי זה רק לרשות להגנת הפרטיות וב-GDPR זה לנושא המידע.

רם לוי: זאת אומרת, לאנשים עצמם.

רם לוי: יש זכויות כמו היכולת להתנגד לפעולות עיבוד, מה שלא קיים בחוק הישראלי.

רם לוי: יש כאן שתי שאלות.

רם לוי: השאלה הראשונה היא האם החקיקה הישראלית תיישר קו עם החקיקה האירופאית והשאלה השנייה היא מה יקרה אם לא.

רם לוי: היום ישראל היא אדיקווט קאונטרי, זאת אומרת שאפשר להעביר מידע בין ישראל לאירופה.

רם לוי: אם ישראל לא תהיה אדיקווט קאונטרי, המשמעות של זה – אני לא רוצה להתבטא כאן במילים חמורות – יכולה להיות הרסנית כי לא ניתן יהיה להעביר מידע לאירופה מבלי לעגן את זה באישורים קבועים מראש, ב-... בתוך החברות שעובדות.

רם לוי: ישראל בנויה על יצוא.

רם לוי: לא רק שהיא בנויה על יצוא אלא היא בנויה על יצוא מתן שירותים ופיתוח מוצרים שנמכרים לשוק האירופי ולשוק האמריקאי.

רם לוי: המשמעות שאם אנחנו לא ניישר קו עם האירופאים ולא נמשיך להיות אדיקווט קאונטרי, כמו שעכשיו קרה עם הברקסיט.

רם לוי: יצא גילוי דעת של האיחוד האירופי, של ה-ווקינג פרטי שהוא בעצם מפרשן את ה-GDPR, שהחל מ-2019, אלא אם כן האנגלים יסדירו באמצעות הברקסיט את זה שהם יהפכו ללא אדיקווט קאונטרי, חברות לא יוכלו לשמור מידע באנגליה.

רם לוי: זה דבר שהוא מסוכן מאוד.

רם לוי: יותר מזה, וכאן יש בעיה שאני רוצה להציף אותה שהיא יותר משמעותית.

רם לוי: חברות באירופה צריכות לבחור את הרגולטור מולו הן עובדות כי בעצם GDPR הוא רגולציה.

רם לוי: זאת לא דירקטיבה.

רם לוי: זה אומר שלא צריך לאשר אותה במדינות והיא חלה באופן אוטומטי ומדינות יכולות להחמיר, כמו לדוגמה גרמניה שהחמירה.

רם לוי: ה-GDPR קובע שגופים לפי קריטריונים מסוימים צריכים למנות מה שהם קוראים קצין הגנת פרטיות.

רם לוי: קצין הגנת הפרטיות הזה הוא תפקיד בכיר, הוא מדווח להנהלה הבכירה, אסור לפטר אותו בגלל תפקידו, זאת דמות מאוד מאוד בכירה שהוא בעצם אחראי על יישום הרגולציה בתוך הארגון, הוא עובד מול נושא המידע, הוא עובד מול הרשויות.

רם לוי: בגרמניה החליטו שכל ארגון מעל 10 אנשים חייב למנות DPO.

רם לוי: זאת דוגמה להחמרה.

ענת ברקו: זה תפקיד בפני עצמו?

רם לוי: תפקיד בפני עצמו.

ענת ברקו: זה תפקיד בנוסף לתפקידו?

רם לוי: זה תלוי.

רם לוי: זה יכול להיות נוסף על תפקידו.

רם לוי: הוא יכול לעשות באמצעות חברה חיצונית ובחלק מהמקרים תהיה לו כל כך הרבה עבודה שלא תהיה לו ברירה אלא למנות DPO כי יש לו סמכויות מאוד משמעותיות.

רם לוי: בעצם הוא חייב להיות מעורב בכל תהליך ניהול הסיכונים בתחום הגנת הפרטיות והסייבר בחברה.

רם לוי: זה תפקיד מאוד מאוד משמעותי.

רם לוי: דוגמה להחמרה.

רם לוי: כל ארגון צריך לבחור את הרשות מולה הוא עובד וזה נקבע לפי המקום בו נמצא מרכז העסקים.

רם לוי: השאלה היא כזאת: לחברה ישראלית, איפה מרכז העסקים שלה באירופה?

רם לוי: היינו מצפים שהרגולטור יהיה הרגולטור הישראלי והוא יעזור לה בחוק שבאמת הוא מורכב.

רם לוי: זה כמעט 200 עמודים בפונט 8 שרק להבין את זה לוקח שנתיים.

רם לוי: לחברות הישראליות אין רגולטור.

רם לוי: אין להן למי לפנות.

רם לוי: יותר מזה, הרשות להגנת הפרטיות – שאני חושב שהיא עושה עבודה מצוינת ויש שם אנשים נפלאים – שותקת בנושא ובעצם משאירה את כל החברות הישראליות שפעילות באירופה, שמוכרות שירותים לאירופה, להסתדר לבד.

רם לוי: זה מצב שהוא לא טוב.

רם לוי: כי הוא בעצם מייצר עכשיו חוסר הוגנות מול החברות המקבילות האירופאיות שלהן ברור מה הן צריכות לעשות ולהן יש רשויות.

רם לוי: , אתם צריכים לראות לדוגמה מה עושה הרשות להגנת הפרטיות האנגלית.

רם לוי: היא מייצרת חומרים, דוגמאות, פורמטים, פמפלטים ובעצם עוזרת לחברות שלה, כמובן קו חם להתייעצויות.

רם לוי: כאן אנחנו עושים כאילו הרגולציה לא קיימת כך שהיא חלה על אלפי חברות בישראל, אני לא מדבר בכלל על סטרט-אפים שמוכרים שירותים לארצות הברית וזה יכול לפגוע בנו בצורה לא טובה.

רם לוי: אני מדבר מדם ליבם של החברות.

רם לוי: אנחנו פשוט נמצאים שם ואנחנו רואים כמה קשה ההתמודדות והפרשנות עם חלק מהסוגיות.

רם לוי: לדוגמה, איפה ממנים את קצין הגנת הפרטיות.

רם לוי: האם הם שמים אותו באירופה כי האירופאים ממליצים שהוא ישב באירופה?

רם לוי: או שמים אותו בישראל?

רם לוי: כדי לשים אותו באירופה, אני אומר לכם שזה מצב לא הגיוני.

רם לוי: דמות כל כך בכירה לא יכולה לשבת רחוק מליבת הארגון או לדבר בעברית.

רם לוי: היא צריכה לשבת כאן, היא צריכה להיות מעורבת בתהליכים הפנימיים, היא צריכה לקדם תרבות של הגנת מידע.

רם לוי: לא מקדמים תרבות שם.

ענת ברקו: זה הנושא שבעצם הכי מטריד אתכם.

ענת ברקו: הנושא הזה שאין את ההסדרה ברמה של המדינה, ברגולציה, אלא שכל חברה נשארת להתמודד עם העניין הזה באופן עצמאי.

רם לוי: לא.

רם לוי: זה נושא שהכי מטריד אותנו בכל מה שקשור להגנת הפרטיות ועבודה מול האיחוד האירופי.

ענת ברקו: לסוגיה הזאת אני מתכוונת.

ענת ברקו: אנחנו נידרש לזה בהמשך.

רם לוי: אני חושב שזה צריך להטריד אותנו כי ההשפעה של זה על המשק הישראלי היא מאוד מאוד גדולה.

רם לוי: כל החברות הכי גדולות בישראל שעובדות באירופה צריכות לעמוד ברגולציה הזאת ואסור להתעלם מזה.

ענת ברקו: העניין ברור.

ישראל גרוס: סיימנו את המצגת.

ישראל גרוס: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לבועז שאולי יוכל להתייחס דווקא לנושאים של האיראנים, הפעילויות שהם עשו עכשיו.

בועז דולב: אני מנכ"ל חברת קלירסקיי.

בועז דולב: אנחנו בעצם מספקים מודיעין סייבר להרבה מאוד חברות בישראל.

בועז דולב: אי פעם בעבר, עת הייתי צעיר וקצת פחות שמן, הקמתי את מערך האבטחה של ממשלת ישראל, פרויקט תהילה בממשל זמין.

בועז דולב: אני רוצה ברשותך לומר מילה לגבי ההבנה שלכם לגבי גבולות הגזרה.

בועז דולב: שאלת כמה פעמים האם זה מערך הסייבר עושה.

בועז דולב: אני רוצה לתת הקבלה לעולם הפיזי.

בועז דולב: בעולם הפיזי שלנו יש את מדינת ישראל.

בועז דולב: למדינת ישראל יש גבולות ובגבולות המדינה ניצבים כוחות הביטחון.

בועז דולב: לצורך העניין, אם נקביל את זה למערכות הסייבר, נמצאים שם אנשי 8200, נמצאים שם אולי אנשי המוסד ואולי גופים אחרים.

בועז דולב: כשאנחנו נכנסים לפנים המדינה, בתוך המדינה עצמה מי שמגן על הביטחון זאת בדרך כלל משטרת ישראל.

בועז דולב: גם כאן בתוך המדינה משטרת ישראל עושה את התפקיד שלה בדרך כלל נגד פושעים שהם פושעים מקומיים.

בועז דולב: אבל לכל אחד מאתנו יש בית ויש חברה.

בועז דולב: על הבית שלנו אנחנו מגנים.

בועז דולב: אנחנו דואגים לנעול את הדלת עם מפתח, אנחנו דואגים להתקין אזעקה, אנחנו דואגים שבמכונית שלנו תהיה אזעקה, אנחנו בעצם אחראים כאזרחים לאבטחה הפיזית שלנו.

בועז דולב: אותו דבר צריך להיות גם בנושא הסייבר אבל צריך לזכור שכל אזרח או חברה, גם מעסיקה איזושהי חברה שהיא חברת אבטחה פרטית שבעצם בודקת את הטלוויזיות שלה, בודקת את מקום המגורים ואם נשווה את הדבר הזה לעולם שבו אנחנו נמצאים בסייבר, זה בעצם המקום שבו חברות האבטחה הפרטיות נמצאות.

בועז דולב: צריך להיזהר מאוד, איפה בעצם הבעיה.

בועז דולב: כמובן שנמצא כאן גם מערך הסייבר שהוא מנסה לתאם בין הגופים ואני לא אכנס כרגע לעניין הזה.

בועז דולב: אני רוצה שתבינו שיש הרבה מאוד רמות ובכל רמה יש בעצם גוף שאחראי על הרמה הזאת ולא להגיד האם זה בעצם עושה מטה הסייבר.

בועז דולב: זה כמו שנגיד שאזרח שיוצא מהבית, ישאיר את הדלת פתוחה כמו בקיבוץ ויגיד שמשטרת ישראל צריכה לדאוג לו.

בועז דולב: לא.

בועז דולב: כל אחד מאתנו וכל גוף, יש לו את מנגנוני ההגנה שלו ולכן יש מקום למטה הסייבר ולמערך הסייבר ויש מקום לחברות הפרטיות וכל אחד עושה.

עפר שלח: באנלוגיה שלך נקודה אחת.

עפר שלח: זכותי להשאיר את הדלת שלי פתוחה ולא להגיד משטרת ישראל תגן עלי.

עפר שלח: בעולם הסייבר, אם אני משאיר את הדלת שלי פתוחה, אפשר להיכנס גם לבית שלך.

בועז דולב: נכון.

בועז דולב: אני ממש מנסה לא להיכנס לפרטים כי יש הרבה מאוד דברים לא נכונים באנלוגיה שאני אומר.

עפר שלח: מכיוון שיש כאן קישור, ויש כאן קישור לא רק מגוף פרטי לגוף פרטי אלא יכול להיות גם קישור מגוף פרטי לגוף לאומי.

בועז דולב: אני ממש מסכים.

בועז דולב: אני אומר עוד דבר.

בועז דולב: איפה האתגר הגדול?

בועז דולב: האתגר הגדול הוא שמחר בבוקר סיני, כדי להגיע לבית שלו בגילה, מה שהוא יצטרך לעשות זה להגיע קודם כל לגבול של מדינת ישראל, לעבור אותו, להגיע לעיר, אז להגיע לשכונה ואז להגיע לבית שלי.

בועז דולב: לעומת זאת, בסייבר הסיני יכול להידבק לי ישירות על המחשב עכשיו כשאני יושב כאן ואין בעצם שום דבר שמפריד בינו לביני.

בועז דולב: זאת אומרת, כל מעגלי ההגנה הפיזיים שבעצם נבנו במשך מאות שנים, בסייבר לא קיימים.

בועז דולב: זה גם אומר שכל הגופים שמתעסקים היום בדבר הזה - - -

ענת ברקו: אתה מתמודד עם חברות בינלאומיות שזה הרבה יותר קל.

בועז דולב: זה אומר שבעצם התקיפות יכולות להגיע בכל רמה שהיא מכל מדינה שהיא ולהיכנס ישירות למחשב שלי שנמצא כאן היום בדיון שלנו.

בועז דולב: כל אחד מהגופים, כולל החברות הפרטיות, נאבק היום לא רק בפושע שיושב עכשיו בצד השני של החדר אלא הוא יכול גם בטעות להחליט שהוא נאבק בסיני שיושב כרגע בסין.

בועז דולב: לכן יש איזושהי חפיפה ויש טיפול משותף.

בועז דולב: צריך להבין שיש הרבה מאוד התמחויות בתוך הדבר הזה.

בועז דולב: התחושה שלנו, של החברות, היא שאנחנו צברנו הרבה מאוד ניסיון במהלך השנים האחרונות ואנחנו דווקא עוזרים למערך הסייבר.

בועז דולב: בתוך הדבר הזה צריך להבין בעצם את המערך העדין של הדבר הזה וכמובן שיש כאן רגולטורים כמו נגיד סקטור הבנקים שם יש את המפקח על הבנקים שגם הוא דואג לזה שיגנו על הסקטור.

בועז דולב: זאת אומרת, יש הרבה מאוד גופים שמתעסקים בעניין הזה בגלל החשיבות המאוד גדולה.

בועז דולב: בעצם, נקרא לזה, ליבת החיים שלנו היום היא מערכי מידע.

בועז דולב: זה כל מה שיש שם.

בועז דולב: גם בנקים, הם בעצם מערכי מידע.

אבי דיכטר: אם אפשר להתפרץ בהערה.

אבי דיכטר: אתה מעלה נקודה מאוד חשובה אבל אני רוצה לעזור לך לעזור לנו מזווית ראייה של מחוקקים.

אבי דיכטר: אנחנו, כשאנחנו מסתכלים כמחוקקים, אנחנו תמיד מסתכלים על אחריות שיורית ואחריות ייעודית.

אבי דיכטר: אם אני לוקח את הדוגמאות שנתת, בישראל יש שני גופים ביטחוניים שיש להם אחריות שיורית וכל השאר זאת אחריות ייעודית.

אבי דיכטר: משטרת ישראל היא עד הקו הירוק וצה"ל הוא מהקו הירוק עד קצה העולם.

אבי דיכטר: תיקח את הנושא הזה ותנסה רגע להסביר לנו במונחים שלך איפה אתה רואה אחריות שיורית מבחינת גופים, מערכות, ואיפה אתה רואה אחריות ייעודית כי אחרת לנו קשה מאוד להבין איפה לעזור לך.

בועז דולב: ראשית, אני יכול לומר את זה אבל אני מעדיף לא לעשות את זה בפורום הפתוח הזה.

בועז דולב: אם תרצו, אני אשמח לעשות את זה אבל לא בפורום הזה.

בועז דולב: אני כן חושב שיש לנו איזשהו סוג של בעייתיות במערך או במה שנבנה היום.

בועז דולב: איכשהו זה לא הסתדר שם עד הסוף אבל אני ממש מעדיף לא לעשות את זה כרגע.

בועז דולב: אני כן רוצה להגיד כמה דברים לגבי התקיפות על מדינת ישראל.

ענת ברקו: אם תוכל להעביר לנו את ההתייחסות הזאת בכתב, אני אודה לך.

בועז דולב: כן.

בועז דולב: ודאי.

בועז דולב: התקיפות הקריטיות שהיום מתרחשות במדינת ישראל מגיעות מהאויבים שלנו.

בועז דולב: לצורך העניין, האיראנים ומדינות אחרות.

בועז דולב: הן בעצם הדבר העיקרי.

בועז דולב: דרך אגב, זה מופיע אצלנו בשקף בתקיפות של מדינות וארגוני טרור מול אזרחים וארגונים.

בועז דולב: זה בעצם פחות או יתר הדבר שאנחנו רואים כנקודה הקריטית שצריך לשמור עליה.

בועז דולב: ציינת נושא של שרשרת האספקה - מתווה התקיפה של האיראנים, כפי אנחנו רואים את זה בשנים האחרונות, זה דרך שרשרת האספקה.

בועז דולב: לכן יש חשיבות רבה.

בועז דולב: כאן אני אומר עוד איזושהי הסתייגות.

בועז דולב: לצורך העניין, אם רוצים היום שבנק ישמור גם על כל החברות שנמצאות כאן בשרשרת האספקה, זה מבחינתי משהו שהוא לא הגיוני.

בועז דולב: לא יכול להיות שבנק עכשיו יהיה אחראי על 1,000 עד 3,000 גופים של בעצם שרשרת האספקה שלו כדי לטפל באבטחה שלהם.

בועז דולב: לכן אם יש איזושהי רגולציה שאומרת שהבנק חייב לוודא שכל אחד מהגופים שנמצא בשרשרת האספקה יעמוד בכללי אבטחת מידע, אני חושב שיש כאן טעות גדולה וזה צריך להיעשות בצורה שונה.

בועז דולב: ברור לחלוטין ששרשרת האספקה היא נקודה קריטית אבל היא לא הנקודה היחידה.

בועז דולב: אנחנו מיפינו - וגם כאן אני אשמח להעביר את המסמך – את כל הנקודות, נקרא לזה, הרגישות שדרכן אפשר לתקוף היום אזרח, עובד, חברה ואפילו מדינה.

בועז דולב: מדובר כרגע במשהו כמו 100 נקודות.

בועז דולב: קשה מאוד לעשות את ההגנה הזאת.

בועז דולב: צריך להבין שהתוקפים היום הרבה יותר קל להם לתקוף מאשר למגנים להגן.

בועז דולב: למה?

בועז דולב: כי אנחנו עובדים כל הזמן עם הטלפון וכמה שאתם תגידו שאתם משתחררים מהטלפון כל היום, ברור לחלוטין שזה הכלי העיקרי היום של אזרח בעולם החדש ואחרי כן יש את המחשב ואחרי כן את מערכות המחשוב וקשה מאוד להגן עליהם.

בועז דולב: לכן צריך לעשות הרבה מאוד הפרדות בין העולמות השונים כדי לנסות להגן על המידע שלנו.

בועז דולב: הדברים שאנחנו רואים עכשיו, אלה בעיקר תקיפות שמגיעות ממדינות אבל יש כבר כניסה מסוימת של ארגוני פשע, דברים שלא ראינו בשנים האחרונות.

בועז דולב: פשיעה שמגיעה מרוסיה ושבשנים האחרונות כמעט ולא הייתה והיא מייצרת הרבה מאוד תקיפות של רן-סמוור.

בועז דולב: דרך אגב, אני רואה את רן-סמוור, תקיפות הכופרה, כדבר מדהים.

בועז דולב: למה?

בועז דולב: כי זה מחייב את כל החברות שבמשך שנים לא עשו שום דבר בנושא של אבטחת מידע, מחייב אותן כרגע לייצר מערך אבטחת מידע.

בועז דולב: לצורך העניין, זאת רגולציה הלכה למעשה.

בועז דולב: לכן אני מאוד שמח כי אני חושב שזה הכניס, נקרא לזה, פחד בלב החברות שהוא לא קשור לרגולציה ולא קשור לזה שאתם מנסים לייצר כרגע חקיקה חדשה.

בועז דולב: לכן הלכה למעשה זה אחד הדברים הטובים שקרו.

בועז דולב: אבל ברור לחלוטין שמי שכרגע עושה את הדבר הזה, זאת לא המטרה שלו.

בועז דולב: המטרה שלו היא פשוט לייצר מכונת כסף ולהכניס כסף.

בועז דולב: לכן כמות התקיפות הרבות יותר מול חברות בישראל בשלוש השנים האחרונות, אלה תקיפות כופרה.

בועז דולב: אנשים מצפינים להם את הנתונים, הם צריכים לשלם כסף, לרוב הם משלמים כסף ובעצם ברוב הפעמים גם מצליחים לפתוח חזרה את הנתונים.

ענת ברקו: על אותם נתיבים.

ענת ברקו: זה כמובן יכול להיות גם לכופר מסוג שונה לחלוטין, להפעלת לחץ על גופים.

ענת ברקו: היום זאת כופרה.

בועז דולב: נכון.

בועז דולב: ברגע שנכנסת לתוך ארגון, אפשר לעשות שם כבר מה שרוצים.

בועז דולב: זה ברר.

בועז דולב: אני אומר את הדבר האחרון.

בועז דולב: צריך גם לא להתעלם מהנושא של תקיפות שהן ברמה של מעצמות.

בועז דולב: רוסיה, סין ואחרות.

בועז דולב: כאן יש בעצם מרחב פעולה שהוא ממש לא נמצא במקום של החברות הישראליות.

בועז דולב: לצורך העניין, זאת הגנה מדינית, זה נמצא שם וזאת פעילות שהיא מאוד קשה, מאוד כבדה וגם כמובן עתירת תקציבים.

בועז דולב: בסך הכול אני חושב שאם מסתכלים על מדינת ישראל – ואני אומר כאן שבדרך כלל אני מאוד ציני ומאוד פסימי – בחמש השנים האחרונות, מדינת ישראל עשתה הרבה מאוד צעדים מאוד מעניינים כדי להיות יותר מוגנת בסייבר מאשר קודם.

בועז דולב: אני חושב שאנחנו התקדמנו מאוד יפה בעניין הזה.

ענת ברקו: תודה לך.

ענת ברקו: מערך הסייבר, בבקשה.

שני שרביט: את חלקכם אני מכירה ואת חלקכם פחות.

שני שרביט: אנחנו מאוד מברכים על ההזדמנויות האלה שעוזרות לנו מאוד לדעת ולהבין מה עולה מתוך התעשייה, אילו סוגיות צריכות עוד להיות בטיפול משמעותי, ואני רוצה לומר שהווריאטי הזה שחלקו נשמע כאן וחלקו אנחנו רוצים עוד לשמוע, וגם את אלה שלא בחדר, הוא מאוד חשוב לנו.

שני שרביט: ככל שעובר הזמן ומתקדמות הפעילויות, אנחנו למדים שהוא חסר.

שני שרביט: ככל שנשמע יותר קולות ויותר אפילו שוני בין דעות, זה מאוד עוזר לנו גם בכלים שאנחנו מפעילים.

שני שרביט: אנחנו ממש לומדים את זה דרך הרגליים.

שני שרביט: היכן ששמענו יותר והיינו קשובים יותר, ראינו שהשכל ממש לא בצד אחד של השולחן ואנחנו עושים את זה הרבה.

שני שרביט: זאת אומרת, שיתופי ציבור בכלל, זה משהו שהוא ממש נר לרגלינו ואנחנו מאוד מאמינים בו, לא כי צריך אלא כי פשוט זה עושה את העבודה שלנו יותר טובה.

שני שרביט: אני רוצה להתייחס לכמה מהדברים שאמרתם.

שני שרביט: הראשון קשור לשיתופי ידע בכלל.

שני שרביט: נעשים לא מעט מאמצים בעניין הזה.

שני שרביט: כמובן נציג לכם אותם בצורה מסודרת.

שני שרביט: אנחנו חברים בחלק מקבוצות הווטסאפ שתיארת ומעבר לזה יש מערכות לשיתוף ידע שאנחנו מנהלים בהתפתחות.

שני שרביט: ככל שעובר הזמן, יש יותר גורמים שלוקחים בהם חלק.

שני שרביט: מה שתואר כאן קודם על הדלת הפתוחה, חבר הכנסת שלח ציין, אנחנו, ככל שהזמן עובר, רואים שמורל האזרד הוא סיכון מוסרי, שזאת בערך התופעה שתוארה כאן, זה משהו שהתעשייה לא לוקחת בו חלק.

שני שרביט: זאת אומרת, יוצאים מנקודת הנחה שחברה מתעסקת במה שקורה אצלה ופחות מתעניינת במה שקורה במרחב, אז התעשייה הישראלית היא תעשייה אחראית ואכפת לה שהדלת שלה תהיה סגורה לא רק בשבילה אלא גם בשביל הסביבה שלה.

שני שרביט: אנחנו רואים את זה בשיתופי הידע.

שני שרביט: אנחנו רואים את זה במה שאנחנו מתעדכנים מהחברות.

שני שרביט: אנחנו רואים את זה במה שאנחנו מעדכנים.

שני שרביט: מנסים כמה שיותר להפיץ.

שני שרביט: יש גם "אזהרות מסע", כאלה שאנחנו מוציאים באתר ואפשר ליהנות מהן ולהשתמש בהן ואנחנו רואים היענות כאשר ברגע שאנחנו מעלים משהו, מיד משתמשים בזה ועושים.

שני שרביט: היו כמה וכמה אירועים כאלה שראינו שהפרסומים שלנו מנפיקים.

שני שרביט: גם משהו שהוא יותר עתי או יותר נקודתי לתוך מערכות מסוימות, בדרך כלל אנחנו עובדים לפי מגזרים והכוונה במגזרים לפלחים של המשק הישראלי וזה כמובן לפי תעדוף ולפי רמת האיום, דברים שהם כמובן יותר מורכבים.

שני שרביט: אבל יש כמה רמות בעולמות שיתוף הידע שאת חלקן אני מניחה שאתם מכירים גם מתוך העשייה והשיח אתנו.

שני שרביט: בפירוש יש שיתוף, גם כאלה שהם רחבים מאוד, גם כאלה שהם יותר ממוקדים וככל שעובר הזמן צריך לעשות יותר מזה ואנחנו יודעים את זה וגם פועלים בכיוונים האלה.

שני שרביט: ברור לנו שזה ערך הדדי.

ענת ברקו: תוכלי להתייחס לנושא של החקיקה האירופאית?

שני שרביט: כן.

שני שרביט: ה-GDPR.

שני שרביט: קודם כל, אנחנו עושים עבודה היום לגבי שתי סוגיות שהולכות ביחד, חובת הדיווח במדינת ישראל וביטוח.

שני שרביט: אנחנו מבינים את יחסי הגומלין ביניהן.

שני שרביט: אנחנו עדיין בתוך העבודה הזאת.

שני שרביט: נשמח לשמוע גם אותך וגם אחרים שיש להם מה לתרום לעבודה הזאת שהיא ממש עכשיו על השולחן .

שני שרביט: לגבי החקיקה הישראלית, אנחנו נבוא ונדבר על הקשרים הרלוונטיים, כן או לא, בהתייחס למה שקורה באירופה.

שני שרביט: הרגולטור הרלוונטי הוא רמות אבל אנחנו כן רואים את עצמנו כמי שאמורים לעזור לזה.

שני שרביט: אנחנו בפירוש לוקחים מהשולחן הזה וחושבים מה לעשות.

שני שרביט: צריך לומר באופן כללי שהעולם כולו מסתכל ותוהה.

שני שרביט: זאת אומרת, אולי תיארת את הבריטים, אבל האמריקאים, דווקא אנחנו חושבים שהם באותה היערכות פחות או יותר כמו בארץ.

שני שרביט: יש איזו תהייה כללית וזה קורה בדרך כלל בסיטואציות כאלה של השנתיים הראשונות שעוד מנסים להתארגן ולהיערך ולהבין איך לגשת, ואנחנו מבינים שיש כאן אתגר.

שני שרביט: אנחנו מבינים את זה ובפירוש יש לנו אינטרס כמו שלכם שתצליחו לפלח את השוק הזה ושזה לא יפריע, שזה לא יהיה משהו שמפריע אלא להפך.

ענת ברקו: מי מקדם תקינת סייבר?

שני שרביט: תקינת סייבר מנוהלת בגדול על ידינו.

שני שרביט: אנחנו עושים את זה הרבה פעמים בשיתוף עם מכון התקנים.

שני שרביט: יש כמה מהלכים כאלה שאנחנו עושים בימים אלה.

ענת ברקו: החברות נמצאות בלופ הזה?

שני שרביט: באזורים הרלוונטיים.

שני שרביט: לא תמיד זה משויך ישירות לפעילות הזאת אבל בפירוש כן.

שני שרביט: דבר נוסף שרציתי לומר הוא על בכלל שיתוף הציבור.

שני שרביט: אולי אבירם ידבר על תורת ההגנה שלנו שכבר פורסמה לציבור ונראה לי שגם נכון להתייחס אליה.

אבירם עצבה: ראש מרכז תורה וביקורת במערך הסייבר.

אבירם עצבה: אנחנו אחראים בין היתר על פרסום תורת ההגנה לארגון שפורסמה לפני שנה.

אבירם עצבה: אנחנו מוציאים הרחבות מקצועיות, מוציאים בסט-פרקטיסס, זאת אומרת, מסמכים יישומיים איך להקשיח ולהגן על טכנולוגיות מסוימות, על פתרונות מסוימים, וכל תהליך העבודה הזה, גם של פיתוח המתודולוגיה המקורית וגם של פיתוח תוצרים נוספים, זה משהו שמבוצע יחד עם חלק לא קטן מהאנשים שיושבים כאן ועם עוד הרבה אנשים חיצוניים.

אבירם עצבה: אנחנו עושים את זה במתודולוגיה של שיתוף התעשייה, שיתוף האקדמיה, מייצרים טיוטה של המסמך, שמים את הטיוטה הזאת באתר של המערך, מקבלים התייחסויות פתוחות לגמרי של כולם ורק לאחר מכן בעצם מוציאים מסמך החוצה.

אבירם עצבה: כך שהמסמכים מבשילים גם על ידי ידע מקצועי ספציפי אבל גם על ידי התייחסויות של כל בעלי העניין, גם תעשייה וגם מיישמים.

ענת ברקו: מי מהאנשים כאן השתמש בדברים הללו?

אבירם עצבה: בקבוצות העבודה שלנו.

אבירם עצבה: יש לנו בערך 80-90 אנשים.

ענת ברקו: אבל הרוב לא.

אבירם עצבה: אבל זה פתוח לכולם.

אבירם עצבה: כולם הוזמנו.

רם לוי: קבוצות מצוינות.

רם לוי: החומרים מעולים.

ענת ברקו: יופי.

ענת ברקו: כי זה ספציפי.

ענת ברקו: הידע הוא ספציפי וצריך להיות נחלת הכלל.

אבירם עצבה: יש תחומים מסוימים של ידע.

אבירם עצבה: זה פתוח.

אבירם עצבה: זאת אומרת, באים אנשים שמעוניינים לתרום ידע.

אבירם עצבה: מי שרוצה, מוזמן.

אבירם עצבה: זה לא שסגרנו את זה לקבוצה ספציפית.

אבי דיכטר: שאלת שאלה נכונה ולא קיבלנו תשובה.

ענת ברקו: רוב האנשים לא משתמשים בזה.

אבי דיכטר: אם הרוב לא משתמש, אז רוב הפורום לא עוסק בסייבר?

רם לוי: החומרים שהם מפיצים, הם יותר קשורים לתהליכי ניהול הגנת הסייבר.

רם לוי: זה אמר שפשוט לא יושבות כאן הפונקציות הנכונות.

רם לוי: אם היית יושב ומדבר עם מנהלי הגנת הסייבר בגופים מוסדיים או בנקים, הם היו אומרים לך חד משמעית כן ומה שהם נותנים זה מצוין.

רם לוי: או מי שאמור לנהל את הגנת המידע לפי תקנות הגנת הפרטיות, הוא יאמר לך כן.

רם לוי: זה פשוט כי חסר כאן הצד השני של אותו מטבע.

רם לוי: אבל החומרים שהם מופצים על ידי הרשות וקבוצות העבודה, הן מעולות.

עמיר גיל: קבוצת ח.

עמיר גיל: מר.

עמיר גיל: אני מנהל פעילות של פרומיסט, מוצר שמגן על תחנות הקצה.

עמיר גיל: אני מבקר הרבה מאוד מנהלי אבטחת מידע.

עמיר גיל: תורת הגנת הסייבר היא ספר שיושב על שולחן כל אחד.

שני שרביט: בעיקר מה שחשוב זה שהשכל של תעשיית הסייבר נכנס לתוך הנייר הזה.

שני שרביט: עוד כמה מלים על פיתוח התעשייה בכלל כי דיברנו על ציר אחד של פעילות מערך הסייבר שהוא ציר ההגנה ושיתופי הידע, אבל למעשה אנחנו רואים בקהל היושב כאן גם את היעד שלנו לפיתוח התעשייה ועידוד התעשייה מבחינת האקו-סיסטמס.

שני שרביט: כמובן שאני מניחה שכולם מכירים את קריית הסייבר הלאומית בבאר שבע, שם יש מספר פרויקטים.

שני שרביט: אנחנו כמובן נשתף אתכם ונחשוף אתכם לפרויקטים האלה שחלקם כבר במרוץ וחלקם יהיו מעבדת פינסט שאנחנו מקווים שתוקם בבאר שבע.

שני שרביט: עוד מספר פרויקטים.

שני שרביט: גם מעבדת ICS.

שני שרביט: אני רואה את ההנהונים ומניחה שחלק תכירו בהמשך.

שני שרביט: יש לא מעט פעילויות מהסוג הזה.

שני שרביט: יש יחידה משותפת במכון הייצוא שלנו, של מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה ובמכון הייצוא.

שני שרביט: היחידה הזאת בשנה החולפת קיימה 25 פעילויות משמעותיות מאוד גם של משלחות, כנסים ופעילויות בתוך הארץ, משלחות מחוץ לארץ, ואנחנו בהחלט רואים אתכם נמצאים בתוך הפעילות הזאת ונעזרים בה.

שני שרביט: אם יש לכם אימפוטים על הפעילות הזאת שאתם חושבים שכדאי שנבין אותם ונמשיך להשתפר בכיוון הזה, זה גם מאוד חיוני.

שני שרביט: אנחנו מאוד מרוצים מהפעילות של היחידה.

שני שרביט: היא נבנתה בשותפות הזו בגלל כל מה שכל אחד מהשחקנים האלה מביא לשולחן.

שני שרביט: אנחנו כמובן נשמח להמשיך להשתמש בה.

שני שרביט: גם שם נשמח לקבל פידבקים.

עמי לוין: רק לומר שאני נציג המשרד למינהל סחר חוץ ביחידה ואני רוצה לחזק את מה ששני אמרה.

אבי דיכטר: אני חייב לומר שהקשבתי ואני לא יודע למה אבל מצאתי את המודל הדומה וזה כל נושא הרופאים.

אבי דיכטר: הרי הרופאים, לאו דווקא בארץ אלא הרופאים ברמה העולמית, הם בעצם מגנים על הפרט, על כל אחד מאתנו, מידי תוקפים.

אבי דיכטר: כל שנה יש כנסים, או לא כל שנה אבל הכנסים זה אולי הדבר הכי מפורסם, הכי ממוסד והכי אפקטיבי שאני מכיר.

ענת ברקו: התכוונת יחד עם חברות התרופות.

אבי דיכטר: כן.

אבי דיכטר: יחד עם חברות התרופות.

אבי דיכטר: אגב, גם יחד עם אתרי הכנסים.

אבי דיכטר: בחורף הכנסים הכי טובים הם באלפים ובקיץ באילת.

אבי דיכטר: אני רוצה לקחת את הנושא הרלוונטי לענייננו.

אבי דיכטר: המסורת שם לאורך שנים באמת הפכה להיות מאוד אפקטיבית.

אבי דיכטר: שיתוף הפעולה שקיים בין הרופאים כדי לעזור לכל פרט ברמה הרפואית מפני התוקפים, באמת אין לה אח ורע.

אבי דיכטר: אני חושב שזה המודל הכי סוציאלי שאני מכיר, הרי מקצועי שאני מכיר ואני חושב שגם הכי אפקטיבי.

אבי דיכטר: ההתקדמות היא מטורפת לטובה.

אבי דיכטר: תוחלת החיים וכולי, זה המדד הכי אמיתי לזה.

אבי דיכטר: אני שואל האם ההקבלה הזאת היא באמת נכונה, הרי כאן התוקפים – קרי, הרעים והרי כל הדיון הזה עוסק ברעים – איך הטובים נלחמים ברעים.

אבי דיכטר: הרעים כאן הם כולם בשר ודם.

אבי דיכטר: אין לנו תוקפים שהם אנונימיים שאנחנו צריכים לעשות מחקר כדי לדעת בכלל מאיפה הם.

בועז דולב: אני לא בטוח.

אבי דיכטר: אמרת קודם שאי אפשר לעשות הפרדה בין העולמות.

אבי דיכטר: ההפרדה היחידה שאני מכיר בין העולמות היא בין העולם הזה לעולם הבא אבל שם עוד לא פיצחנו את ההפרדה הזאת.

אבי דיכטר: לא הצלחתי להבין מהמשפט שלך אם זה טוב או רע לנו שאין הפרדה בין העולמות.

אבי דיכטר: מה שחשוב לנו להבין זה אם המודל הזה של הרופאים הוא נכון, בגדול כמובן, האם אנחנו בכיוון הנכון.

אבי דיכטר: מה ששני אמרה כאן, ואנחנו במערך הסייבר שנים, בסוף אנחנו מנסים לחפש מודל שהוא הכי קרוב והכי רלוונטי ואם המודל הזה לא, אולי יש מודלים אחרים, ואם אין, אז נמציא משהו חדש.

אבי דיכטר: אבל אני לא בטוח שאנחנו צריכים להמציא משהו חדש כי משהו שעובד כבר עשרות שנים או מאות שנים, לפעמים כדאי לקחת ממנו את הדברים הטובים.

אבי דיכטר: רופאים ללא גבולות זה סייבר ללא גבולות במובן ההגנתי.

אבי דיכטר: מה שאני מחפש, ואני לא זוכר דיון שמישהו הצליח לרכז בחדר הזה או בחדר אחר – שהוא לא ועדת הכספים – כל כך הרבה אנשים.

אבי דיכטר: מבחינתי זו הפתעה שיש כזאת התעניינות בנושא הזה, רצון וכמיהה לחבר את כלל המערכות אבל בסוף לנו ככנסת, כוועדת חוץ וביטחון, אתה כל הזמן מחפש איפה יש לנו מיילג' בתחום הזה, בתחום שלו, ולומר בואו נעשה משהו באמת, בואו נעשה את ההתאמות.

רונן יהושע: זו בדיוק הנקודה, שהנושא הוא כל כך שונה בממד כל כך אחר שדווקא אסור לנו לבחון אותו מתוך מטריות קיימות כי הכול מעורבב כאן.

רונן יהושע: התוקף הוא אחר.

ענת ברקו: לא הצגת את עצמך.

רונן יהושע: מנכ"ל חבר מורפיסק שצמחה בבאר שבע.

רונן יהושע: אני באתי לכאן כי רציתי להעלות נושא קצת אחר, אבל בהתייחסות לנושא הזה, אני חושב שזה ממד אחר לגמרי.

עפר שלח: אם כך, זה קצת מסוכן מה שאתה אומר.

עפר שלח: כי אין שום דבר שעל פיו אנחנו יכולים לבחון דברים.

עפר שלח: אפילו אין קריטריון בסיסי.

עפר שלח: מה לדעתך הבסיס המחשבתי שעליו אנחנו יכולים לבחון אם בסופו של דבר ללכת בכיוון כזה או אחר?

רונן יהושע: לא שיש לי כאן את המתכונת לדבר.

רונן יהושע: יש טובים וחכמים ממני, כמו ששמענו כאן, אבל לעצם העניין של בוא נאמץ מתודולוגיות קיימות ואולי תהליכים קיימים וגופים קיימים בתעשייה או בתחום הביטחון שבמדינה כדי להתמודד עם הדבר הזה, הוא כנראה לא נכון.

רונן יהושע: צריך להתחיל על אפס.

ענת ברקו: הרגולציה היא בהתהוות.

ענת ברקו: החקיקה היא בהתהוות.

ענת ברקו: התקינה היא בהתהוות.

ענת ברקו: זה עולם שהוא בהתהוות.

עמי בראון: אני חושב שהאתגר המרכזי שהשינוי, יש שינוי מהותי במרחב האיום כשמדברים בעולם הסייבר.

עמי בראון: קודם כל, כל תפיסת המרחב הלכה לאיבוד.

עמי בראון: היא כבר לא רלוונטית.

עמי בראון: דיבר קודם מישהו על הגבולות.

ענת ברקו: אין גבולות.

עמי בראון: הממד של המרחב לא רלוונטי.

עמי בראון: הממד של הזמן לא רלוונטי.

עמי בראון: אם כדי להניע אוגדה לוקח לי איקס שעות ואני יודע בכמה זמן אני צריך להיערך כדי לבלום אוגדה, במרחב הסייבר ממד הזמן הופך להיות כמעט לא רלוונטי.

עמי בראון: יותר מזה.

עמי בראון: כל הממד של הרתעה הפך להיות לא רלוונטי כי אי אפשר להרתיע בעולם הסייבר כי במרבית המקרים לא תדע בוודאות מי התוקף כדי להרתיע אותו.

עמי בראון: הוא יכול להיות פה או שם, קטן או גדול ולא תדע מי הוא.

אבי דיכטר: למרות שבעולם הסייבר לקחת את המונח הכי בסיסי, הכי שגור, הכי נפוץ, לקחת אותו מעולם קיים.

אבי דיכטר: וירוס הוא לא התחיל בסייבר.

אבי דיכטר: אימצת אותו ממקום אחר.

עמי בראון: ועדיין זה וירוס.

עמי בראון: גם וירוס קטלני כמו אבולה, יש לו תהליך וזמן התפשטות כשהוא בכלל לא באותו קנה מידה שלוקח לווירוס אגרסיבי בעולם הסייבר להתפשט, ואני מדבר אתך על מצב שלקח לווירוס בשנת 1984 להתפשט בכל העולם בסדר גודל של שבוע.

עמי בראון: היום זה ייקח כנראה סדר גודל של כמה דקות ויש לזה דוגמאות.

אבי דיכטר: שזו בעיית ההתקפה או בעיית ההגנה?

קריאה: זו בעיית האכיפה.

אבי דיכטר: אולי הבעיה היא בהגנה.

קריאה: לא.

קריאה: הבעיה היא באכיפה.

עמי בראון: יש כאן יתרונות.

עמי בראון: מי שאמור להגן, יש כאן אתגר מאוד מאוד ולא בטוח שלאתגר הזה יש פתרונות אמיתיים ולכן צריך להיות שינוי בתפיסה, שינוי בהנחות העבודה לגבי האם אני יכול למנוע מאה אחוזים.

עמי בראון: צריכה להיות הנחה שאין מניעה של מאה אחוזים ולכן צריך לראות איפה שמים את הפוקוס בהיבט של קודם כל גילוי, לגלות כמה שיותר מהר כדי לעצור מה שקורה, כדי לנסות למנוע את מה שאני יודע ולהתמודד עם זה שיש מרחב הרבה יותר גדול שאני לא יודע אותו.

עמי בראון: זה אתגר אחד.

עמי בראון: יש אתגר שני בהבנה של הממדים של האיום.

עמי בראון: אם נסתכל לא בהיבטים של ארגון בודד אלא בהיבטים של חוסן לאומי, הפגיעה בחוסן הלאומי והבקיעים שיבואו מממד הסייבר, יכולה לבוא בערוצים שחלקם הזוי לחלוטין.

עמי בראון: נלך למקום הכי הזוי שיכול להיות.

עמי בראון: אני מניח שכל היושבים כאן בחדר יצא להם להיות בזמן כזה או אחר בבית מלון.

עמי בראון: היום ב-90 אחוזים מבתי המלון היותר מתקדמים בעולם, יש טלוויזיה שהיא טלוויזיה חכמה.

עמי בראון: יש היום מגפה בארצות הברית של תקיפה כנגד טלוויזיות בבתי מלון בהקלטה של מה שקורה בחדר, וידאו ואודיו.

עמי בראון: תחשבו מה זה אומר עכשיו שישב מישהו, הקליטו אותו עושה משהו במלון ועכשיו סוחטים אותו על הדבר הזה.

עמי בראון: ההשלכות של זה על ביטחון לאומי.

עמי בראון: אף אחד לא מטפל בבתי מלון אבל ההשלכות של זה.

עמי בראון: יש לזה אין סוף דוגמאות.

עמי בראון: מרחב הבעיה הוא מרחב אין סופי.

עמי בראון: האתגר הוא אתגר שצריך לראות אותו בהרבה מאוד היבטים ואנחנו לא עושים את זה מספיק.

עמי בראון: אנחנו במדינת ישראל מדברים הרבה מאוד על כך שיש כאן טכנולוגיה מדהימה ובסוף המימוש, היבט המימוש של אבטחה בהרבה מאוד גופים במדינה הוא מאוד רדוד אם בכלל קיים ואני מדבר על גופים מפוקחים ועל גופים לא מפוקחים, מטרות אסטרטגיות, מערכות אחרות.

עמי בראון: לא נפתח את זה כאן כי זה דיון פתוח, אבל אם נרד לפרטים נראה שבסוף אם אנחנו מדברים הרבה ברמת העשייה, אנחנו רחוקים מאוד מהמקום שאנחנו חושבים שאנחנו נמצאים בו, בדברים שהם קיצוניים עד כדי סיכון אסטרטגי.

עמי בראון: שוב, לא נפתח את זה כאן.

ענת ברקו: נצטרך לעשות את זה בפורום אחר.

עמי בראון: נושא נוסף שהוא נושא חשוב.

עמי בראון: אני רואה התפתחות מאוד חיובית שקורית בעולם בתחום של מודעות.

עמי בראון: מודעות צריכה להיות משהו שאנחנו הולכים אתו מגיל אפס.

עמי בראון: לא יכול להיות שאף אחד בבית ספר היום לא לומד איך הוא מתגונן או מה המשמעות של סייבר.

עמי בראון: זה לא קורה.

שלומי דולב: אני יושב ראש ועדת המקצוע של מדעי המחשב במשרד החינוך.

שלומי דולב: אני יכול לספר לכם על זה.

ענת ברקו: עוד רגע.

ענת ברקו: נתייחס לזה.

עמי בראון: בארצות הברית במדינת אוהיו משקיעים היום מאמץ מאוד גדול ברמת המדינה איך מכניסים הכשרה בנושא סייבר בכל מערכת החינוך ברמת המדינה.

עמי בראון: אנחנו עושים פעולות דומות במרילנד ובמדינות נוספות בארצות הברית.

עמי בראון: אני חושב שאחד הכלים להתחיל להגיע בתהליך שהוא תהליך שייקח זמן אבל לשיפור ברמת ההגנה, ברמת המדינה, ברמת החוסן הלאומי כמדינה בנושא הגנת סייבר, יתחיל בהכשרה מגיל מאוד צעיר, בהכשרה מורחבת יותר וזאת לא רק הכשרה של בעלי מקצועות סייבר אלא גם הכשרה של הילד שידע מה הוא יכול ומה הוא לא יכול לעשות ואיזה מידע הוא מעלה לפייסבוק ומה המשמעות של זה בהיבטים אחרים.

עמי בראון: אנחנו לא עושים את זה היום מספיק וכמעט לא עושים את זה בכלל.

אורן ברט: עד לפני שלושה שבועות הייתי ראש מינהל הסייבר של התעשייה הצבאית ולפני שלושה שבועות יזם בתחום הסייבר.

ענת ברקו: בהצלחה.

אורן ברט: תודה.

אורן ברט: הייתי רוצה ברשות

אורן ברט: כם קצת לקלקל את החגיגה ולנסות אולי לעשות תובנה.

אורן ברט: מדברים כאן המון על הגנה על ידע.

אורן ברט: אמרתי, עד לפני שלושה שבועות עסקתי במערכות מסוג אחר.

אורן ברט: האיום האמיתי עלינו הוא לא טלוויזיה בבתי מלון אלא הוא מה קורה לטילים שלנו ומה קורה לטנקים שלנו.

אורן ברט: לא נפתח עד הסוף ונאמר מספרים מדויקים אבל הטנק מורכב בלמעלה מעשרה מכשירים שכולם מיוצרים בסוף באיזשהו מפעל במלזיה ואנחנו לא באמת יודעים מה קורה במלזיה והאיום הוא איום ממשי קריטי למלחמה הבאה.

אורן ברט: זאת אומרת, מעבר לכל המאוד סקסיות לדבר על הנושאים המגניבים של הילד בן ה-18 שמסוגל לפצח וירוס, גם אני עשיתי את זה כשהייתי בן 16, זה בסדר וזה נחמד.

אורן ברט: השאלה האמיתית שצריכה להישאל, בוודאי על ידי מחוקקים אבל אני חושב שגם על ידי התעשייה כולה, היא קודם כל היכולת שלנו באמת – דיברו כאן הרבה על מרחב – לראות את המולטי דיסציפלינריות כמעט אין סופית של העולם הזה.

אורן ברט: האם אנחנו באמת מסוגלים להבין שרמזור שהפסיק לעבוד במפרץ חיפה וטלפון עלום שהגיע למשטרת חיפה ו-ביפ שנעלם במערך ההגנה של אותו בלון אמוניה במפרץ מצביע לנו על תקיפה מולטי דיסציפלינרית שמטרתה לפתוח את בלון האמוניה, סתום את הצומת ולהעסיק את כל האנשים?

אורן ברט: אנחנו לא שם.

אורן ברט: אנחנו עסוקים המון בבעיות נקודתיות כגון GDPR או היכולת לעשות רגלציה על ניהול הידע אבל במקום האמיתי באמת שבו הסייבר יכאב לנו באמת, מקום שבו תיפסק ההפרדה בין העולמות הפיזיים לעולמות המידע, לא מקבל את זה.

עפר שלח: בעיניך איזו מדינה הכי קרובה להיות שם?

אורן ברט: אני אענה על זה בשני היבטים.

אורן ברט: איכשהו בסוף תע"ש מדברת אחרי אלביט, אבל בסדר.

אורן ברט: אני חושב שברמת הדיבורים, ההיערכות, הכוונה, מדינת ישראל חד משמעית.

אורן ברט: אני חושב שברמת יכולת הביצוע, ארצות הברית ולו בגלל משהו שאני רוצה להציע כאן לחבר הכנסת דיכטר אנלוגיה אחרת.

אורן ברט: אני חושב שהאמריקאים יודעים לעשות משהו שאנחנו לא לעולם לא נדע לעשות, לעשות רגולציה אמיתית.

אורן ברט: כשאני אומר רגולציה אמיתית, אני מכוון לרגולציה ולא לאובר רגולציה.

אורן ברט: רגולציה תפסיד תמיד לטכנולוגיה.

אורן ברט: תמיד תפסיד לקדמה.

עפר שלח: מה הם עושים שאנחנו לא עושים?

עפר שלח: אני אומר לך רק במשפט אחד.

עפר שלח: לדעתי זה נוגע לשלושתנו, היינו ב-סרב בוושינגטון ואנחנו מכירים את ה-סרב כאן.

עפר שלח: התחושה הייתה שמטעמים שהם לא נובעים מזה שאנחנו יותר חכמים אלא מפני שהם מאוד גדולים ויש מערכת יחסים בין הסטייט לבין הפדרל, זאת יבשת אחרת מאתנו, אצלנו זה יותר קומפקטי ויותר יעיל בעיניים המאוד חובבניות שלי.

עפר שלח: תגיד לי למה אתה אומר את מה שאתה אומר.

ענת ברקו: זה בידיים פרטיות.

ענת ברקו: ה-סרבים הם בידיים פרטיות ואין להם שליטה על שום דבר.

אורן ברט: הנה זה נאמר אבל בכל זאת אני אתחיל ברשותכם מאנלוגיה קטנה.

אורן ברט: רגולציה שכולנו אוהבים או לא אוהבים אותה וחלה על כולנו היא הרגולציה לחגור חגורת בטיחות ברכב.

אורן ברט: לכאורה לכל אחד מאתנו שמורה הזכות להתאבד מתי שהוא רוצה.

אורן ברט: זאת אולי עבירה אבל יהיה קשה להעניש עליה אחר כך.

אורן ברט: מצד שני אני יושב באוטו שלי, זכותי לא להגן על עצמי אבל בא הרגולטור ואומר כן תגן על עצמך כי פגיעה בך, כמוה כפגיעה במדינה.

אורן ברט: המדינה תצטרך לממן את הפגיעה בך אחר כך ולכן זכותי להגיד לך מה לעשות בתוך הרכב שלך.

אורן ברט: אם אני לוקח את זה רגע למגרש, מה ששאלת קודם, כן, פגיעה בביתו הפרטי או במחשבו הפרטי של כל אחד מאתנו עשויה להוות Back door למערך הפעילים של השד יודע איפה.

אורן ברט: ולכן צריכה להיות רגולציה שלוקחת בחשבון את הצרכים והדרישות הספציפיות של התעשייה.

אורן ברט: אם אנחנו ניקח את זה לשם, לאירופה נורא קל להגיד GDPR אבל פייסבוק תנצח בקרב הזה כי היא תמצא את הדרך להתמודד עם GDPR נכון כך שהיא תוכל להצהיר למי היא רוצה להצהיר ועדיין לעשות מה שהיא רוצה לעשות כי כך מתנהלת טכנולוגיה, כך מתנהלת קדמה.

עפר שלח: לא בטוח.

עפר שלח: אני ראיתי קצת את העדות של צוקרברג ושם היה דיבור בארצות הברית על כך ש-GDPR זה סוג של בנצ'מרק מבחינתם, שהאירופאים יותר מתקדמים ומסתכלים על זה.

עפר שלח: מכיוון שבעולם הזה, אפילו חברה כמו פייסבוק יודעת שהיא יכולה ליפול באותה מהירות שהיא עלתה, כי אותו עולם מטורף שמאפשר לבחור בן 26 להמציא משהו ותוך שלוש שנים להיות האיש הכי עשיר בעולם, יכול גם להפוך את הדבר הזה.

עפר שלח: אני לא בטוח שפייסבוק תנצח.

עפר שלח: זו מערכת יחסים מאוד מורכבת שאנחנו מסתכלים עליה כרגולטורים ואנחנו שואלים את עצמנו איפה הגבולות שלה.

עפר שלח: אם אתה יכול לחזור לזה, למה אמרת שהאמריקאים עושים יותר טוב.

אורן ברט: אני אענה לך על שני הדברים יחד.

אורן ברט: אחרי מה שאמרת על צוקרברג.

אורן ברט: מדינת ישראל תוותר על היכולות שלה שהיא קונה נגיד מוורילד, לעשות בדיוק את מה שמר צוקרמן עושה להגנה על מדינת ישראל?

אורן ברט: הרי זה בדיוק אותה טכנולוגיה.

אורן ברט: בוא לא נתבלבל.

אורן ברט: אותה טכנולוגיה שאני הטמעתי בתע"ש כדי להגן על טילים, משמשת את בניין המשרדים ברמת גן להגן על המעליות שלו.

אורן ברט: זאת בדיוק אותה טכנולוגיה.

אורן ברט: אנחנו מוכניים לוותר על צד אחד תמורת הצד השני?

אורן ברט: כנראה לא כי הביטחון הלאומי כאן יהיה, לפחות בהיבטים מסוימים, חשוב יותר.

רם לוי: ערכים קודמים ל-GDPR.

אורן ברט: ולכן תימצא תמיד הדרך להזליג בין העולמות האלה ואני רוצה לעשות צעד.

אורן ברט: זה לא נורא.

אורן ברט: זה באמת לא נורא ששני הצדדים האלה ימשיכו להכיל אחד את השני.

אורן ברט: זה בסדר.

אורן ברט: מה שכן צריך להיות זה להעביר את תפיסת ההגנה הכוללת הגלובלית להיבטים תעשייתיים תפיסתיים.

אורן ברט: סליחה אם אני אומר דברים שיפגעו בחלק מהאנשים.

אורן ברט: פחות אקדמיה ויותר מעשה.

אורן ברט: יושבים כאן אנשים, ואני מכיר את חלקם יותר מ-20 שנים.

אורן ברט: עשינו לפני 20 שנים, קראנו לזה דאתה סקיוריטי, היו לזה כל מיני שמות.

אורן ברט: השמות התחלפו.

אורן ברט: לא השתנה כלום.

אורן ברט: באמת לא השתנה כלום.

אורן ברט: היכולת לפגוע בחיים של אנשים, זאת הדרמה הגדולה.

אורן ברט: אם נצליח לקחת את הדבר הזה, את מיטב המוחות האלה ולהפוך אותם לכלי עבודה – וכאן רק למחוא כפיים, שאלו מי משתמש ביכולות של מטה/רשות, תקראו לזה איך שאתם רוצים – אני עושה לזה שימוש כמעט מהיום הראשון ומחיאות כפיים, באמת מחיאות כפיים כי באמת לקחת תעשייה שעסוקה כל היום בעשיית כסף ולהפנות אותה ואת היכולות שלה ולהכפיף אותם לאיזשהו תהליך רגולטורי כזה שיאפשר לתעשייה להמשיך להתקיים, אם אנחנו נפגע ביכולות של ורינט, פייסבוק, ליגבין ואחרות, לעשות פרופיילינג, לא יהיה פרופיילינג גם בעולם הביטחוני ושם אנחנו צריכים אותו.

אורן ברט: לכן צריך למצוא את הדרך לעשות את זה מצד אחד ביחד אבל מצד שני בלי לפגוע בתעשייה.

ענת ברקו: תודה.

שלומי דולב: אני שמח מאוד שהעלו את העניין של החינוך כיוון שזה מה שאני מנסה לקדם.

שלומי דולב: באמת התחלנו בשנה זו כבר ב-400 בתי ספר ללמד מדעי המחשב בכיתה ד' ובשנה הבאה 600 בתי ספר.

שלומי דולב: זה מהלך שמתחיל.

שלומי דולב: ניסינו להפוך את זה אפילו לשנה חובה שתהיה בכל השנים כדי שלא נצטרך למצוא תקציב כל שנה מחדש ואולי זה יקרה.

שלומי דולב: אולי תעזרו לנו שזה יקרה.

שלומי דולב: ני מנסה להעלות את זה מכיתה א'.

שלומי דולב: בכיתה ד' לומדים מה שנקרא סקרצ', שזאת שפה שהמציאו ב-MIT ומכיתה א' אולי אפשר לעשות קוד-מונקי.

שלומי דולב: יש כל מיני דברים כאלה.

שלומי דולב: אנחנו צריכים לחבב את המקצוע על התלמידים ולא להרתיע אותם מפניו ותוך כדי זה ללמד אותם את כל ההיבטים שקשורים בבטיחות דרך החלק הזה שהם נהנים ממה שהם עושים.

שלומי דולב: חוץ מזה, אני גם הקמתי חברה שנקראת סיקרט דאבל אופטופוס והיא מתעסקת בדברים שקשורים לשאלה איך מתמקדים עם העולם הקוונטי.

שלומי דולב: זאת אומרת, עוד מעט ייכנסו מחשבים קוונטיים.

שלומי דולב: כבר ב-NCA כל החוזים הם אומרים, בסדר, מה יקרה אחרי שיהיו המחשבים הקוונטיים.

שלומי דולב: יש 50 קיו ביט ל-IBM, מתחרים עם גוגל, מתחרים מטעם אינטל, כולם במשחק הזה וכבר צריך לתכנן שהמידע שאנחנו מעבירים היום בעוד כמה שנים יהיה פרוץ ונראה לעין.

שלומי דולב: לנו יש טכנולוגיה שמשתמשת בדברים שהם מוכחים כבלתי פריצים מבחינת האינקריפשן והדרך להחליף את הפאבליק אינפרקסרקצ'ר.

שלומי דולב: אני חושב שזה צריך להופיע כחלק מהקריטריונים לחוזים עתידיים כמו שמופיע בארצות הברית.

ענת ברקו: זה אומר תקינת סייבר.

ענת ברקו: אלה בעצם דרישות סף.

שלומי דולב: גם בחלק מהחוזים שעכשיו יועצים ממשלתיים.

שלומי דולב: צריך לראות את ההיבט הזה.

שחר אלון: חברת צ'ק מרקס.

שחר אלון: אני גם עורך דין בישראל ובני יורק.

שחר אלון: צ'ק מרקס היא חברה שפועלת בתחום אבטחת התוכנה דווקא.

שחר אלון: הדיון כאן הוא מאוד אסטרטגי וטקטי, הגנות, התקפות מבתי מלון עד טנקים.

שחר אלון: אני חושב שכללנו את הכול.

שחר אלון: הייתי רוצה להעלות שלוש נקודות שהן חשובות ברמה יותר עקרונית.

שחר אלון: הנקודה הראשונה.

שחר אלון: אנחנו חברה כמו כל החברות כאן והיום התחרות בעולם היא מאוד מאוד גדולה בתחום הסייבר.

שחר אלון: אתם כמחוקקים צריכים לקחת בחשבון שהיום תחום הסייבר הוא תחום יצוא מאוד חשוב אבל אם לא נדאג לשמר, לטפח אותו ולבנות אותו, בעוד חמש שנים ישראל עלולה לאבד את הבכורה שלה אל מול התעשייה בעולם.

שחר אלון: מי שמסתובב בתערוכות, בכל מקום ומקום, רואה מאות ואלפי חברות מאוד רציניות.

שחר אלון: אני יודע שיש לנו את היכולות בארץ אבל חייבים לקיים דיון נפרד על איך מטפחים את התעשייה ואיך מקדמים אותה.

שחר אלון: הוזכר כאן תחום החינוך.

שחר אלון: היום הקאדר של אנשי הסייבר של חמש השנים הבאות הם בוגרי צבא בדרך כלל, לרוב.

שחר אלון: יש גם בוגרי אוניברסיטאות אבל תבדקו את המספרים.

שחר אלון: אם לא יהיו מספיק בוגרי מדעי המחשב בסוף שנה ובעוד שנה ובעוד שנה, אנחנו נהיה בנחיתות אל מול מדינות אחרות.

שחר אלון: המספרים כמובן הם אסטרונומיים.

שחר אלון: מומחי סייבר בסין, מדובר במאות אלפים שיושבים בצורה שיטתית ואנחנו אמורים לתת מענה לכמויות בכוח האדם הזה אפילו.

שחר אלון: אם לא נטפח את דור העתיד, לא בידע שאתה חייב להגן על הפייסבוק שלך אלא מהותיות - - -

ענת ברקו: המומחים בסין מייצרים ידע או מעתיקים ידע?

שחר אלון: זה דיון מושלם.

עפר שלח: הוגדרו תחומים בהם סין אמורה להיות גורם עולמי מוביל כבר בסוף העשור הבא והראשונה בעולם עד 2050.

עפר שלח: זה היה אחד מהם ואני מציע לא לחשוב עליהם כעל כאלה שמעתיקים ועושים דברים בזול.

עפר שלח: אלה חבר'ה מאוד רציניים.

שחר אלון: אתם שמחוקקים בטוח מבינים את זה.

שחר אלון: ישראל מוציאה מיליארדים בכל שנה דווקא על הגנות סייבר.

שחר אלון: מדינות אחרות – רוסיה, סין, איראן – משקיעות את אותם מיליארדים במכפלות אדירות.

שחר אלון: אנחנו לפעמים חושבים על ההאקר הזה שיושב אבל לא, אלה מנגנונים מאוד מאוד מסיביים וחייבים לקחת את זה בחשבון.

שחר אלון: אני גיליתי איזה כשל ואני שמח שנמצא כאן נציג משרד הכלכלה.

שחר אלון: יש את גוף הרשפ"ח – הרשות לשיתוף פעולה חברתי - בארץ.

עפר שלח: הם עוסקים בכל מה שיש בו אלמנטים של סחר גומלין.

עפר שלח: הם עוסקים במימוש של סחר גומלין.

שחר אלון: יש מיליארדי דולרים, כספים מחויבים.

שחר אלון: חברות ענק שמחויבות לעשות רכש גומלין בארץ.

שחר אלון: המנגנון הזה תקוע.

שחר אלון: החברות לא מצליחות ליהנות.

שחר אלון: אני ניסיתי יותר מכמה פעמים לפנות, להגיע לחברות ענק כאלה דרך הרשפ"ח.

ענת ברקו: איפה הוא יושב?

שחר אלון: במשרד הכלכלה.

שחר אלון: מדובר על הבואינגים ועל האיירבוסים ועל הוולוואים, ממש חברות ענקיות אבל חברות הסייבר, אם תשמעו מישהו שנהנה מכספי רשפ"ח, תראו שזה לא קורה.

ענת ברקו: נדבר על זה עם שר הכלכלה.

ענת ברקו: תוכל להעביר לנו מסמך בנושא?

שחר אלון: בהחלט.

ענת ברקו: אנחנו נפנה למשרד הכלכלה.

שחר אלון: נקודה אחרונה.

שחר אלון: זה נשמע שאולי אנחנו מתלוננים אבל אנחנו לא.

ענת ברקו: זה בסדר.

ענת ברקו: זה המקום להתלונן.

שחר אלון: אני חושב שזה ממש יישר כוח גדול לתעשייה.

שחר אלון: אנחנו צריכים לדבר לא רק מולכם אלא גם בינינו.

שחר אלון: אירוע כזה עוזר לנו להתחבר יותר ואני חושב שזה עוד הישג.

מאיר אלטר: לשעבר מהתעשייה, מי שאולי זוכר את NCC.

מאיר אלטר: עסקנו רבות בנושא אבטחה של סייבר.

מאיר אלטר: עזרנו לשב"כ בהקמת מערך הרשות לביטחון מידע.

מאיר אלטר: היום אני משקיע בתחום.

מאיר אלטר: הנקודה שרציתי לומר היא שכדאי ללמוד מהטעויות שעשינו בנושא של מכון התקנים.

מאיר אלטר: היום התעשייה נתקעת מול מכון התקנים, בתור של מכון התקנים, ולאחרונה משחררים הרבה מאוד מההגבלות על ידי כך שמאמצים את התקינות בחוץ לארץ ואז קל לתעשייה.

מאיר אלטר: אותו דבר צריך לעשות בנושא של הסייבר כדי לפתור את הבעיה לאמץ כאן בישראל חלק מהתקנים הבינלאומיים, אולי הראשון שבהם דווקא זה האירופאי.

מאיר אלטר: המערך כולו בתוך המדינה, כל התעשייה, יתרגל לנושא ואז יהיו הרבה מאוד חכמים שיודעים ולא רק אחד שלוקח לו 20 שנים, כפי שאמרת, להשתלט על החומר של החקיקה האירופאית.

מאיר אלטר: לא.

מאיר אלטר: זה יהיה דרך היבוא, כל התעשייה תעבוד כך ולא תהיה רגולציה ספציפית לישראל.

מאיר אלטר: בנושא ביטחון, וכאן מזכירים ומפחידים אלף ואחד סוגי התקפות, זה התפקיד של מערך הסייבר הלאומי, של הרשות, של החבורה הזאת.

מאיר אלטר: צריך להגדיל תקציבים, צריך לדאוג לתקנים וכל מה שצריך לעשות כדי שהם יוכלו להתקדם.

מאיר אלטר: יש לנו כאן שתי שכבות.

מאיר אלטר: הכנסת ברגולציה ומערך הסייבר צריך להתמודד עם התעשייה הצבאית ועם התעשייה האווירית.

מאיר אלטר: זה התפקיד שלכם.

יונתן לוי: אני מחברת ווינבונד ישראל, חברת בת של חברה טייוואנית שמייצרת זיכרונות אבל הנושא בישראל הוא אבטחה, זיכרונות מאובטחים.

יונתן לוי: רציתי לומר שיש נושא אחד שלא שמעתי, שם אחד ששומעים בכל העולם וכאן לא, וזה הנושא של אינטרנט של הדברים.

יונתן לוי: IOT.

יונתן לוי: בעצם מה שקורה, כל עולם הסייבר עובר שינוי מהעולם הווירטואלי של מחשבים, של אבטחה, של מידע, לעולם הפיזי.

יונתן לוי: לדעתי הנושא הזה צריך להיות בכותרת.

יונתן לוי: זה צריך להיות נושא שמדברים עליו בשלב הראשון כי כל מוצר שלא חושבים עליו מהרגע הראשון של מה קורה בפקודה הראשונה של התוכנה הראשונה, לא יכול לעשות את זה אחר כך.

יונתן לוי: אני חושב שהדוגמה הכי טובה לנושא היכן שהכנסת והחקיקה יכולה לתרום זה דווקא באמת בנושא הרפואה וזה בנושא החיסונים.

יונתן לוי: היום מחייבים אנשים להתחסן כי אם אתה לא מחוסן אתה גם פוגע בסביבה שלך והנושא הזה של לחשוב על בריאות סייבר במובן שאתה צריך לשטוף ידיים, מה שאתה לומד בכיתה א', אתה לא צריך ללמוד להיות מהנדס סייבר כדי לדעת שאתה צריך לשטוף ידיים.

יונתן לוי: כנ"ל גם כשאתה מכניס הביתה ראוטר או אתה מכניס הביתה שואב אבק, אתה צריך לדעת ולהבין שהדברים האלה יכולים להיות מקור לכניסה גם לתשתיות, בין אם זה דרך הבית של מישהו שהוא ראש מערך הסייבר או העובדה שאם אתה פורץ – וזאת גם נקודה שמאוד חשוב לי לציין – שמערכת זולה שאומרים, בסדר, מה אכפת לי, יפרצו לי לתוך אני לא יודע מה, אבל אנשים לא מודעים לזה שפריצה לתוך איזשהו גורם זול וחסר משמעות לכאורה, יכולה לתת המון אינפורמציה לפורץ ולהבין איך דרך המידע שנמצא שם הוא יכול לפרוץ לתשתית הלאומית של הרמזורים או של כל דבר אחר.

גיא דגן: אני שותף בחברת קונסיינטה ועד לא מזמן הייתי אחד ממנהלי הסייבר של בנק הפועלים.

גיא דגן: קונסיינטה היא חברה שמתעסקת אך ורק בתחום המודעות, בתחום הגורם האנושי.

גיא דגן: מתוך שתי הבנות, האחת, שטכנולוגיה מצוינת אבל טכנולוגיה לא עוצרת את כל הפגיעויות.

גיא דגן: שנית, רוב התקיפות בסוף מגיעות דרך הגורם האנושי.

גיא דגן: אני רוצה להתחבר לכל מה שנאמר לפני בנושא החינוך.

גיא דגן: בנושא החינוך צריך לחלק את זה לשני חלקים.

גיא דגן: האחד, נכון, אנחנו צריכים לחנך אנשים, ילדים ונערים, כדי שיהיו לנו יותר תוכניתנים ויותר כוח חשוב להתמודד עם העולם הזה, אבל החינוך היותר חשוב בעינינו, גם בחברות, גם בעולם הפרטי בחינוך עצמו, במשרד החינוך, זה לחנך למה שחברי כאן אמר.

גיא דגן: להבין את המשמעויות של החיבור לאינטרנט, להבין את הפגיעויות שיכולות להיות.

גיא דגן: זאת אומרת, החוסן הלאומי של מדינת ישראל תמיד היה האנשים שלה ואנחנו צריכים להפוך את האנשים לחסינים מבחינת סייבר, במידת האפשר כמובן.

ענת ברקו: אני מאוד מתחברת למה שאתה אומר.

עפר שלח: יש לכם - באנלוגיה מאוד יפה בעיני של רחיצת ידיים – דף פשוט שהוא רחיצת הידיים של סייבר שאפשר ללכת לפיו?

גיא דגן: כן.

עפר שלח: מי מכיר אותו?

עפר שלח: למי הוא עבר?

גיא דגן: לכל הלקוחות שלנו בחברות וגם בבתי ספר שאני מרצה שם.

ענת ברקו: שני, לכם יש את זה?

שני שרביט: כן.

ענת ברקו: אתם מתואמים אתם?

גיא דגן: אנחנו נפגשנו עם מערך הסייבר.

גיא דגן: אני מתאר לעצמי שנמשיך את דיונינו בעניין.

שני שרביט: אנחנו בפירוש מפרסמים לציבור את בד פרקטיסס לרחיצת ידיים בסייבר.

שני שרביט: בפירוש יש מספר רמות.

יונתן לוי: אני חושב שזה חשוב מאוד לרגולציה כאן.

יונתן לוי: זאת אומרת, רגולציה שתשמור על הבן אדם שלמשל לא יצטרך לזכור לשנות את הסיסמה של הראוטר שהוא קונה אלא שזאת תהיה דרישת סף של היצרן.

גיא דגן: זה בדיוק מסוג הדברים שנראים לי הרבה יותר בתחום החינוך מאשר בתחום הרגולציה.

יונתן לוי: כמו שבאירופה.

יונתן לוי: היום יש את החקיקה שהולכת לקרות לדעתי החודש שקשורה לכל הנושא הזה של איזה מוצרים מותר לי למכור באירופה ויש להם ממש חקיקה.

יונתן לוי: לא צריך להמציא שום דבר.

יונתן לוי: החקיקה באירופה לדעתי יותר מתקדמת מאשר בארצות הברית.

גיא דגן: אני חושב שמה שצריך זה רק להנגיש את העניין.

גיא דגן: להנגיש את זה ברמה ההדיוטית, ברמת האדם הפשוט.

קריאה: הבעיה היא לא שיש מסמך אלא יש אלפי מסמכים כאלה.

קריאה: מישהו צריך להפוך אותם למסמך אחד.

טל כתרן: אני מהתעשייה האווירית, ממפעל ההדרכה שנקרא מהות.

טל כתרן: קודם כל, כבר יש כאן איזשהו שיפט חזק מאוד לכיוון החינוך כי בסופו של עניין את התקיפות ואת המערכות שמגנות וסביב זה ההון האנושי, נמצא שם כל הזמן.

טל כתרן: התעשייה האווירית הובילה לדעתי את קורס הצוערים הראשון, צוערי הסייבר, שנועד לתת שירותים ומענה פנים ארגוני.

טל כתרן: ההבנה הזאת שהעובדים, במקרה של התעשייה האווירית כמעט 16,000 מהם, צריכים להבין מה קורה ביום יום בתחום הסייבר, זה משהו שלקחנו אותו צעד קדימה ברמה ההדרכתית אבל גם ברמה של צוערים בעלי תפקיד קצת יותר בכיר ולא יפתיע אתכם לשמוע שבוגר קורס צוערים לדוגמה נמצא גם בשיווק.

טל כתרן: במקרה הזה במפעל הסייבר של התעשייה האווירית – נעם יושב לידי והוא מייצג אותו - אנחנו מייצרים טכנולוגיה ואנחנו מתעסקים הרבה עם הון אנושי.

טל כתרן: אני רוצה לסיים במשפט הזה בנושא החינוך.

טל כתרן: תשמעו, כאשר תעשייה לא מדברת עם אקדמיה, מה שקורה זה כך: כשהתעשייה יודעת שהיא צריכה פייטון לדוגמה, תוכנה בסיסית בסייבר, והיא לא מדברת עם האקדמיה ואומרת לה מספיק עם הדוט נט וה-סי שרפ כי בעוד שלוש שנים הם פשוט מובטלים כי צריכים פייטון, וכשזה לא קורה, גופים וחברות כאלה ואחרות מקימות את היכולת לעצמן ואומרות תודה רבה.

ענת ברקו: היא תכשיר את האנשים שלה.

טל כתרן: היא תכשיר את האנשים שלה ויותר מזה, היא תיקח את זה החוצה ותעשה מזה ביזנס.

ענת ברקו: הם גם היום לא רוצים בכלל תארים.

ענת ברקו: זה לא מעניין אותם.

טל כתרן: גם כאן זה מאוד נכון.

טל כתרן: אנחנו יודעים שכאשר אנחנו רוצים להכשיר בנושא הזה את אותם האקרים, הם לא מחפשים בכלל שידעו עליהם ויראו אותם, בטח לא תעודה ושום דבר.

טל כתרן: אני מציע בעניין הזה גם לתת את העזרה של התעשייה האווירית, גוף גדול ומוביל במיוחד בתחום החינוכי.

טל כתרן: כל מסמך שיצא כאן, אם צריכים איזשהו סיוע מאתנו בניסיון, בידע, בדברים שאנחנו כבר עושים – לשם כך אנחנו כאן.

ענת ברקו: אנחנו חייבים לרוץ לקראת סיום הישיבה.

ענת ברקו: כל אחד מדבר ממש דקה כי מתחילה המליאה בשעה 11:00 ואי אפשר להמשיך את הדיון.

עמיר גיל: חברת ח.

עמיר גיל: מר.

עמיר גיל: אני מנהל את הפעילות של פרומיסס שזה מוצר אבטחת מידע ותיק שנרכש על ידי ח.

עמיר גיל: מר לאחרונה.

עמיר גיל: אני מסתובב הרבה מאוד בשטח אצל מנהלי אבטחת מידע.

עמיר גיל: אני רוצה לדבר על כסף על מה אתם כמחוקקים יכולים לעזור.

עמיר גיל: החברות הגדולות שמפוקחות – בנקים, חברות ביטוח – מכריחים אותן לעשות סייבר ולהגן על עצמן.

עמיר גיל: החברות הבינוניות והקטנות, לא מכריחים אותן.

עמיר גיל: לנו יש גם פרויקט עם בזק כאשר המוצר שלנו משווק דרך בזק לחברות קטנות ובינוניות.

עמיר גיל: אני רואה הרבה לקוחות שרוצים ומודעים, יש מודעות, יודעים מה הם צריכים לעשות, יודעים מה הם צריכים לקנות, אבל אין להם כסף כי המנכ"ל לא חושב שזה חשוב עד שלא קורה אסון, עד שאין משהו בעיריית אשקלון.

עמיר גיל: תשאלו את עיריית אשקלון האם כשבאו למכור להם איזה מוצר שיגן עליהם והם היו צריכים להשקיע את ה-20,000 שקלים, לא היה להם תקציב לזה.

ענת ברקו: צריך להסיט תקציב מדברים אחרים.

עמיר גיל: אני אתן דוגמאות למה שאתם עשיתם ככנסת בנושאים אחרים פשוטים.

עמיר גיל: למשל, נושא הנגישות.

עמיר גיל: לקחתם אותו והכרחתם ארגונים לתת נגישות וגם אתרי אינטרנט לתת נגישות.

עמיר גיל: הטענה שלי היא שאם תיקחו את זה לכיוון הזה, תכריחו כל ארגון להשקיע איקס אחוזים מהתקציב שלו בסייבר כי זה הכרח.

עמיר גיל: זה לא איזה צורך הזוי אלא זה הכרח ברור לכולם ואז יהיה להם תקציב.

עמיר גיל: זה כמובן יגולגל על האזרחים.

עמיר גיל: כמו שעשיתם את זה בזמן באינתיפאדה, אז היה צריך לשים שומר בכניסה למסעדה ואני שילמתי עבורו כך זה צריך להיות גם בסייבר.

אורן אלימלך: אני מנכ"ל סייבר טיב 360 וגם המנחה בארבע השנים האחרונות והיועץ של משרד התחבורה בתחום אבטחת המידע.

אורן אלימלך: אני מסכים עם ידידי גיל ועם כל החברים ומסכים עם הדברים הטובים שנאמרו כאן.

אורן אלימלך: אני חושב שיש כאן נקודה שהיא קשורה גם לחינוך מלמעלה.

אורן אלימלך: הזכרת את זה בהיבט של תקציב כי אתה מגיע לגופים ואני רואה את התסכול.

אורן אלימלך: אני בא לפעמים למאות גופים בשנה ואני מגלה שיש פער.

אורן אלימלך: אני עוזר להם לגבש את התקציב, בין אם זה ליווי של מערך הסייבר שאני עובד אתו בצורה הדוקה, בין אם זה משרד, בין אם זה ממש להכין להם מסמכים ומתודולוגיות שילוו אותם כי הפרקטיקה לא יורדת.

אורן אלימלך: הרבה פעמים אני נתקל בחסם מעבר לתקציב של הבנה למעלה, ברמת ההנהלה, ברמת התפיסה, ברמת המחויבות והאחריות האישית של מנכ"ל להוביל את זה.

אורן אלימלך: לאחרונה, יש לי דוגמת טיוטה שקיימת מהגופים המוסדיים שמונחים, שמחייבת לדוגמה שחלק מהבורד יכלול בן אדם, כמו שבעבר זה היה חבר שלך, לאחר מכן רואה חשבון שידע לקרוא את הדוחות הכספיים ואז מישהו הביא מערכות מידע.

אורן אלימלך: היום אומרים שיש טיוטה, שיהיה גם מבין בתחום הסייבר.

אורן אלימלך: אני אומר שצריך שיהיה דבר כזה לגופים.

אורן אלימלך: כמו שמחייבים את זה בגופים ציבוריים, צריך להיות לפי דעתי משהו מעט רוחבי, גם ברמת משרדי ממשלה שם זה חסר.

אורן אלימלך: אני נמצא בעשרות ישיבות של בורדים, ישיבות ממשלה, ישיבות במשרדים, ואני רואה את הפער.

אורן אלימלך: לפעמים אני לוקח אותם לשיחות.

אורן אלימלך: חסר ידע עצום.

אורן אלימלך: החינוך צריך להתחיל למטה, זה נכון, אבל אם נחכה עד שהחינוך יגיע בסוף, אנחנו נייצר פער עצום.

אורן אלימלך: אנחנו צריכים היום לבוא לאותם בכירים ולומר להם שיקבלו את ההכשרה.

אורן אלימלך: אני מדריך בקורס דירקטורים אחת לחודשיים ואני מרגיש את הפער ואני עושה את זה.

אורן אלימלך: אני חושב שזה ידע שצריך להתחיל למעלה כדי לעזור לכולנו, לכל המשק וגם להגן על גופי ממשלה, על משרדים וזה חייב לבוא משני הכיוונים ביחד.

שניר חסידים: צ'ק פוינט.

שניר חסידים: כמה דברים שאני רוצה להתייחס אליהם ואני אעשה את זה מאוד מאוד מהר.

שניר חסידים: הייתי רוצה להתייחס למערך הסייבר הלאומי בהקשר של שיתופי פעולה.

שניר חסידים: היינו מאוד שמחים לשתף אתכם פעולה גם כתעשייה באלמנט הטכנולוגי לא רק באלמנט המחקרי.

שניר חסידים: כלומר, לעבוד ביחד, לייצר את ה-ATI האלה כדי באמת לקחת את האינדיקטורים ולהטמיע אותם ברמה של ניישן וגם ברחבי הארגונים.

שניר חסידים: אנחנו מאוד מאוד נשמח לעשות את זה.

שניר חסידים: דבר שני בהקשר הזה.

שניר חסידים: סייבר אינשורנס וקומפליינס.

שניר חסידים: יש הרבה אלמנטים של ביטוח לקומפליינס.

שניר חסידים: יש לנו אמצעים טכנולוגיים.

שניר חסידים: יש הרבה מאוד גופים בארץ שעוסקים בריסק סקורינג ומשתפים אתם פעולה ולדעתי כולנו נוכל לשתף פעולה כדי לתת תקינה או תו תקן כלשהו לאיכות הסייבר של חברות, משהו שמאוד נשמח לעשות.

שניר חסידים: מה שנאמר כאן קודם על טנקים לעומת בתי מלון.

שניר חסידים: אני חושב שאני לגמרי לא מסכים עם הגישה הזאת.

שניר חסידים: אני חושב ששני הדברים חשובים באותה מידה.

שניר חסידים: כמו שחשוב שטנק יהיה מוגן, שה-סוק שיוצא מאיזשהו מפעל שיצא עם וירוסים וכן הלאה, אותו הדבר חשוב שגם טלוויזיה, שיפגעו בך בבית שלך, בלי שיהיו טנקים ואוגדות.

שניר חסידים: אני חושב ששני הדברים חשובים באותה מידה ולא הייתי עושה הבחנה כזאת.

שניר חסידים: אלה שני דברים שלדעתי בפורום כזה אנחנו יכולים להתייחס לשניהם וחבל לעשות את ההבדלה הזאת.

שניר חסידים: משרד החינוך, אנחנו נשמח לשתף אתכם פעולה וגם שוב, התעשייה, בהקשר של חשיפה.

שניר חסידים: היא צריכה להיות מוקדמת ולא רק באקדמיה.

שניר חסידים: כמה שיותר מוקדם, שאנשים ייגעו במחשבים, שייגעו בטכנולוגיות, שיבינו מה הולך סביבם.

שניר חסידים: לדעתנו זה יותר טוב ואנחנו מאוד מאוד נשמח.

שניר חסידים: כיתה א', בשמחה.

שניר חסידים: כבר עשינו דברים כאלה עם משרד הכלכלה.

אבי קשטן: אני מייסד ומנכ"ל של חברה שקוראים לה סיקסגיל.

אבי קשטן: אנחנו עוסקים בניטור ואנליזה אוטומטית של אזור שנקרא דארקנס.

אבי קשטן: בעברית, האינטרנט האפל.

אבי קשטן: אני רוצה להדגיש שלפני שמייצרים ועושים החלטות אופרטיביות, יש מקום להרבה מאוד שיתוף פעולה.

אבי קשטן: כל האזור הזה של האינטרנט האפל יצר חכמת המונים על דברים שלא היו קודם לכן.

אבי קשטן: פתאום אנשים משתפים פעולה על דברים שלא היו קודם וזה מייצר רמת תחכום.

אבי קשטן: לפעמים אנחנו רואים התקפות באינטליג'נס שניתן להבין אותן ברגע שקוראים אותן, אבל רמת התחכום, אנחנו רואים שהרבה יותר קשה להגיע אליהם לבד.

אבי קשטן: בעיני זה הרבה מידע שלפעמים, לא רצה לומר שהוא הולך לאיבוד אבל מה שכן אני רוצה להדגיש זה את המקום המאוד מאוד חשוב של שיתוף פעולה גם בינינו, בתוך החברות, וגם בין הממשלה.

אבי קשטן: יש הרבה דברים שלפעמים הוא אומרת שאם היו יודעים אבל איזשהו מקום, איזשהו צינור, יש גם אינטרס באופן מוסרי, אבל אני חושב שיש מקום לפתוח ערוץ באופן מסודר.

עירית פורטר: אני עובדת גם בישראל וגם בחוץ לארץ, גם בארגונים ביטחוניים ממשלתיים.

ענת ברקו: את האישה היחידה כאן, חוץ מאנשי מערך הסייבר.

קריאה: זה הכישלון הכי גדול של התחום שלנו.

עירית פורטר: כן.

עירית פורטר: מעט מאוד נשים יש בנושא.

קריאה: זה מתחיל מהחינוך.

עירית פורטר: אני רוצה להתייחס לדבר אחד מאוד מרכזי.

עירית פורטר: דיברו על תקינה.

עירית פורטר: להערכתי לא צריך תקינה.

עירית פורטר: תקינה יש בכל העולם, גם באירופה וגם בארצות הברית.

עירית פורטר: אפשר ללמוד מהם.

עירית פורטר: ה-איזו נמצא שנים על גבי שנים, ה-ניס נמצא שנים על לגבי שנים.

עירית פורטר: להערכתי מה שצריך לעשות זה להתאים אותו קוסט בנפיט כי מה שקורה בישראל לעומת ארגונים בעולם זה שמשקיעים הון תועפות על מוצרים וכל מיני דברים כאלו כשתכל'ס האיום הוא לא איום אמיתי או לא משקיעים מספיק כשהאיום הוא באמת אמיתי.

עירית פורטר: זה לעומת מדינות אחרות בחוץ לארץ שהן באמת משקיעות קוסט בנפיט.

עירית פורטר: הן עושות את הדברים, הן בודקות עד לרמה של דקדוק ומחליטות כמה הן משקיעות לעומת הביטוח שיש להן.

עירית פורטר: להערכתי רמת אבטחה שבסופו של דבר יוצאת, היא רמת אבטחה יותר טובה.

שני שרביט: ממש בקצרה ובכלליות לדברים שעלו כאן.

שני שרביט: היו כאן כמה מגמות שעלו וחזרו.

שני שרביט: הייתה כאן התייחסות להרחבת מרחב התקיפה גם ל-IOT וגם לדברים אחרים.

שני שרביט: אנחנו די מסכימים עם מה שאמרת לגבי זה שזה גם וגם.

שני שרביט: זה גודל האתגר.

שני שרביט: בהקשר הזה אני אומר שאנחנו עמלים רבות לנסות ולחפש בעצמנו את הבנצ'מרק וחלק מהרזון דאטרה לקיום שלנו הוא כי אין משהו שהוא באמת בנצ'מרק טבעי.

שני שרביט: לכן צריך יצור חדש להתמודד עם האתגר הזה.

שני שרביט: אנחנו נגיד שאחד האזורים שהסתכלנו בהם, רק כדי בכל זאת לחפש באפלה, היו אזורי הבריאות, אזורי הגנת הסביבה, תאונות הדרכים אבל באמת אין דבר כזה.

שני שרביט: לא הצלחנו למצוא את הדבר שבו אנחנו יכולים להיתמך כשאנחנו שואלים את עצמנו איך להיערך, בגלל המורכבות של התחום, בגלל העובדה שאי אפשר לפעול בבודדת ובגלל העובדה שאי אפשר לעשות או רגולציה או חינוך או דברים שאמרתם את זה.

שני שרביט: זה תמיד שילוב של דברים ותמיד לא רק התעשייה-אקדמיה.

שני שרביט: פותחים את זה טיפה, עושים משולש, והממשלה.

שני שרביט: הדבר הזה ביחד, השילוב של הדברים, הוא הדרך שלנו להצליח להתגבר על האתגר הזה ולהסתכל קדימה ויש הרבה מה לעשות.

שני שרביט: אני אומר משפט בנושא החינוך.

שני שרביט: עלו כאן כמה דברים בעולמות החינוך ואנחנו קצת מסתכלים אחרת על מודעות ועל חינוך.

שני שרביט: חינוך, זה בפירוש חינוך למודעות אבל יש גם את פיתוח ההון האנושי בסייבר שהוא במחסור מאוד גדול והוא ברור לנו.

שני שרביט: אני חייבת משפט על נשים.

שני שרביט: צריך להסתכל על נושא האוכלוסיות, לגוון את האוכלוסיות, נשים, חרדים, ואנחנו עובדים בכיוונים האלה.

שני שרביט: אנשים עם מוגבלויות.

שני שרביט: יש הרבה פוטנציאל לא ממומש וצריך לעשות כדי להגיע אליו.

שני שרביט: סזה חלק מהדברים שאנחנוש בפירוש רואים את עצמנו גם עושים עכשיו וגם נמשיך בהם.

נועם מרקפלד: חברת זייפסקי.

נועם מרקפלד: אני אתן את הפן המסחרי.

נועם מרקפלד: , אני סמנכ"ל מכירות באירופה ואני היום מסתובב באירופה ומנסה למכור פתרונות לחברות תחת ה-GDPR.

נועם מרקפלד: אני חושב שכל מה שנאמר כאן הוא מאוד מאוד חשוב אבל צריך להפריד את הדיונים.

נועם מרקפלד: שאלתם מה אתם כמחוקק או מה אנחנו חושבים שאתם יכולים לעזור.

נועם מרקפלד: יש כאן דיון של החינוך בישראל והגנה על תשתיות לאומיות, אלה דיונים סגורים יותר עם חומרים אחרים ופורומים אחרים.

נועם מרקפלד: זה כיוון אחד.

נועם מרקפלד: כיוון אחר בו קיים ה-GDPR.

נועם מרקפלד: ה-GDPR עם כל הסכנה לחברות הישראליות שעובדות באירופה ברמה המסחרית הוא פוטנציאל עסקי מטורף, זה סייבר ישראלי, לעבוד באירופה ואנחנו צריכים את התמיכה של הממשלה בעניין הזה, גם ברגולציה וגם בחומרים.

נועם מרקפלד: זאת אומרת, גם החברות הישראליות שעובדות היום באירופה צריכות את התמיכה של המדינה להתמודד עם הרגולציה שמחייבת אותם וגם ליצוא הסייבר הישראלי.

נועם מרקפלד: האיחוד האירופי בעצמו – ואני הייתי בשבוע שעבר בספרד – אין לו מושג איך להתמודד עם הדבר הזה.

נועם מרקפלד: ככל שאנחנו מגובשים יותר עם הסיוע של המדינה ליצוא הסייבר, ברמה המסחרית כרגע, לא ברמה של הגנה על ישראל אלא ברמה של יצוא טכנולוגיות ישראליות, הפוטנציאל העסקי כאן הוא באמת בסכומי עתק.

ענת ברקו: אתם בקשר עם מכון היצוא?

נועם מרקפלד: אנחנו גם בקשר עם מכון היצוא אבל זה עדיין לא מגובש מספיק.

נועם מרקפלד: הזכירו כאן מה ה-UK עושה ברמה של עזרה לחברות.

נועם מרקפלד: אפילו תורכיה שהיא לא האיחוד האירופי, יש לה רגולציה דומה.

נועם מרקפלד: יש לה מועצה שעוזרת לחברות התורכיות למכור באירופה בהקשרים האלה.

רונן יהושע: אנחנו דוגמה טובה לזה, איך לוקחים טכנולוגיה מהאקדמיה והופכים אותה למסחרית.

רונן יהושע: כך נולדנו.

רונן יהושע: רציתי לומר כאן שלדעתי הפספוס הגדול של המדינה הוא באימוץ חדשנות שהיא מטורפת במדינה, בהגנה על התשתיות הלאומיות ועל הביטחון הלאומי.

רונן יהושע: אנחנו נתקלנו בזה בצורה מאוד קונקרטית במובן שפנו אלינו כדי שנממש את הטכנולוגיה הייחודית שלנו על אלמנטים מסוימים ולצורך זה היינו צריכים לעשות איזשהו פיתוח משותף אבל נדרשנו לשתף את הידע או לתת את הידע לאותו גוף.

רונן יהושע: זה דבר שהוא בלתי אפשרי.

רונן יהושע: בלתי אפשרי לסטרט-אפים לעשות בוודאי וכל עוד לא אישרו את התקנות האלה, המדינה מפספסת כאן חדשנות מטורפת וזה מה שכואב לי כאזרח כי אני רואה כאן דברים מדהימים ואני רואה שהפער בין החדשנות שנוצרת, שהולכת החוצה לעולם, לבין היכולת של המדינה ברמת הביטחון הלאומי לממש את זה, היא פשוט מטורפת וזה פספוס אדיר.

רונן יהושע: זה מחייב חשיבה מחודשת על תקנות שקשורות לשיתוף הפעולה של המדינה עם התעשייה.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: הערה חשובה.

נפתלי בביוף: חברת אליאקום.

נפתלי בביוף: דבר חשוב שיש לי לומר ואני אהיה קצר.

נפתלי בביוף: לא דיברו כאן על נושא של מערכות לגסי.

נפתלי בביוף: מערכות שהוקמו או נרכשו לפני המון שנים במגזרים רבים דוגמת הבנקים וגופים ביטחוניים, וכרגע קיימים בגופים האלה המון פערים בהיבטים של אבטחת מידע וסייבר כי שוב, אלה מערכות שתוכננו והוקמו כשלא הייתה מודעות לאבטחת מידע וסייבר וכרגע הפער הזה גורם להרבה גופים להפסיד במרוץ הזה כנגד הזמן.

נפתלי בביוף: יש ניסיונות לנסות לפצות על הפערים האלה עם כל מיני טלאים למיניהם אבל אני יכול לומר שמניסיון שלי אני רואה המון גופים שנמנעים מלשדרג את המערכות ולעזור לדברים יותר חדשניים ויותר מוגנים בעיקר מסיבות פיננסיות וגם מתוך החשש שזה לא יעבוד כמו שצריך.

נפתלי בביוף: אוהבים ללכת על הצד הבטוח.

חמי פקר: מנהל מרכז החדשנות של מוטורולה עולמית בישראל.

חמי פקר: בעברי ראש מרכז הסייבר של משרד ראש הממשלה.

חמי פקר: מניסיוני, לשאלתו של אבי לגבי איך אתם יכולים לעזור לנו, מאוד חשוב כל הסוגיות שעלו כאן בחדר אבל לדעתי הדבר הרלוונטי לדיון הבא הוא אם אני מחבר את אלון, בועז ושני, אני חושב שהדבר היחיד והחשוב ביותר שאתם צריכים לעזור לנו הוא איך לחלק את העצמה שנמצאת כאן בחדר בהיבט של סטרט-אפ ניישן, סייבר סקיוריטי, סייבר נולדג' בישראל.

חמי פקר: כל האנשים שמקיפים כאן בחדר מאות תוכנות אדם ידע, איך לחבר את זה לטובת הביטחון הלאומי של מדינת ישראל, איך מחברים את זה למרכז הסייבר הלאומי ששני באה ואמרה איך מחברים את השכל של היושבים כאן בחדר.

חמי פקר: אנחנו מביאים עוצמות אדירות, כל אחד מאתנו מייצג כמעט חברה גלובלית, חברה ישראלית שמביאה עוד עוצמות.

חמי פקר: אם אתם תוכלו ליצור לנו את המודל שמחבר בין מה שאלון התחיל בו, איך אנחנו מתחברים בצורה הנכונה ביותר, כל המודל הזה של הידע הזה, מדינת ישראל תרוויח חינם כל כך הרבה וזה ייצר דבר אחר לחלוטין.

חמי פקר: את המודל הזה, אבי, אתם צריכים לעזור לנו לחבר.

חמי פקר: זו המטרה של הוועדה כמו שאני רואה אותה.

אבי דיכטר: הדברים שנאמרו כאן עכשיו הם כמעט סיכום הדיון.

אבי דיכטר: אני חושב שהדיבורים על החינוך הם לא חס וחלילה בטלים, הם משמעותיים מאוד אלא שיש לנו לפעמים נטייה בסוף לקחת את הדברים, את האחריות ולהטיל על הפרט וזו לא המציאות שאני מכיר.

אבי דיכטר: אתה קונה מוצר, אתה רוצה להבטיח שהמוצר הזה יוביל אותך למקום מבטחים.

אבי דיכטר: אתה קונה כרטיס טיסה, אתה יכול לקנות את הכרטיס בסכום כזה או בסכום אחר, המושב יהיה כזה והאוכל יהיה כזה, אם יהיה אוכל בכלל, אבל על דבר אחד אתה לא מתפשר, אתה רוצה לדעת שאתה ממריא בנתב"ג ונוחת בשדה תעופה אליו אתה אמור להגיע.

אבי דיכטר: על זה אתה לא מתפשר.

אבי דיכטר: אותו דבר, אתה קונה מחשב או כל דבר שיש בו מחשב, ולא חשוב אם זה טנק או מכונית, ואז על דבר אחד אתה לא מתפשר, שהמכונית תביא אותך מנקודה א' לנקודה ב'.

אבי דיכטר: נוחות כזו, נוחות אחרת, אבל היא תביא אותך.

אבי דיכטר: מי כמוכם יודע, המכונית היום זה מחשב על ארבעה גלגלים עם גלגל רזרבי והיכולת למנוע בעדך מלהגיע ליעד, דרך מחשב, דרך איש רע.

אבי דיכטר: לכן אני חושב שאנחנו בנושא מערך הסייבר נצטרך לדעתי לעלות כיתה או אולי לעבור בית ספר מפני שאנחנו מדברים היום על מכון התקנים במערך הסייבר.

אבי דיכטר: אני קצת נבהל מהעובדה שתחום כל כך קריטי יושב היום בשני מקומות.

אבי דיכטר: רשות התעופה האזרחית אחראית לבטיחות התעופה האזרחית ולא פיצלנו את זה לשום גוף אחר.

אבי דיכטר: הסייבר, אנחנו בתחילת הדרך.

אבי דיכטר: אגב, אני לא רוצה להפוך את הדיון הזה לוויכוח האם יש מודל, אתה לא חייב לקחת מודל אחד לאחד ולחקות אותו, אבל יש לנו בדרך כלל נטייה לומר שמהר מאוד עושים בדיקה, הרופאים לא מתאימים, החקלאים לא מתאימים וזה לא מתאים.

אבי דיכטר: אנחנו יודעים הרי להביא עץ או פירות ממקום אחר ואנחנו עושים בדיקה בנתב"ג כדי לראות שלא מביאים לנו חס וחלילה משהו בעייתי.

אבי דיכטר: צריך לעשות את ההתאמה, אנחנו בעולם אחר לחלוטין אבל ברמת העיקרון, אנחנו עוד לא יודעים איך הביאו את אבני המקדש למקום שלהם לפני 3,000 שנים.

אבי דיכטר: גם המגילות הגנוזות, אנחנו יודעים עכשיו, פתאום הסתבר לנו שגילינו את אמריקה או את קומרן.

אבי דיכטר: ואני לא מזלזל, החינוך הוא באמת מאפשר לפרט לעשות בחירה יותר נכונה, אבל לנו כאחריות, אתה שם צבא כי אתה אומר שאני אומר לך לבנות ממ"ד ונותן לך פרטים לממ"ד אבל אני מטיל על צה"ל להיות אחראי לכך שהטיל לא יפגע לך בבית או לא יפגע ליד הבית.

אבי דיכטר: אותו דבר בעולם הזה של אבטחת מערכות המידע הממוחשבות.

אבי דיכטר: לא בכדי רגל מאוד משמעותית שהיא הייתה בהתחלה בגוף ייעודי ועברה לגוף ממלכתי, בדין ובצדק כי כל פרט יכול להפסיד בחשבון הבנק שלו דולר לשנה אם האקר ימצא את הדרך לקחת דולר ואף אחד לא יתלונן.

אבי דיכטר: דולר בשנה, אתה תגיד בעיית דמי ניהול, אני טעיתי, הבנק טעה.

אבי דיכטר: גם הבנק לא יתעסק עם זה.

אבי דיכטר: יש לך, תלוי באיזו מדינה, בישראל יש לך 8 מיליון דולר בשנה, בארצות הברית 350 מיליון דולר בשנה.

אבי דיכטר: אחרי תקופה אתה תעבור לדולר בחודש, וגם אז אף אחד לא יתלונן ונחשוב כולנו שזו בעיית דמי ניהול יתר או חסר.

אבי דיכטר: הבנק לא יגיד מילה, אנחנו כלקוחות לא נתעסק עם זה כי דולר בחודש, מי מתעסק עם זה?

אבי דיכטר: אז זה כבר לא 350 מיליון דולר בשנה אלא עכשיו זה חצי מיליארד או חמישה מיליארד.

אבי דיכטר: רק כאשר לבנק ייקחו 350 מיליארד דולר במכה אחת, אז פתאום הבנק יקפוץ ויביא את קספרסקי בשביל להגן עליו וישימו כל סכום כסף.

אבי דיכטר: אנחנו צריכים להיזהר.

אבי דיכטר: בסוף לשמור על הפרט הזה, ולא חשוב אם זה מטיל או דולר בבנק ולכן המוצר הוא כל כך חשוב.

אבי דיכטר: ההערה כאן לגבי איחוד הכוחות, זה אולי היתרון הכי משמעותי בישראל.

אבי דיכטר: אנחנו מדינה קטנה.

אבי דיכטר: אני משוכנע שאם יעשו כאן נטוורק של הכרויות, מפה של הכרויות בין הפורום שיושב כאן, יסתבר שהיו בצבא ביחד והיו פה ביחד ובאוניברסיטה ביחד ובעסק ביחד.

אבי דיכטר: זאת ישראל.

אבי דיכטר: שלוש דקות ובטח הם בני משפחה.

אבי דיכטר: אני חושב שזה מאוד ישראלי.

אבי דיכטר: את היתרון הישראלי הזה, אני מאוד מסכים אבל צריך מישהו שיארגן את זה.

אבי דיכטר: זאת אמנם הכנסת וכאן אנחנו צריכים לפקח.

אבי דיכטר: אנחנו לא יכולים לעשות את זה שזה יקרה.

אבי דיכטר: אגב, תחושתי היא שבסוף זה יהיה הפרויקט של מערך הסייבר.

אבי דיכטר: כשמערך הסייבר יהיה גדול, בבר מצווה, אני חושב שזה יהיה משהו שכבר יהיה נחלת ההיסטוריה.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: קודם כל, אני רוצה להודות גם לישראל גרוס וגם לאלון רפאלי.

ענת ברקו: לא טבעי לקיים דיון כזה.

ענת ברקו: אנחנו בוועדת חוץ וביטחון והדיונים של מערך הסייבר הם סגורים והם בחדר מרוחק ולא חשופים לתקשורת והם בדרך כלל לא בפורומים כאלה רחבים.

ענת ברקו: אני מאוד שמחה על הדיון הזה ואני שמחה שהוא נעשה באופן פורמלי על פי הייעוץ המשפטי של הוועדה.

ענת ברקו: אני רוצה להודות גם לשגיא על הארגון של כל החומר ולסופי, היועצת הפרלמנטרית שלי שהיא גם בוגרת 8200.

ענת ברקו: אני רוצה לשאול כאן שאלה לפני שאני מסכמת את הדיון, כמה אנשים קיבלו את השכלת הסייבר שלהם בצבא?

ענת ברקו: מחצית.

ענת ברקו: לא כל כך הרבה.

קריאה: כשאנחנו היינו בצבא, עוד היו פרדות.

ענת ברקו: מה שקורה, אני חושבת שאחד הדברים שעלו כאן מאוד מאוד חזק זה שלא צריך להמציא את הגלגל.

ענת ברקו: אנחנו חזקים מאוד בלהמציא את הגלגל.

ענת ברקו: אני יכולה לקחת מהתחומים שקרובים ללבי בתחום של למשל חקיקה ומאבק בטרור.

ענת ברקו: האמריקאים חוקקו את חוק הפטריוט, חוק מעולה.

ענת ברקו: אנחנו עשינו את חוק המאבק בטרור ואני חושבת שהוא פחות טוב מהחוק שהאמריקאים חוקקו.

ענת ברקו: זה אמנם קרה להם לאחר 11 ספטמבר אבל דווקא תחת ההשפעה של 11 ספטמבר, הם הוציאו חוק מצוין שהוא נותן להם הגנה ואנחנו יכולים באמת לקחת, גם כדי להיות מסוגלים לדבר בשפה הבינלאומית, להסתמך גם על מה שנעשה, על החקיקה האירופאית וגם על החקיקה האמריקאית עם אדפטציות.

ענת ברקו: זאת בדיוק הדרך שאתם צריכים להתוות במערך הסייבר.

ענת ברקו: אני חושבת שדיונים מהסוג הזה צריכים להיות דיונים עתיים במערך הסייבר, גם להפגיש את הפורום הזה, גם ללמוד ממנו וגם לעקוב אחר התבצעות של הדברים.

ענת ברקו: אנחנו גם עוקבים אחרי החקיקה.

ענת ברקו: היא באמת נחוצה.

ענת ברקו: היא חיונית ובגלל השינויים הארגוניים היא התעכבה.

ענת ברקו: היא הייתה אמורה כבר להגיע אלינו בסוף שנה שעברה אבל זה לא משהו שאנחנו נעזוב.

ענת ברקו: הנושא של הקניין הרוחני.

ענת ברקו: הקניין הרוחני של מדינת ישראל בתחום הסייבר הולך לאיבוד.

ענת ברקו: באמת.

ענת ברקו: אני חושבת שהדברים שנאמרו כאן, זה חוזר על עצמו.

ענת ברקו: אנחנו לא שומרים על הקניין הרוחני.

ענת ברקו: אם זה היה רכוש שמישהו היה לוקח מאתנו, זה היה הרבה יותר מוחשי.

ענת ברקו: אבל כשבאים וקונים כאן חברות ובעצם המדינה לא משאירה לעצמה שום דבר, אנחנו מאבדים את כל המוחות האלה שגדלו אצלנו, שרכשו את הידע אצלנו, שהם בעצם גם חלק.

ענת ברקו: אני פעם חשבתי שאולי מאלה שהם בוגרי מערכת הביטחון אפשר היה לדרוש אחוזים מכל הסטרט-אפים.

ענת ברקו: אמרו לי, לא.

ענת ברקו: הקניין הרוחני כאן הוא מאוד משמעותי ואנחנו חייבים למצוא את הדרך לשמור עליו.

ענת ברקו: זאת אומרת שגם חברות שנמכרות לאמריקאים, לאירופה, לא משנה למי, יש איזושהי פלטפורמה שנשארת בארץ והיא מחייבת כי כל מדינה צריכה.

אבי דיכטר: חברה שמדריכה לוחמים בקולומביה דורשת שישלמו אחוזים?

ענת ברקו: אבל זה לא אותו דבר.

אבי דיכטר: זה סייבר וזה קילר.

עמיר גיל: בדרך כלל הן משאירות את מרכזי הפיתוח בארץ.

ענת ברקו: לא משנה.

ענת ברקו: צריך להגן על הקניין הרוחני שלנו.

ענת ברקו: זה תחום שלם שזקוק להגנה משפטית אפילו וחייבים לתת לו התייחסות.

ענת ברקו: הנושא של חינוך.

ענת ברקו: חינוך, מודעות, כל הדברים האלה הם מאוד חשובים וצריכים להתחיל מגיל פס אבל כמו נאמר כאן, הקטע של היגיינה או הקטע של הוראות מאוד מאוד פשוטות של הגנה בסייבר, ולדבר בשפה אחת, זה משהו שמערך הסייבר צריך להוציא בהסתמך על כל הדברים שאמרו כאן אבל לא מגילות אלא ממש כמו הוראות פתיחה באש, משהו מאוד מאוד מצומצם שאנשים ידעו ומגיל מאוד מאוד צעיר.

ענת ברקו: מעבר לזה, לגדל דור של תחומי לימוד בתיכוניים ואפילו בבתי הספר היסודיים.

ענת ברקו: דיבר כאן פרופסור דולב בנושא של חינוך להגנה בסייבר אבל זה תחום שחייב להתפתח.

ענת ברקו: אין מגמות כאלה.

ענת ברקו: הן פחות אטרקטיביות מאשר מדעי המחשב וכולי.

ענת ברקו: אבל בעצם לגדל דור שמסוגל לעשות את העבודה אנחנו צריכים גם לתת על כך את הדעת.

ענת ברקו: מכון היצוא הישראלי.

ענת ברקו: אני מבקשת לחבר אתכם למכון היצוא הישראלי.

ענת ברקו: הנושא הזה הוא מאוד מאוד חשוב.

ענת ברקו: אני מזמינה אתכם לכתוב את המכתבים ולשלוח לנו את המסמכים כדי שיהיה לנו בסיס לעבודה.

ענת ברקו: אנחנו נעקוב אחר הדברים הללו שעלו כאן.

ענת ברקו: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע.

ענת ברקו: אני חושבת שעצם המפגש היה מאוד מאוד חשוב.

קריאה: אנחנו נרכז את כל המסמכים ונשלח אותם ביחד.

ענת ברקו: בסדר.

ענת ברקו: שגיא יהיה אתכם בקשר.

ענת ברקו: תודה רבה לכם.