ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 785, 2018-06-18 12:30

איתן כבל: שלום לכולם, צהרים טובים.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, רשמת פרלמנטרית, דובר הוועדה, חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להזכיר שהתכנסנו כאן לכבוד הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 10), התשע"ד-2014.

איתן כבל: היום אני מתכוון לקרוא את הצעת החוק.

איתן כבל: אין היום הרצאות, אין היום דברים פילוסופיים, כבר עסקנו בזה בדיון הראשון, כל אחד אמר את עמדתו, את התייחסותו.

איתן כבל: דבר שני, אני רוצה להזכיר, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק ממשלתית, היא לא הצעת חוק פרטית, וככזאת – אאפשר לך דובי אמתי, רצית לומר משפט אחד – מי שרוצה יבוא לריבון, יבוא למדינה.

איתן כבל: התפקיד שלנו הוא לראות אם אפשר לשפר, ללחוץ וכולי, ואנחנו עושים את זה תמיד ללא מורא וללא חשש, וגם זה יבוא לידי ביטוי בחקיקה.

איתן כבל: יחד עם זאת, שינויים דרמטיים ודרסטיים – זה לא התפקיד שלי.

איתן כבל: אם תרצה הממשלה למשוך את הצעת החוק, תתכבד ותמשוך את הצעת החוק.

איתן כבל: שאלתי את השר כי אני מכיר את הנושא הזה, שימיו כימי משרד החקלאות, כל פעם הוא רק מקבל פרצוף אחר, הוויכוחים האלה סביב המועצות הם לא דבר חדש.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר משפט אחרון, ואני אומר את זה לכולנו לפני שנעבור להקראה: חברים, אל תתבלבלו בין חקיקה, שהיא תפיסת עולם – כפי שנמצא כאן פורום קהלת שיש לו תפיסת עולם, שאתה יכול לקבל אותה או לא לקבל אותה אבל היא תפיסת עולם – לבין ניהול.

איתן כבל: לא נשנה את תפיסת עולמנו בגלל שמערכות לא מתנהלות כפי שצריך.

איתן כבל: זה מה שאני מנסה לומר.

איתן כבל: מספר השינויים כל כך גדול, לא פותחו זנים סביב המועצות מאז שהייתי במשרד החקלאות כמו כל השינויים שנעשו בגנטיקה של העניין.

איתן כבל: יחד עם זה, אני רוצה לומר לך, צבי אלון, ואני אומר את זה לכם החברים במועצת הצמחים, אתם חייבים לקחת לתשומת לבכם את ההערות שעולות כאן, גם על ידי נציגי מגדלים כאלה ואחרים וגם – אני לא מספר לכם על כל שיחות הטלפון שקיבלתי, ודרך אגב הן לא קשורות במקרה הזה לדובי אמתי, אנשים שהקשר שלהם עם דובי אמתי הוא אפילו לא קשר מקרי, ממש לא, ושהם מיוצגים במסגרות של האנשים המכובדים שנמצאים פה.

איתן כבל: אני מציע לכם מאוד מאוד מאוד מאוד לקחת את הטענות לתשומת הלב.

איתן כבל: יכול להיות שהכול שטויות.

איתן כבל: חובת ההוכחה היא עליכם שזה לא כך.

איתן כבל: אני לא אומר את זה בעקבות טענות של אנשים ממאבק החקלאים, ממש לא.

איתן כבל: אני מדבר על חקלאים, אני לא מדבר על התאגדויות חוץ-פרלמנטריות.

איתן כבל: אני מדבר על חקלאים שהתקשרו אליי, אנשים שאת חלקם אתם מכירים, את חלקם אתם אפילו מכירים טוב מאוד והם חברים בתנועת המושבים, בעיקר מתנועת המושבים מגיע חלק גדול מן התלונות.

איתן כבל: אז ראוי שהדברים האלה ייאמרו.

איתן כבל: אבל על זה נרחיב יותר כאשר נעסוק בפיקוח.

איתן כבל: דובי אמתי, משפט, בבקשה.

דב אמתי: ברשותך, מכיוון שאני חייב לצאת, קודם כול תודה.

דב אמתי: אני פונה בעיקר ליועץ המשפטי של הוועדה ואליך, אדוני היושב-ראש.

דב אמתי: אני חושב שלהוריד את הפיקוח של ועדת הכספים זה טעות.

דב אמתי: כבר עברנו כמה דברים שהסרנו ואנחנו מצטערים על כך.

דב אמתי: הדבר השני, אני מבקש שתבחן את סוגיית הגבייה.

דב אמתי: הגבייה של ההיטלים נעשית כרגע או מתוכננת להיעשות על ידי הסיטונאים והקמעונאים.

דב אמתי: הם הופכים להיות חברות הגבייה.

דב אמתי: אני חושב שזה לא ראוי.

דב אמתי: זה כשל מבני באינטרסים שצריכים להיות מיוצגים על ידי מועצת הצמחים שצריכה לייצג את החקלאים.

דב אמתי: לתת לקמעונאים להעביר את הצ'ק בסוף החודש – נראה לי שזה יוצר בעיה מבנית.

דב אמתי: הדבר השלישי הוא שיטת החישוב בפדיון, מאיפה הפדיון.

דב אמתי: כרגע זה פדיון סיטונאי.

דב אמתי: בתוך הפדיון הסיטונאי יש גם היטלים.

דב אמתי: אני חושב שהנוסחה לחישוב גובה היטל צריכה להיות מהפדיון בשער המשק.

דב אמתי: לא יכול להיות שאני אשלם היטל על רווח שאחרים מרוויחים.

דב אמתי: גם את זה אני מבקש מן היועץ המשפטי לבחון.

איתי עצמון: זה לא שאלה משפטית.

איתי עצמון: השאלה איך יחושבו ההיטלים היא שאלה של מדיניות או שאלה כלכלית, היא לא שאלה משפטית.

דב אמתי: אני חושב שהיא שאלה משפטית.

דב אמתי: אני מציע לבדוק את זה.

איתן ברושי: את עניין ועדת הכספים סיכמנו כבר בישיבה הקודמת.

איתן כבל: תודה, תיכף נתייחס לזה.

איתן כבל: פיקוח יהיה, אמרתי בצורה ברורה.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: אני רוצה, ברשותכם, לעבור להקראת הסעיפים.

איתן כבל: בבקשה, מי קורא?

איתי עצמון: אני מציע שתעצרי כאן.

איתי עצמון: זה הסעיף שלמעשה מבטל את הפיקוח הפרלמנטרי, שכיום הוא בוועדת הכספים של הכנסת, על הכללים שקובעת המועצה.

יצחק וקנין: למה לקחת את זה לוועדת הכספים?

יצחק וקנין: בואו נשאיר את זה בוועדת הכלכלה.

יצחק וקנין: ממילא זה פה, ממילא דנים על החוק פה.

יצחק וקנין: אני חושב גם שהמשרד לא יתנגד לזה.

איתי עצמון: ועדת הכלכלה אכן מפקחת על חקיקת משנה לפי החוק.

איתי עצמון: מעבר לצורך בביקורת ציבורית ובפיקוח פרלמנטרי, שהוא כלי חשוב בידי נבחרי הציבור לפקח על פעילות המועצה, והדיון הסוער שהתנהל כאן לפני כשבועיים הוא עוד הוכחה לדבר הזה, אני חושב שאם משווים את המצב המשפטי שחל על אגרות שגובה המדינה, כל קביעה של אגרות לפי חוק חייבת בפיקוח פרלמנטרי, בעיניי מטבע הדברים ברור שגם קביעת היטלים שגובה המועצה צריכה להיות בפיקוח פרלמנטרי.

איתי עצמון: אני מציע, אדוני, שהפיקוח יהיה בוועדת הכלכלה, שהיא הוועדה שמוסמכת לפי חוק מועצת הצמחים לפקח על כמה וכמה נושאים, כמה וכמה דברי חקיקת משנה.

איתי עצמון: התיקון הזה יחייב תיקון גם בעוד סעיפים בהמשך, אפנה את תשומת הלב לכך.

איתן כבל: אני אפילו לא נדרש לחוות הדעת של צביקה כהן בעניין הזה.

איתן כבל: אני פונה לחבריי חברי הכנסת ומבקש את ההסכמה שלכם שוועדת הכלכלה תהיה הגוף שיפקח על התהליך.

איתן כבל: הוועדה הזאת היא מן הוועדות שהכי מקפידות על פיקוח, גם כששרים באים אליה, לא מועצות אלא שרים, ומי כמו ד"ר אסף לוי מכיר את זה היטב.

איתן כבל: זה יהיה בפיקוח ועדת הכלכלה, על כל המשתמע מכך.

צביקה כהן: קודם כול, מי אני שאתווכח.

איתן כבל: אתה צודק, יש לך הערכה עצמית נכונה.

צביקה כהן: אני לא מתווכח אתך שזה יהיה בוועדת הכלכלה.

צביקה כהן: אגיד לך אפילו שזה מתאים, הכול בסדר.

צביקה כהן: רק אם אפשר להציע הצעה, ואל תקפצו פה.

איתן כבל: אל תקלקל.

צביקה כהן: אני לא מקלקל.

צביקה כהן: רציתי להציע הצעה, שאם באה המועצה בפעם השנייה והשלישית- - -

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: בכל פעם הם יצטרכו לבקש אישור.

איתן כבל: תודה רבה.

אורי צוק בר: גם בהפחתה.

איתן כבל: חברות וחברים, אתם עובדים במשרד החקלאות, אתם יודעים בדיוק: אתה לא תהיה בתפקיד שלך, אתה תתקדם בעזרת השם, אתה לא תהיה בתפקיד, אתה בטח כבר תהיה נשיא המדינה.

איתן כבל: אני לא יודע מי יהיה השר, לא יודע מי יחליף את צביקה אלון, אני לא יודע.

צבי אלון: לא מחליפים אותי כל כך מהר.

איתן כבל: שמתי לב לזה.

איתן כבל: ..

קריאה: איתן כבל, ומה אתך?

איתן כבל: זה כולל גם אותי.

איתן כבל: נקודת המוצא, אני תמיד אומר לאורחים המכובדים שנמצאים כאן, אם הייתי יודע שכולנו נמשיך ונהיה וכל אחד יאחז בתפקידו – בסדר, ניחא, אולי, על אף שגם הזיכרון חלש.

איתן כבל: העניין הוא שכל אחד מאתנו, בעזרת השם, ואני אומר את זה ממקום נכון וטוב, רוצה להתקדם, ואז כשאתה רוצה לדבר אתו הוא אומר "אח שלי, תעשה לי טובה".

צביקה כהן: לא רציתי להגיד את זה, רציתי להגיד משהו אחר.

צביקה כהן: רציתי להגיד שאם אנחנו מורידים את ההיטל נבוא עם פירות, זה הכול...

איתן כבל: זה שדרוג.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני הרי מכיר אותך היטב, צביקה כהן, ואת התעלולים שלך, אז לא צלחת הפעם.

איתן כבל: אני חוזר ואומר, בנקודה הזו זה בכל מקרה יצטרך להיות מובא לכאן.

איתן כבל: אלה הכללים, כך נוהגים כלפי כל המשרדים.

איתן כבל: אנחנו מתעקשים בעניין הזה וכך יהיה.

איתי עצמון: לפני שמצביעים, אני מציע שתסבירי תיקון נוסף שאתם מציעים כאן.

איתי עצמון: אתם למעשה מוחקים את ועדת המשנה מבחינת זכות הטיעון שניתנת.

דב אמתי: באיזה סוג של טיעון?

איתן כבל: חבר'ה, אל תתלהבו מעצמכם.

איתן כבל: דובי אמתי, תן לה קודם כול להסביר.

איתן כבל: אני עוד לא הבנתי.

איתן כבל: מה גברתי אומרת בעצם?

דפנה טיש: אני אומרת שבעבר באמת נדרשה התייעצות עם ועדת משנה.

דפנה טיש: בסעיף שנקרא תיכף – ושם זה המקום המקצועי יותר להרחיב – נקבע שכאשר קובעים היטל לא לגבי ענף אלא לגבי מין או מינים של צמחים, התנאי הוא שהם מינים שהוקמו לגביהם ועדות משנה.

דפנה טיש: אבקש מחבריי להרחיב על ועדות המשנה ועל קיומן והצורך, שאנחנו חושבים שהוא נטל נוסף, להקים ועדת משנה רק לצורך התייעצות לגבי ההיטל.

דפנה טיש: יש סמכות בחוק לשר או לוועדה הענפית להורות להקים ועדת משנה במקרים שהיא מצאה לנכון, בשל מורכבוּת אותו מין או בשל סיבות אחרות.

דפנה טיש: אנחנו לא רוצים שתוקם ועדת משנה, על כל הפרוצדורה שכרוכה בה, רק לצורך ההתייעצות לגבי ההיטל.

איתן כבל: סליחה, אני לא מבין את זה.

איתן כבל: יש את המועצה.

איתן כבל: אנשים שם הרי לא נעלמים.

איתן כבל: מקימים ועדת משנה שיודעת להתמחות לאורך הזמן ולא כל פעם צריך לעשות את זה אד-הוק, מומחה לבננות או מומחה למין אחר.

שרן השכל: יש את השולחנות של המגדלים.

שרן השכל: שייקחו אותם כוועדת משנה.

איתן כבל: אני לא נכנס לזה עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר נקודה אחת.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לחבריי, ורובכם אכן חברים אישיים שלי.

איתן כבל: דווקא בגלל המקום והלחץ אתם צריכים להיות יותר פתוחים בעניין הזה.

איתן כבל: בעניין הזה צריכה לבוא פתיחות, שלא תיפול שגגה.

איתן כבל: גם כך יש מתח.

איתן כבל: למה אתה לא רוצה את זה?

איתן כבל: אם יש ועדת משנה קיימת שתדון בדברים האלה, מה הבעיה?

צביקה כהן: יש ועדה ענפית.

צבי אלון: אסביר.

צבי אלון: אנחנו מדברים פה על עניין שלא נוגע לשקיפות ולהסתר ולכל החשדות שאנחנו לא שקופים.

איתן כבל: לא משנה, עזוב, אנחנו עכשיו בחקיקה.

צבי אלון: אני בחקיקה מבקש להסביר לחברי הכנסת וליושב-ראש הוועדה שהנקודה הזאת היא נקודה טכנית שצריך להבין אותה.

צבי אלון: בחוק כתוב שאם אנחנו רוצים להטיל היטל שונה לכל מין – ושים לב, בירקות יש 70 מינים – כמובן שאף אחד, גם כשהוא לא מבין בירקות, לא רוצה שההיטל על הכרוב וההיטל על הפטרוזיליה וההיטל על הפלפל יהיו שווים.

איתן כבל: אני מסכים.

צבי אלון: יושבים המגדלים של כל סוג ובוחנים אם צריך או לא צריך ולפי זה עושים.

קריאה: בוקרה פיל מישמיש.

צבי אלון: החוק קובע שאם אנחנו רוצים לקבוע היטל לכל מין – ואנחנו חייבים לקבוע היטל לכל מין כי אנחנו לא רוצים שיהיה אותו היטל לכל המינים – אז אנחנו צריכים להקים באופן מובהק לכל מין כזה ועדת משנה.

צבי אלון: אנחנו מבקשים כאן, אם יחליטו להקים ועדות משנה לזה או לזה או לזה, או אם השר יטיל עלינו, אהלן וסהלן, אין שום בעיה, אבל אם אף אחד לא יבקש ואף אחד לא ירגיש צורך להקים לחוד ועדה רק לעניין ההיטל על פטרוזיליה או על כרוב- - -

איתן כבל: למה אי אפשר למשל שתהיה ועדת משנה אחת?

איתן כבל: הרי לא לוקחים עכשיו מומחה לכרפס ומומחה לפטרוזיליה.

איתן כבל: אתה יכול להגיד שתהיה ועדת משנה אחת, שבכל פעם יצורף אליה אחד או שניים שהם מתוך הענף הספציפי.

אורי צוק בר: במועצה יש ארבע ועדות ענפיות, כאשר בכל ועדה ענפית יש נציגים של אותו ענף: אם זה פירות, אם זה ירקות, זיתים או הדרים.

אורי צוק בר: הם דנים בכל נושאי אותו ענף, הם הישות שמוגדרת בחוק, וגם השר ממנה את הוועדות הללו, את כל ההליך.

אורי צוק בר: הוועדות הללו דנות לא רק בהיטלים אלא בכל ענייני הענף.

אורי צוק בר: כאשר קובעים היטלים, אם רוצים לקבוע אותם שונים בין מין למין, בכל מקרה מחליטים על זה בוועדה הענפית.

אורי צוק בר: הוועדה הענפית מתייעצת עם מגדלים – קודם כול אם יש מגדלים של אותו מין בוועדה הענפית בוודאי מתייעצים איתם כי הם חלק מן הוועדה הענפית, ובוועדה ענפית יש גם נבחרים של מגדלים ועוד כמה נבחרים שהם לא מגדלים בודדים.

אורי צוק בר: כמעט כולם זה מגדלים ויש נציג ממשלה אחד כמדומני.

אורי צוק בר: הוועדה הזאת מתייעצת.

אורי צוק בר: יש לעתים ועדות מייעצות של הוועדה, שנקראות שולחנות מגדלים – היא מתייעצת איתם, והיא יכולה להתייעץ עם אנשי מחקר בענפים על מנת לבנות את התקציב של אותו ענף.

אורי צוק בר: יש ועדות ענפיות שאין להן בכלל חלוקה למינים, גובים אותו דבר מכל המינים: גם לימון, גם תפוז, גם אשכולית, ויש כאלה שעושים חלוקה יותר נקודתית: אבוקדו שונה מבננות.

אורי צוק בר: כאן התגבשו לאורך השנים שולחנות מגדלים שמתייעצים איתם.

אורי צוק בר: דרך אגב פירטתי, שלחתי לך את זה במכתב.

איתן כבל: חברים, זה לא ילך כך.

איתן כבל: לא אאפשר כאן "חפירות 1914".

איתן כבל: אני רוצה להתקדם עם הצעת החוק.

איתן כבל: אני מבקש שלא יהיו יותר מדי רעשים.

שרן השכל: בתוך כל ענף וענף, בתוך הוועדות הענפיות, האם יש ועדות חופפות, כלומר אותם אנשים יושבים גם בהדרים וגם בפירות וגם בירקות, או אלה באמת אנשים שונים מכל ענף וענף?

צבי אלון: כולם שונים.

יצחק וקנין: ירקות זה לא פירות.

הבדל אחד: בוועדה ענפית יושבים נציגי משרדי הממשלה ונציגי מגדלים.

הבדל אחד: לי באופן אישי אין בעיה שבוועדה ענפית יקבעו את התגובה של המועצה.

הבדל אחד: כל השאר שקשור לענף – רק על ידי מגדלים.

דוד ישראלי: אדוני, הסעיף הזה הוא סעיף ערמומי למדי.

דוד ישראלי: הוא בא לנטרל את סעיף 10(א)(ד) בחוק בחמש מילים "ואם דרש השר חייבת היא".

דוד ישראלי: את זה לא אמרו.

דפנה טיש: אנחנו לא מתקנים את סעיף 10.

איתי עצמון: אני מציע, ואני מבין מנציגי משרד החקלאות שההצעה מקובלת, שהחובה להיוועץ עם ועדת המשנה תישאר על כנה בסעיף 36 ככל שהוקמה ועדת משנה לפי סעיף 10.

איתי עצמון: דהיינו, אם הוקמה, לרבות אם השר דרש שתוקם והיא רלוונטית לעניין שבו מדובר.

איתן כבל: בסדר גמור, תודה רבה.

עיסאווי פריג': תסכם לי את המחלוקות.

איתן כבל: ימיהן ארוכים מאוד.

איתן כבל: אנחנו מנסים לצאת מן המבוך.

אורי צוק בר: זה בכל מקרה יהיה.

איתן כבל: מי בעד פסקת משנה (א) בפסקה (1) של סעיף 1 להצעת החוק, עם כל התיקונים והתוספות?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: הסעיף נתקבל עם התיקונים, השינויים והתוספות.

לאה ורון: חבר הכנסת איתן ברושי מצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, חברת הכנסת שרן השכל מצביעה במקום חברת הכנסת נורית קורן.

דפנה טיש: אין פה שינוי משמעותי מהנוסח.

איתן כבל: תסבירו את הסעיף.

אורי צוק בר: על מנת לפתוח את זה רחב יותר ולעשות שקיפות, לפני שקובעים את ההיטל פותחים אותו לידיעת כל המגדלים בדרכים שייקבעו: באינטרנט, בפרסום, במודעות, בכל מדיה שנמצא, ונקבל הערות.

אורי צוק בר: זה מעבר לישיבת ועדה, זה פתוח לכל המגדלים להשמעת הערות.

אליהו אהרון: אני מארגון מגדלי הירקות, חקלאי ממושב עמיעוז.

אליהו אהרון: בהתייחס לדברי שרן השכל, אני רוצה להזכיר שזאת הייתה הדרישה שלנו תמיד לגבי הפירות, פשוט לחבר אותם עם הירקות, שהתשלום יהיה לפי טון ולא לפי דונם.

אליהו אהרון: זה פותר את הבעיה.

עיסאווי פריג': ומה עם הגידולים שנמכרים בצד?

שרן השכל: זה אסור להם גם כך, הם פועלים בניגוד לחוק.

שרן השכל: לא יעזור אם תעשה כך או כך.

שרן השכל: מי שגונב- - -

צבי אלון: גברתי, גם בפעם שעברה כשהעלית את זה, אנחנו הנהנו בראש כי בסך הכול גבייה לפי שיווק לדעתנו היא דרך המלך.

צבי אלון: אבל את רוצה לסגור אפשרות שאני מבקש מכולכם לשים אליה לב.

צבי אלון: יש היום בחוק – כאשר החוק הוא הדבר הכי רחב – קביעה שאפשר יהיה לגבות גם לפי שיווק וגם לפי שטח.

צבי אלון: את רוצה לבטל את זה.

צבי אלון: חבר הכנסת עיסאווי פריג' שאל אותך את השאלה הכי תמימה.

קריאה: ה-17%.

צבי אלון: לעתים נתקלים בכל מיני בעיות שרשויות הגבייה צריכות להתמודד איתן, שלאדם היה יבול, הכול בסדר, והוא מעלים את זה.

שרן השכל: אז הוא עבריין מס הכנסה, בלי קשר, זה בעיה אחרת.

שרן השכל: אתה לא יכול להעניש את כולם.

שרן השכל: בואו נדבר גם על הפלסטינים שמצליחים להבריח עגבניות מעזה.

עיסאווי פריג': זה נכון?

שרן השכל: כן, מבריחים עגבניות וביצים מעזה ומיהודה ושומרון.

יצחק וקנין: זאת לא הבעיה.

איתן כבל: חבר'ה, זה לא העניין.

איתן כבל: עיסאווי פריג', אל תיקח אותנו למקומות האלה, זה לא מעניין.

דוד ישראלי: החוק הזה בבסיסו למדו עליו מחוקים בארצות הברית ובקהילה האירופאית, ששם אכן היטלים נקבעים, כל שרשרת הערך החקלאית מהחקלאי ועד הקמעונאי, כולם משלמים היטלים פרט לחקלאים.

דוד ישראלי: אני מבקש שיורידו את המילה "מגדלים" מן הסעיף הזה.

דוד ישראלי: בפועל היום משלמים רק מגדלים.

דוד ישראלי: תראו לי משווק אחד שמשלם או יצואן אחד שמשלם ולא מפיל את זה על החקלאים.

דוד ישראלי: רק חקלאים משלמים.

איתן כבל: אתה פותח פה פרשה אחרת.

איתן כבל: לא באתי לבנות את ירושלים ביום אחד.

איתן כבל: אני מבין את מה שאתה אומר.

איתן כבל: ההתמודדות עם נושא פערי התיווך זה דיון רחב.

דוד ישראלי: לא מדובר על פערי תיווך.

דוד ישראלי: מדובר על תשלום היטלים.

איתן כבל: אני מבין בדיוק את מה שאתה אומר.

איתן כבל: כאשר אני מדבר על התמודדות עם פער התיווך, זה איפה כל אחד במקטע שלו, מה הוא משלם או איך הוא משלם.

איתן כבל: את זה אני מבין.

איתן כבל: זה לא הדיון עכשיו, גם אם יש לי מה לומר בעניין הזה.

דוד ישראלי: אז שיחייבו לפחות את המשווקים ואת היצואנים לשלם גם כן.

דב אמתי: אני מצטרף לעמדה של חברת הכנסת שרן השכל ואני מצטרף לעמדה של המועצה.

דב אמתי: אני חושב שהגבייה צריכה להיות לפי: מה ששיווקת – שילמת.

צבי אלון: זה לא העמדה של המועצה.

איתן כבל: הייתי פה ושמעתי את התוספת שלך, שמעתי את השאלה של עיסאווי פריג', הכול שמעתי.

דב אמתי: מה ששיווקת – שילמת.

דב אמתי: אם לא שיווקת, בשל פגעי טבע ודברים אחרים – לא צריך לשלם.

דב אמתי: הדבר השני, המועצה מייצגת את החקלאים וצריך שההיטל יהיה על החקלאים, לא על המשווקים ולא על אחרים.

דב אמתי: מה אנחנו מחליטים למשווקים?

דב אמתי: מה הקשר של המשווקים?

דב אמתי: לא הבנתי.

דב אמתי: מי שצריך לשלם את ההיטלים זה החקלאים, לא הקמעונאים, לא הסיטונאים ולא משווקים.

דב אמתי: מה, אנחנו מחליטים עליהם?

דב אמתי: אנחנו משלמים.

שרן השכל: אחת הבעיות היא להשאיר את זה פתוח לכאן או לשם.

שרן השכל: אגיד לך מתוך מקום שכאב לי באמת, הלכתי לראות חקלאי בדרום שהיה צריך לעקור עצים שהיו שם במשך כמה דורות, היה צריך לעקור כל עץ ועץ.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: כי חייבו אותו לשלם, למרות שהוא כבר לא שיווק, לא מכר, לא הייתה תוצרת, הוא לא רצה כי זה לא היה רווחי.

שרן השכל: הירקות שם היו רקובים.

איתן כבל: בבקשה תני לנו להתקדם.

איתן כבל: זה לא יכול להיות ירקות אם זה עצים שהוא עקר.

שרן השכל: סליחה, פירות.

שרן השכל: היה צריך לעקור עצים שהיו שם במשך שנים, גם אם לא משווקים ולא משתלם לך לשווק את תוצרת הפירות.

שרן השכל: לי כואב לראות את העקירה הזו של העצים.

שרן השכל: הסיבה היחידה הייתה, בגלל שהמשיכו לגבות את ההיטלים לפי דונמים למרות שלא מכרו אפילו פרי אחד.

איתן כבל: אגיד לכם את דעתי בעניין הזה.

איתן כבל: לדעתי צריך לגבות כפי שתמיד גובים, אבל אם יש מצב שזה יהיה לפי הטונז' נעשה את זה לפי הטונז'.

איתן כבל: אני אומר לכם, אני לא יכול לסבול מצב שבו מישהו מעלים.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני אומר לך, לא נפתור את הבעיה הזאת דרך החוק.

איתן כבל: מי שמעלים הוא עבריין.

איתן כבל: אני מבין את מה שאתה אומר.

אורי צוק בר: יש ענפים שרוצים כך.

איתן כבל: חברים יקרים, במשך שעה נתתי לכם לדבר, לכל מי שביקש.

איתן כבל: אחרי שכולם סיימו ואני מסכם אתה אומר לי שזאת לא הסיבה?

איתן כבל: אני מסכם על פי מה שאומרים לי פה.

צבי אלון: היבול נפגע.

איתן כבל: אני מדבר שוטף, מאז שעבדנו ביחד השתפרתי.

דב אמתי: מה זה או-או?

שרן השכל: סליחה אבל מי מחליט?

איתן כבל: שרן השכל, תצביעי אחר כך ואם תרצי תוכלי להתנגד.

איתן כבל: זה שכל ישר.

איתן כבל: פתחנו פה אפשרות לגבות לפי טונז', מה שלא היה עד עכשיו.

איתן כבל: הכללים בכל מקרה יבואו לפה.

שרן השכל: מי מחליט?

שרן השכל: זה לכל הענף דרך טונז'?

שרן השכל: זו השאלה.

איתן כבל: זה כמו מס הכנסה.

איתן כבל: אתה בא למס הכנסה, להבדיל, ואומר לו: "אני מצטער מאוד, תראה את האישור של משרד החקלאות על כך שיש מחלה ביבול, יש לי אישור של האגרונום המומחה לירקות, לא שיווקתי.

איתן כבל: " דרך אגב, יש עוד נקודה.

איתן כבל: אתה רוצה שנכניס את מס הכנסה אל תוך התהליך הזה?

יפרח סבלדי: שיהיה מס הכנסה, לפי הכנסה.

איתן כבל: לא הבנת.

יפרח סבלדי: הבנתי טוב מאוד.

יפרח סבלדי: מכיוון שהחקלאי מפסיד – זה הבעיה.

איתן כבל: הלכתי אתכם כברת דרך.

איתן כבל: אני מקבל את העניין הזה, שתהיה אפשרות, שמי מן החקלאים שיטען שהוא לא שיווק באופן מלא – זה לא אוטומטי, אין דבר כזה, אין מסלול ירוק כזה.

איתן כבל: הוא אומר: אם יבוא חקלאי ויטען שיש נסיבות מיוחדות, שהוא לא שיווק את הכול, יצטרך להוכיח.

איתן כבל: זה לא מסובך.

איתן כבל: זה יהיה בכללים.

איתן כבל: אני עושה נכון, עשינו פה מהפכה.

איתן כבל: שרן השכל, לא תהיה אפשרות רק לפי משקל, זה לא ילך.

שרן השכל: אתה פותח כאן פתח למישהו אחד להכריע.

איתן כבל: לא.

אורי צוק בר: זה לא מישהו אחד, זה המועצה, ועדת הכלכלה, השרים.

שרן השכל: זה אצלם.

יצחק וקנין: את מדברת על אותו חקלאי שיש לו בעיה.

איתן כבל: אנחנו מדברים עכשיו על חקיקה.

איתן כבל: אדם שמרגיש שהתענו לו, שעושים לו עוול למרות שהוא הביא---

שרן השכל: מי יכריע בזה?

קריאה: הכללים שאת תאשרי פה.

שרן השכל: - - -

יצחק וקנין: - - -

איתן כבל: זה לא לעניין, זה ויכוח סרק.

איתן כבל: במקום להתקדם בשורה אתם לוקחים אותי לפינות שהן לא לעניין.

איתן כבל: זה לא השוק.

איתן כבל: יש כאן עיקרון אחד, שהוועדה, בשונה מהיום- - - צבי אלון, צא החוצה.

איתן כבל: אתה מפריע לי באמצע הדיון.

איתן כבל: נמאס לי.

איתן כבל: מי שעכשיו ידבר, גם אם אתם ידידים שלי וחברים, אעיף אותומהחוצה.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: אני לא מביא את כל המטענים השליליים שלכם לפה.

איתן כבל: זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: באתי לעשות חקיקה נכונה על פי חוות הדעת שלי והרוב שייקבע בוועדה.

איתן כבל: אתם לא מבינים שאני יודע בדיוק הכול פה, עוד לפני שכל אחד אומר "אה" והשלים את המילה, לכאן ולכאן, מדובי אל צביקה אל מועצת הצמחים.

איתן כבל: תאמינו לי, אני מכיר הכול, יודע עוד לפני שאתם נושמים בכלל.

איתן כבל: אני מנסה למצוא את נקודת האיזון הנכונה שיש בה היגיון, זה הכול, אז אל תפריעו לי בזה.

איתן כבל: אף אחד מכם לא יותר חכם ממני בעניין הזה, אני מכיר את זה לא פחות טוב מכם.

איתן כבל: לכן אני אומר בעניין הזה, זה סעיף הסמכה שבסך הכול מאפשר לייצר את התהליך הזה, את הכללים המפורטים, זה הכול.

איתן כבל: לכן אני פונה לחברים שלי: עצם העניין שפתחנו פה הליך כזה, זה הישג שלנו.

שרן השכל: זה לא טוב.

יצחק וקנין: את רוצה לעשות פיליבסטר?

יצחק וקנין: כבר "טחנו" את זה בישיבה הקודמת.

יצחק וקנין: את רוצה "לטחון" את זה עוד פעם?

שרן השכל: ממש לא, אני לא עושה שום פיליבסטר.

שרן השכל: אני מסבירה.

שרן השכל: אני מבקשת לרשום את זה כהסתייגות שלי.

איתן כבל: בוודאי.

איתי עצמון: יש לי שלוש הערות קצרות לפסקה הזו.

איתי עצמון: אני יודע שמדובר על חזרה של נוסח הפסקה כפי שקיימת היום ובכל זאת, מכיוון שאתם מציעים לחוקק אותה מחדש, אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שמדובר כאן על סמכות להטיל היטלים.

איתי עצמון: כלומר בכללים אמורים להיקבע ההיטלים שיוטלו.

איתי עצמון: אז אני מציע להבהיר את הנקודה הזאת.

דפנה טיש: אנחנו מקבלים את ההצעה להשתמש במילה "לקבוע היטלים" כי הסמכות היא לקבוע את ההיטלים שיוטלו.

דפנה טיש: זה בהמשך.

איתי עצמון: הערה שנייה, אני לא מבין מה הכוונה בכך שההיטל יהיה "מסויג או מדורג".

שאול פלס: זו גם הלשון הקיימת בחוק היום.

איתי עצמון: אני יודע אבל אני לא כל כך מבין על מה מדובר.

שאול פלס: "מסויג" זה אומר שאתה יכול לסייג אותו או לדרג אותו לפי משקלות.

שאול פלס: זאת אפשרות תיאורטית שמעולם לא מומשה.

שאול פלס: אתה יכול לסייג אותה או לדרג אותה.

איתי עצמון: מה זה לסייג?

שאול פלס: נניח שאתה רוצה לקבוע היטל לפי משקל או לפי דונם אבל אתה רוצה לאפיין אותו בעוד משהו.

אורי צוק בר: למשל מטע צעיר שעוד לא מניב לא צריך לשלם, או שהוא משלם חצי ודברים מן הסוג הזה.

איתי עצמון: וההערה האחרונה לעניין זכות הטיעון שמוצע לתת כאן.

איתי עצמון: זכות הטיעון לפי ההצעה שלכם תהיה "בדרך שתקבע המועצה".

איתי עצמון: אני חושב שלא נכון להשאיר למועצה את שיקול הדעת לקבוע את הדרך שבה תינתן זכות הטיעון.

איתי עצמון: לכן אני מציע לקבוע – זאת הצעה שלי – שזכות הטיעון תהיה בכתב, ואם המגדל יבקש לאחר ששלח את עמדתו בכתב, גם בעל פה לפני המועצה.

אורי צוק בר: גם אם יבואו אלף?

איתן כבל: לא יבואו אלף.

צביקה כהן: מקובל.

איתן כבל: דרך אגב, אתה כבר ותיק פה.

איתן כבל: המילה "אם" אסורה פה.

איתן כבל: ה"אם" הזה לעולם לא מסתיים.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את הסעיף עם התיקונים, התוספות והשינויים.

איתן כבל: מי בעד? ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין פסקת משנה (1)(ב) בסעיף 1 להצעת החוק, עם התיקונים שהוכנסו בה, נתקבלה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

שרן השכל: אני מבקשת לרשום את ההסתייגות שלי.

שרן השכל: כל החקלאים מחכים לזה, כל החקלאים ממתינים שיפסיקו לגבות מהם לפי דונמים.

אורי צוק בר: בשביל זה צריך להעביר את התקנות האלה.

אורי צוק בר: עד היום אי אפשר היה לעשות את זה.

שרן השכל: זה עדיין נשאר לפי דונמים ואם מישהו ירצה- - -

איתן כבל: סליחה, שרן השכל, זה לא מתקופת המזוזואיקון התחתון, דיברת פה לפני כמה דקות ואמרת שאת מבקשת שזה יהיה לפי משקל.

איתן כבל: אמרת שיש מקרים – ואז עיסאווי פריג' שאל אותך- - -

שרן השכל: אבל תמיד.

איתן כבל: הטענה למה לפי משקל ולא לפי דונם הייתה מכיוון שיש מגדלים – והצגת את הדוגמה על החקלאי שעקר עצים.

איתן כבל: אמרנו: בסדר, האופציה הזאת תתקיים על השולחן של המגדלים.

שרן השכל: אבל היא צריכה להיות האופציה הראשונית.

שרן השכל: רק אם יהיה חשד שמישהו מעלים אז תהיה האופציה השנייה.

איתן כבל: אפשרתי לך להתייחס, שרן השכל, תודה רבה.

איתן כבל: אנחנו מוכנים להיות קיצוניים, אבל לא עד כדי כך.

איתן כבל: כבר הוצאת אותנו מן המסלול.

אורי צוק בר: הכוונה כאן שלצורך הקביעה של ההיטלים אם יהיה צורך במידע נוסף, כמו גודל שטח, היקף, תאריכים, מה שצריך בשביל לדעת את המספרים, בשביל להגיע לנתונים המדויקים.

איתי עצמון: פסקה (3) שאותה מוצע לתקן כאן קובעת ש"מגדלים, משווקים, יצואנים, בתי אריזה ... וכולי יוכלו להיות מחויבים למסור מסמכים שונים במדיה מגנטית או אופטית, בתקשורת מחשבים או בכל דרך אחרת שתקבע המועצה.

איתי עצמון: " מדובר שוב על סעיף הסמכה.

איתי עצמון: מה ייקבע בכללים?

שאול פלס: באיזו דרך נעשה את זה.

אורי צוק בר: פעם לא הייתה מדיה מגנטית, היום יש מדיה מגנטית.

אורי צוק בר: לפי הטכנולוגיות שיהיו.

איתי עצמון: אז לא צריך לכתוב "בדרך שתקבע המועצה".

איתי עצמון: זה דרך שתיקבע בכללים עצמם.

איתי עצמון: יש משהו קצת אבסורדי בסעיף.

שאול פלס: אבל זה משאיר לך את האפשרות.

שאול פלס: אנחנו מדברים על עניין טכני.

איתי עצמון: אני מזכיר, הרישה היא סמכות למועצה לקבוע כללים.

איתי עצמון: בכללים האלה ניתן לחייב את אותם גורמים שציינתי למסור מידע במדיות שונות "או בכל דרך אחרת שתקבע המועצה".

איתי עצמון: זה מה שאמור להיקבע בכללים.

איתי עצמון: הלא כך?

איתי עצמון: אני לא מבין את שיקול הדעת שנתתם כאן לעצמכם.

שאול פלס: אנחנו מדברים על דבר טכני.

איתן כבל: מניסיון, טכני יכול להיות הכול.

שאול פלס: נכון, אבל לא במקרה הזה.

שאול פלס: מדברים בסך הכול על צורת העברת מידע.

איתי עצמון: מה סעיף ההסמכה בעצם מבטא?

איתי עצמון: ההסמכה היא חיוב למסור מידע וגם את הדרך שבה יימסר המידע.

איתן כבל: אתה צודק.

איתי עצמון: אני מציע למחוק את המילים "בכל דרך אחרת שתקבע המועצה".

איתן כבל: אתם נותנים פה עכשיו עבודה לעורכי דין, שכל אחד ינסה להסביר אחר כך מה הכוונה, מה אפשר ומה אי אפשר.

איתן כבל: זה עניין טכני שעלול סתם לייצר בעיות.

אורי צוק בר: בסדר, ייכתב "או דרך אחרת שתיקבע בכללים".

איתי עצמון: אני מציע לכתוב, במקום "בדרך אחרת שתקבע המועצה" – "בכל דרך אחרת שתיקבע בכללים".

איתן כבל: מי בעד הסעיף, עם התיקון שהוכנס בו?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: הסעיף נתקבל.

שרן השכל: אני מבקשת בפסקה 1(1) להוסיף את פסקת משנה (ד).

שרן השכל: אחת הבעיות הכי גדולות מבחינת החקלאים היא הקשר שנוצר אל מול המשווקים והסיטונאים.

שרן השכל: הם אלה שבסוף יכולים לקחת את כל הרווח של החקלאים.

שרן השכל: ככל שנותנים לכל מיני גופים ממשלתיים שונים לעשות יד אחת ביחד עם המשווקים ועם הסיטונאים זה פוגע בחקלאים.

שרן השכל: לכן אני מבקשת להוסיף: "(ד) ההיטלים ישולמו למועצה ישירות על ידי החקלאים ולא יעברו דרך רשתות השיווק" כפי שזה נעשה היום.

שרן השכל: אז קורה שהאינטרס של המועצה הוא למעשה אינטרס של רשתות השיווק ולא של החקלאים.

שרן השכל: לכן חשוב שהכסף יגיע ישירות מהחקלאים למועצה.

אורי צוק בר: חברת הכנסת שרן השכל טענה על עניין הגבייה לפי דונם.

אורי צוק בר: היום את הגבייה לפי דונם, מכיוון שזה הדונמים של החקלאים, בענף הפירות צריך לגבות חקלאי–חקלאי.

אורי צוק בר: אחת הבעיות הגדולות בענף הפירות היא הגבייה המורכבת והמסובכת מאלפי חקלאים, וזה יוצר גם את כל ההתנגדויות שאנחנו שומעים פה סביב השולחן.

אורי צוק בר: גבייה לפי שיווק בענף הירקות מ-7,000–8,000 חקלאים, שכל אחד מגדל בעונות שונות, במועדים שונים, במחזורים שונים, פעם חסה, פעם כרוב, פעם קולרבי, ללכת חקלאי–חקלאי, לעקוב מה הוא שיווק בכל רגע נתון ולשלוח לו חשבון לשלם את ההיטלים, זה הופך את הגבייה פשוט לבלתי אפשרית.

שרן השכל: אבל אתה יכול לעשות את זה לפי דונם.

יצחק וקנין: אבל זו השקיפות הכי גדולה.

יצחק וקנין: אתם לא רוצים שקיפות.

שרן השכל: - - -

צביקה כהן: את זה אנחנו נשנה.

אורי צוק בר: בכל המועצות – לול, חלב, אגוזי אדמה, דבש – גובים באמצעות המשווקים.

אורי צוק בר: זה לא משנה את הגבייה.

אורי צוק בר: אותה גבייה, הגבייה שקופה, בחשבונית מופיע בדיוק כמה היטל משלמים.

שרן השכל: לשיטתך אין בעיה, אז תגבה את זה מהמשווקים אבל שהמחיר יהיה מגולם ביחד עם ההיטל אצל המשווקים.

שרן השכל: מה שהחקלאי מוכר לו – שלא יבוא אחרי כן המשווק ויגיד לו "אני מוריד לך את ההיטלים", אבל לקבוע בחקיקה שאת ההיטלים של המועצה גובים מן המשווקים ולא מן החקלאים.

אורי צוק בר: גובים אותם באמצעות המשווקים.

איתן כבל: אני רוצה שנהיה קשובים מכיוון שזה אחד מסעיפי הליבה של החוק ואחד מהסעיפים המרכזיים שיש עליהם ויכוח בחוק וכדאי שנתייחס אליו בכבוד הראוי ובהקשבה הראויה.

איתן כבל: נכון להיום כל המועצות גובות דרך המשווקים.

איתן כבל: באים חלק מן המשווקים- - -

מאיר יפרח: גם בעניין הירקות.

מאיר יפרח: הירקות בתוך מועצת הצמחים – רק בשיווק.

קריאה: וגם ההדרים והשמן.

שרן השכל: הפירות לא משווקים דרך הסיטונאים אלא דרך החקלאים.

אורי צוק בר: נכון, כי זה לפי דונם, שלא רצית.

שרן השכל: הירקות – דרך המשווקים.

איתן כבל: המנגנון הזה צריך להיות שקוף.

איתן כבל: הבעיה היא לא אם אתה סוחב בג'ריקנים או במכלים.

איתן כבל: בסוף כל העניין צריך להיות השקיפות.

איתן כבל: הרי עברנו כבר את השלב הזה, סיכמנו שהחקלאי צריך לשלם, אם במשקל ואם לפי דונם, אני לא נכנס לזה עכשיו, כבר סיימנו את זה.

איתן כבל: ההליך הבא, מה הוא גובה ההיטל שנקבע ומה תהליך גבייתו.

איתן כבל: ברור: חקלאים וכסף זה בעיה, ואם אתה חקלאי תימני אז בכלל.

איתן כבל: .. חייב להיות כאן הליך שקוף.

איתן כבל: הוא לא קשור בכלל למועצה, הוא חייב להיות שקוף מעצם טבעו מכיוון שפה מדובר בכסף של אנשים, וגם כך לכל אחד יש בטן מלאה, גם כך כל הזמן החקלאים מסתובבים ואומרים שכל הזמן רוצים לקחת מהם ולא לתת להם.

איתן כבל: אני לא נכנס עכשיו לשאלה אם זה נכון או לא, אבל אלו תחושות שאני מלווה אותן וחי אותן כל הזמן בענפים השונים, ומי כמוך יודע את זה, חבר הכנסת וקנין, זה מתקיים פה חדשות לבקרים.

יצחק וקנין: בחצי דקה הייתי פותר את כל הבעיה.

יצחק וקנין: לדעתי היא מעלה דברים כי היא לא יודעת איך העסק עובד.

שרן השכל: באמת, זה היחס לנשים- - -

יצחק וקנין: את לא יודעת.

יצחק וקנין: אתן לך דוגמה.

יצחק וקנין: אני מגדל ביצים.

איתן כבל: שרן השכל, קודם כול, הוא לא אמר את זה.

איתן כבל: הוא התייחס אליך כאדם, כחברת כנסת, הוא לא זיהה אותך באופן מגדרי.

איתן כבל: אז בבקשה לא לקחת את זה למקומות האלה.

איתן כבל: דבר שני, אני רוצה עכשיו לשמוע את סיפור הדרך – מי שיקפוץ יעוף החוצה לבדוק את העניין במקום אחר – תחליטו מי מציג בפניי את סיפור הדרך המדויק, מרגע שנקבע ההיטל, ולא משנה אם בשיטה של דונם או בשיטה של טונ'ז, כאשר נקבע ההיטל ונאמר לו "אדוני, אתה צריך לשלם X שקלים", איך זה מתנהל היום אחת לאחת.

איתן כבל: דבר שני, לוודא שאף אחד לא חותך עליו קופון בתהליך הזה.

איתן כבל: שיהיה ברור שאין פה מצב שבגלל שאומרים "אתה מעביר את זה דרכי" לכן אני לוקח דמי העברה.

איתן כבל: אני לא יודע, אני רוצה רק לראות שזה הליך פשוט, כדי שנבין בדיוק מה החשש, זה העניין.

איתן כבל: בבקשה.

צבי אלון: יש לנו ארבעה ענפים.

צבי אלון: בפירות על פי החוק גובים לפי דונם, דהיינו שולחים מידי שנה חשבון למגדל לפי גודל השטחים שלו והמינים כפי שרשומים אצלנו ולפי ההיטל שקבעה הוועדה הענפית בכל אחד מן המינים.

צבי אלון: אם יש לו 100 דונם שזיפים, כפול 50 שקל לדונם שזיפים, הוא מקבל חשבון על 5,000 שקל שהוא צריך לשלם.

צבי אלון: בשאר שלושת הענפים: ירקות, הדרים ושמן זית, אנחנו גובים, כפי שקובע החוק, דרך השיווק.

צבי אלון: כלומר, אנחנו באים למשווקים ויש סוגים שונים של משווקים.

צבי אלון: אנחנו עכשיו בעונה של עגבניות לתעשייה אז הכתובת של הגבייה היא המפעלים או קבלנים שמרכזים את זה, אחד משניהם.

צבי אלון: הם מגישים לנו את החשבון במהלך העונה או בסופה, כמה טון עגבניות לתעשייה הם קלטו, כמה עבר מולם.

צבי אלון: הם נותנים לנו את הדוח הזה כפול מספר השקלים שצריך לחייב כל טון בירקות.

צבי אלון: כפי שאמרתי, יש 60–70 מיני ירקות, יש כמה וכמה היטלים.

צבי אלון: אנחנו מתקשרים עם המשווקים של הירקות.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: תיגבו את זה מהם.

אורי צוק בר: זה מה שעושים.

איתן כבל: עוד לא הבנתי.

איתן כבל: תנו לי להבין.

דב אמתי: למה- - -

איתן כבל: דובי אמתי, עשה לי טובה, צביקה אלון מייצג לשיטתו.

איתן כבל: הוא יכול לדבר את השטויות הכי גדולות.

דב אמתי: אמרתי לו מילה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני לא יודע מה אמרת, לא שמעתי.

דב אמתי: גם אני לא יודע.

דב אמתי: לא אמרתי לו כלום.

איתן כבל: עשה לי טובה, זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: אני רוצה להבין, תגיד לי בדיוק, האם בתהליך הגבייה המשווק אומר- - -

צבי אלון: עמדתי לתאר לך את זה.

יצחק וקנין: אני אוכל להסביר לך כחקלאי.

יצחק וקנין: זה יפתור את הבעיה במקור.

איתן כבל: אין שני תהליכי שיווק.

איתן כבל: אאפשר לכם להתייחס.

איתן כבל: קודם כול אני רוצה להבין איך זה עובד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: אני מגדל ביצים.

יצחק וקנין: בחרתי לי את המשווק שלי, בחרתי את "תנובה", בחרתי את "גליסמן", בחרתי מתוך 10–18 משווקים מורשים שקיבלו אישור להיות משווקים.

יצחק וקנין: בכל חודש אני משווק את הביצים.

יצחק וקנין: אין לי אינטרס להעלים את הדבר הזה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: פעם קיבלתי גם סובסידיה.

יצחק וקנין: כי אם אני משווק פחות אז אני מקבל פחות.

יצחק וקנין: זה הולך לפי ביצה.

יצחק וקנין: שיווקתי למשל 10,000 ביצים ונקבע כך וכך היטל על הביצה.

יצחק וקנין: המשווק שלי ספר כמה ביצים שיווקתי לו, אני מקבל דוח חודשי כמה שיווקתי לו, מה התשלום שמגיע לי ומזה הוא מוריד את היטל המועצה ומעביר למועצה את ההיטל.

יצחק וקנין: כך זה הולך, בהתאם לשיווק בפועל.

יצחק וקנין: זה טוב מאוד, כך צריך להיות.

יצחק וקנין: זה צריך להיות שקוף לגמרי.

איתן כבל: אני מקשיב למה שנאמר כאן.

איתן כבל: איפה הבעיה לשיטתכם?

דב אמתי: איפה הכשל – אני מדבר רק לשיטתנו החקלאים.

רענן בר-נס: אתה לא מדבר בשם החקלאים.

רענן בר-נס: אני חקלאי.

רענן בר-נס: אתה לא מדבר בשמי.

איתן כבל: הוא אמר שהוא מדבר בשם החקלאים שהוא מייצג.

איתן כבל: הוא לא יכול לדבר בשם כל החקלאים.

דב אמתי: אנחנו מחויבים כרגע לפי דונם בענף הפירות.

דב אמתי: כפי שנאמר כאן, שולחים חשבונית בתחילת שנה ובסוף שנה: יש לך כך וכך דונמים, תשלם כך וכך.

דב אמתי: חשבתי שיהיה נכון שכל הגבייה תהיה לפי שיווק בפועל.

דב אמתי: עשיתם כרגע מעין ברירת מחדל.

דב אמתי: אני צריך לראות את הכללים.

דב אמתי: לא הצלחתי להבין.

איתן כבל: אני רוצה להבין את הכשל.

איתן כבל: סיימנו את הדיון הקודם.

דב אמתי: בזה לא הצלחתי להבין מה קבעתם.

דב אמתי: לגבי שיטת החיוב בשלושת הענפים האחרים ואופן הגבייה – אני חקלאי, אני מוציא תוצרת, תעודת משלוח כדת וכדין למס הכנסה, דיווחים מסודרים, מגיע לרמי לוי.

דב אמתי: רמי לוי חותך מהחשבון שלי X אחוזים עבור היטל מועצת הצמחים.

דב אמתי: אני חושב שזאת שיטה קלוקלת ויש בה פסול אחד גדול.

דב אמתי: רמי לוי צריך להעביר את הנתונים.

דב אמתי: אם יש להם בעיה לאסוף את הנתונים או את תעודות המשלוח, יואיל בטובו להעביר נתונים מה הוא קיבל בתעודת המשלוח; יואילו בטובם להוציא לי חשבונית ישירות ממועצת הצמחים אליי כמגדל, אני ארשום צ'ק ואשלם.

קריאות: - - -

איתן כבל: אתם יכולים לקפוץ מפה ועד להודעה חדשה.

איתן כבל: אני מנסה להבין ממנו איך הוא רואה את הצד שלו, לא שלכם.

איתן כבל: לא אמרתי שהוא מייצג את כל המגדלים, לא אמרתי שעמדתו מתקבלת.

איתן כבל: אני בסך הכול מנסה להבין את הכשל כפי שהוא רואה אותו מהצד שלו.

איתן כבל: התוצרת הגיעה לרמי לוי.

איתן כבל: רמי לוי אומר שמהכמות הזאת אני צריך להעביר X שקלים למועצה כי זה ההיטל.

איתן כבל: עדיין לא הבנתי ממך איפה הבעיה.

איתן כבל: אתה יכול להגיד: "רמי לוי נוכל, הוא לא עושה את החשבון הנכון.

איתן כבל: " זה דיון אחר, לא הדיון הזה.

איתן כבל: אם אדם לא מדווח או לא פועל על פי מה שהחוק קבע הוא עובר על החוק.

איתן כבל: הנחת העבודה היא שאחרי שקבענו פה את הכללים והכללים הללו מועברים למשווקים, למגדלים, לכולם- - -

צביקה כהן: הם קבעו אותם.

איתן כבל: אם יש מישהו שלא יפעל על פי הכללים האלה, הוא עבריין.

שרן השכל: אנחנו חיים בעולם של פוליטיקה ומבינים מה זה אינטרסים ומה קורה כאשר יש תלות מסוימת של אחד בשני.

שרן השכל: אנחנו מכירים את זה טוב מאוד, אנחנו יודעים איך השיטות הללו עובדות.

שרן השכל: כאשר אתה יוצר תלות של מועצת הצמחים ברשתות השיווק – ואנחנו יודעים שרשתות השיווק דורסות ברוב הפעמים את החקלאים – אתה למעשה יוצר ניגוד עניינים, אתה יוצר אינטרס משותף של רשתות השיווק ביחד עם המועצה שעלול או לא עלול, אני לא רוצה להאשים אף אחד, לפעול נגד אינטרס שלשמו הם קיימים.

שרן השכל: הם אמורים לפעול למען החקלאים.

משה עמר: תני דוגמה אחת.

משה עמר: אין דבר כזה, לא קיים.

שרן השכל: כאשר מערבבים את האינטרס ואת התלות הכספית, התלות הקיומית של מועצת הצמחים ברשתות השיווק, זה יוצר בעיה ועלול ליצור ניגוד עניינים.

שרן השכל: פה הבעיה של רבים מן החקלאים.

יפרח סבלדי: אני ממושב צופר.

יפרח סבלדי: בסעיף הקודם הוחלט שמטילים היטלים על מגדלים, על סיטונאים ועל יצואנים.

קריאות: לא, לא.

איתן כבל: חברים, הטעות היא שלו, לא שלכם.

איתן כבל: למה אתם מתערבים?

איתן כבל: מה אתה צריך?

איתן כבל: אני מנסה להבין ממך.

איתן כבל: עדיין לא הבנתי, למרות כל הדברים שנאמרו כאן, האם יש סיפור דרך פשוט שאם מישהו לא פועל על פיו – אינטרסים תמיד קיימים, שרן השכל.

איתן כבל: אל תגידו לי "לא".

איתן כבל: למה, כי זה לא מתאים לכם?

שרן השכל: ברור שהם קיימים תמיד, אבל השאלה האם התלות הקיומית הכספית של המועצה ברשתות השיווק תשפיע על ההחלטות.

איתן כבל: אם היה מדובר במושב מסוים שהמגדלים שלו ככה, זה דבר אחד, אבל אי אפשר להגיד שכל החקלאים וכל המשווקים פועלים ביד אחת כדי "לדפוק" את החקלאי.

דב אמתי: ראית תלונה אחת של מועצת הצמחים כנגד הרשתות?

קריאה: הם מדברים בסיסמאות.

קריאה: אין כלום.

דב אמתי: יש פה שיתוף פעולה.

דב אמתי: תלונה אחת לא ראית.

איתן כבל: כאשר טענת לגבי פיקוח, קיבלתי, אבל פה – בכל הכבוד.

אליהו אהרון: השאלה שלך הייתה במקום.

אליהו אהרון: אגיד לך מה הבעיה עם רמי לוי: שאם תגבה ממנו הוא לא ישלם.

אליהו אהרון: והוא לא שילם.

אליהו אהרון: לכן אמרתי בישיבה הקודמת שחלה עליו חובה לגילוי נאות.

איתן כבל: שמעתי את זה, אני זוכר, זה גם כתוב בפרוטוקול.

איתן כבל: זה לא ענייני עכשיו.

משה עמר: אני ממושב שרשרת בעוטף עזה.

משה עמר: אני אומר בביטחון מלא כחקלאי וגם שקלן, כאשר אני מנסה לגבות מן החקלאים זה קשה כקריעת ים סוף.

משה עמר: אם המועצה תצטרך לגבות, להקים גוף של גובים, יישאר לה מן ההיטלים אולי 5%, כל השאר ילך לגובים.

משה עמר: אז מה עשינו?

משה עמר: הכסף של ההיטלים הולך לחקלאים.

דוד ישראלי: הרעיון שהעלה כאן דובי אמתי הוא רעיון מוצדק ונכון, לשווק לרמי לוי.

דוד ישראלי: רמי לוי לא צריך לעשות "מסחרה" עם הכסף שהוא גובה.

דוד ישראלי: הוא מוריד את ההיטלים ומשאיר אותם אצלו עד שאדון צבי אלון אחת לכמה חודשים לוקח אותם.

דוד ישראלי: אם רמי לוי מוריד היטלים ומעבירים אותם רק לעתים נדירות, בכל שלושה חודשים באים להתחשבן אתו, ובינתיים הכסף של ההיטלים שוכב אצל רמי לוי – זה לא נכון.

דוד ישראלי: הרבה יותר פשוט שרמי לוי לא יתעסק בכספי ההיטלים ושיעביר את רשימת השיווקים למועצה ושאדון צבי אלון יגבה את ההיטלים.

איתן כבל: אני רוצה לומר את דעתי.

איתן כבל: חברים, אני אומר את זה גם לך בחברות, דובי אמתי, ואתה חבר שלי.

איתן כבל: אל תתבלבל: להרוג את הסעיף הזה זה להרוג את המועצה.

קריאה: בדיוק.

איתן כבל: אני לא מרטין לותר קינג, אל תחזרו אחריי.

איתן כבל: זה סעיף ליבה.

איתן כבל: זה מתוחכם, זה יפה, הממשלה מבינה את העניין הזה.

איתן כבל: אין סרט בעולם, אם היא לא רוצה את המועצה – שתסגור את המועצה, זה לא העניין שלי.

איתן כבל: אם היא רוצה לסגור את המועצה – שהשר יבוא, והייתה לו אפשרות כזאת, והפעלתם עליו לחצים כאלה, גורמים אלה ואחרים, והוא למרות הכול קיבל החלטה שיש חשיבות להמשך הפעילות של המועצה.

שרן השכל: לעת עתה.

איתן כבל: זה לא מעניין.

איתן כבל: יש מצב נתון.

איתן כבל: אם הוא רוצה לשנות את זה, שישנה.

איתן כבל: לא באתי אליו עכשיו בטענות.

איתן כבל: אני יודע מה השר הניח פה לפתחי.

איתן כבל: נקודה שנייה בעניין הזה, אם יש פעולות, חס וחלילה, שלא מתבצעות על פי דין, הרי ברור לנו, אנחנו מכירים את זה, אתה לא יכול לגבות שום דבר בשום מקום.

שרן השכל: אבל הם עושים את זה היום לגבי חצי מן החקלאים.

איתן כבל: השאלה שעומדת לפתחנו היא האם פעולת הגבייה נעשית על פי דין או לא נעשית על פי דין.

איתן כבל: זאת כל השאלה שמונחת כאן לפנינו.

איתן כבל: כל עוד לא הציגו בפניי הליך אחר שיודע לגרום לכך שהכסף ייגבה- - -

שרן השכל: אבל זה קיים היום.

שרן השכל: גובים את זה גם היום מחצי מן החקלאים.

איתן כבל: נצביע על זה.

איתן כבל: זה דרך להרוג את המועצה.

איתן כבל: אני אתנגד, ואבקש שתבהירו לי את הדברים איך זה בדיוק נעשה.

איתן כבל: אני אתנגד.

איתן כבל: דרך אגב, אני לא אוהב שאומרים שזה בידיים של רמי לוי.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: מי שחושב שיש כאן עבירה ושיתוף פעולה פלילי- - -

דב אמתי: הגשנו תלונה וזה נמצא בחקירה.

דב אמתי: ימים יגידו.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: זה עדיין לא הופך את הכללים ללא נכונים.

איתן כבל: הם אומרים שיש שני צדדים שפעלו שלא על פי דין.

איתן כבל: אלה שני דברים שונים לחלוטין, בין לא לפעול על פי החוק או לשתף פעולה בצורה לא תקינה לבין – אני לא מרמה את עצמי, לא אעביר חוק שיוציא אותי טמבל.

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה לדבר אתכם מכל הלב.

יצחק וקנין: לפני שנבחרתי לכנסת הייתי ראש ועד במושב יערה – מטע אבוקדו של 700 דונם.

יצחק וקנין: תשמעו היטב את מה שאני מדבר אתכם.

יצחק וקנין: רבותי, 90% מחברי האגודה שילמו כסף עבור המים, עבור הצריכה החודשית, ו-10% לא שילמו.

יצחק וקנין: "מקורות" סגרה את המים לכל האגודה.

איתן כבל: זה כבר לא יקרה, דרך אגב, על פי הכללים שקבעתי.

יצחק וקנין: פעם היה שיווק משותף ל"תנובה", שיווקנו את הכול.

יצחק וקנין: לקחתי ישירות מן השיווק, לא שאלתי את החקלאי.

יצחק וקנין: דובי אמתי, אתה רוצה ליצור מצב של פרזיטים שלא ישלמו וימשיכו לעשות את מה שהם עושים, זה מה שאתם רוצים.

יצחק וקנין: (נשמעות מחיאות כפיים.

יצחק וקנין: )

יפרח סבלדי: כל הנהנתנים אוכלי חינם מוחאים כפיים.

יצחק וקנין: אל תגיד "אוכלי חינם".

יצחק וקנין: אתה לא רוצה לשלם, אתה רוצה להיות פרזיט.

יפרח סבלדי: יש שם רק נהנתנים ופקידים.

שרן השכל: אני רוצה להגיב לזה כי ממש לא מכובד לקרוא לחלק מן החקלאים פה פרזיטים.

יצחק וקנין: אני מדבר על החקלאים שלי, לא עליהם, אני קורא לחקלאים שלי פרזיטים, שלא רצו לשלם עבור המים ולכן סגרו את המים לכל האגודה.

שרן השכל: עם כל הכבוד, הדרישה של החקלאים פה היא שיהיה חוק אחד לכולם, שלא יתאפשר לעשות איפה ואיפה לחקלאי כזה או לחקלאי אחר.

יצחק וקנין: חוק אחד לכולם – כלומר שמי שירצה להשתולל לא ישלם.

שרן השכל: זו המטרה של החקלאים שנמצאים פה.

שרן השכל: - - -

איתן כבל: שרן השכל, אני יודע שזה רק תקציר מן הנאומים שלך אבל אני נותן לך לדבר בכבוד גדול ואני מכבד אותך, אז אנא.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את ההצעה של חברת הכנסת שרן השכל.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין ההצעה של חה"כ שרן השכל להוסיף פסקת משנה (ד) לפסקה 1(1) לא נתקבלה.

איתן כבל: ההצעה לא נתקבלה ותהפוך להיות הסתייגות.

505: הקואליציה מצביעה נגד עצמה?

505: האמנם?

יש לנו פיצול אישיות.

..

יהודה גליק: אני מגיש הסתייגות לזכות דיבור.

איתן כבל: חבר הכנסת יהודה גליק הצביע במקום חבר הכנסת דוד ביטן.

אורי צוק בר: הרוב פה הוא התאמות של מילים מיחיד לרבים, אבל הכוונה שהחישוב יהיה לפי משקל לדונם או פדיון לדונם כדי שאפשר יהיה לחשב ש"ח לדונם מול פדיון לדונם.

איתי עצמון: זה לא תיקון טכני.

אורי צוק בר: כך אפשר לחשב את התקרה, שזה יאפשר חישוב נכון.

דפנה טיש: בנוסח הקודם מגבלות ההיטל היו בפדיון בסיטונות ואנחנו מבקשים, אחרי שנקבע החוק מצאנו שאין התאמה בין המגבלות של ההיטל לבין מונחי ההיטל שנקבע במונחי שטח ומשקל.

דפנה טיש: לכן ההצעה המהותית, מעבר לתיקוני הנוסח, היא להציע שההיטל יהיה מהפדיון לשטח או מהפדיון למשקל, לפי העניין.

איתי עצמון: אני מציע שתקראי גם את פסקה (3), שנוגעת למונחים שבהם משתמשים כאן לצורך החישוב.

דפנה טיש: כאן מוסיפים סעיף חדש לחלוטין שמסביר אילו מונחים ישמשו אותנו, בעצם נוסחה שהיא מעין מתמטית.

דפנה טיש: סעיף קטן (א4) מונה את המונחים המקצועיים ומפרש אותם.

איתי עצמון: עכשיו אפשר יהיה להסביר את כל התמונה.

איתן כבל: תסבירו את העיקרון, את סיפור הדרך.

איתן כבל: זה חוק מהותי.

שאול פלס: היום החוק קובע מגבלה של תקרה של 0.8% מהפדיון בסיטונות בעונה הקודמת.

שאול פלס: לעומת זה ההיטל, כפי שראיתם, נקבע במונחים לא של פדיון אלא של שטח או של משקל.

שרן השכל: אתם בעצם המצאתם שיטה חדשה.

שרן השכל: זה לא נורמלי.

איתן כבל: תני לו להסביר, אני רוצה להבין מה הוא אומר.

שאול פלס: לא המצאנו שום דבר.

שרן השכל: אבל המציאו- - -

איתן כבל: יכול להיות, אבל אני רוצה להקשיב קודם כול למה שהוא אומר לי.

איתן כבל: אני לא הבנתי.

איתן כבל: גברתי הבינה, ישבה עם מי שצריך לפני כן.

איתן כבל: אני לא ישבתי אתו, אני לא יודע, אני שומע את זה עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה להבין מה הוא אומר.

דב אמתי: אבל למכור קילו מלפפונים אתה יודע?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אוציא אותך אם תפריע.

איתן כבל: אני באמת רוצה להקשיב.

איתן כבל: קודם כול תכבדו אותי, אני רוצה להבין מה נאמר.

איתן כבל: באמת אני אומר את זה עכשיו, אני לא אומר את זה בצחוק.

איתן כבל: לא כל אחד מגיע עם רשימה מן הבית.

איתן כבל: אני באמת רוצה להקשיב.

איתן כבל: אני מתייחס לעסק הזה ברצינות.

איתן כבל: אני לא יודע לענות על זה.

קריאה: מהבוקר היא ממציאה לנו סעיפים.

איתן כבל: עם כל הכבוד, היא חברת כנסת, סליחה.

צבי אלון: אני רוצה להסביר לך.

צבי אלון: אנחנו לא עוסקים פה בגובה ההיטל.

צבי אלון: אנחנו מחויבים על פי החוק שההיטל שנקבע לא יעבור 0.8% מן הפדיון של אותו מוצר.

צבי אלון: כל מה שנאמר פה הוא איך לחשב את התקרה.

צבי אלון: נניח שישבתי עם החקלאים והם אומרים לי: 50 שקל.

צבי אלון: תקשיבי לי.

שרן השכל: אני מבינה, אבל אתה באמת רוצה להגיד לי שלא הרבה יותר פשוט לעשות גבייה אחידה לכל החקלאים לפי הפדיון ולהעביר את זה למעשה לשיטת חישוב לפי שיווק לפי משקל?

אורי צוק בר: זה לא סותר.

אורי צוק בר: זה בדיוק כך.

שרן השכל: זה לא.

אורי צוק בר: זה כן.

צבי אלון: שרן השכל, נשב ונסביר לך.

צבי אלון: תביני שאין פה שום התחכמות ובטח לא ממציאים כלום.

צבי אלון: אומר עוד הסבר שאולי לא היה ברור.

צבי אלון: החוק מחייב אותנו להגיש תקציב לשר החקלאות חודשיים לפני סוף השנה.

צבי אלון: כלומר, את התקציב של שנת 2019 אנחנו מחויבים להגיש בנובמבר 2018.

צבי אלון: הנתונים על שנת 2018 מתפרסמים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה רק באפריל–מאי 2019.

צבי אלון: אנחנו לפי החוק היינו צריכים לדאוג שלא נעבור את ה-0.8% כאשר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עוד לא פרסמה בכלל את הנתונים שלה.

צבי אלון: אז לא עשינו שום תרגיל.

צבי אלון: ביחד עם אנשי המשפט במשרד החקלאות ובמשרד האוצר ובמשרד המשפטים הביאו נוסחה שאומרת: מכיוון שאתם בנובמבר 2018 עוד לא יודעים את הפדיון אז תלכו על הממוצע של שלוש שנים קודם.

צבי אלון: זה הכול.

שתי שאלות: שאלה שנייה היא לגבי הפדיון.

שתי שאלות: מה, הולכים לחקלאים ושואלים כמה הם קיבלו?

שתי שאלות: איך מחשבים את הפדיון?

צבי אלון: לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

צבי אלון: היא מפרסמת כמה דונמים פלפל יש ומה היה הפדיון של פלפל ואז אנחנו נוסעים לערבה ושואלים את החקלאי איך מחלקים אחד בשני.

יפרח סבלדי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מסתמכת על מחיר התקליט.

יפרח סבלדי: בכנסת הקודמת אחד העוזרים של ברוורמן עשה עבודה רצינית, והבאתי לך את העבודה הזאת, שהוכיחה שהתקליט הוא פי שתיים ממה שהחקלאי מקבל בפועל.

יפרח סבלדי: אם לוקחים את זה, אם אתה בפלפל גובה 3.6 אגורות לקילו וחקלאי מקבל 2 שקל לקילו אז זה לא 0.8%.

יפרח סבלדי: זה הבלוף.

דב אמתי: אני מכיר את הנוסחה והבנתי את השיטה.

דב אמתי: אני מבקש דבר אחד: לא יכול להיות שההיטל יחושב על בסיס מחיר סיטוני, זה נשמע לי לא הגיוני.

דב אמתי: אני יודע מה אני מוכר, מה אני מקבל.

דב אמתי: אני הלקוח, לא הסיטונאי הוא הלקוח ולא הרשת היא הלקוח.

דב אמתי: המחיר שלי, מה שאני מקבל, על זה אשלם היטל, לא על מה שהסיטונאי נותן.

אורי צוק בר: החישוב 0.8% הוא התקרה, כמה מותר לקחת.

אורי צוק בר: התקרה הזאת, דרך אגב, היא הכי נמוכה מכל המועצות.

אורי צוק בר: דובי אמתי אומר:

אורי צוק בר: אם המחיר הסיטוני הוא למשל 10 שקלים החקלאי מקבל מזה רק 7 שקלים או 6 שקלים.

אורי צוק בר: אם היינו עושים 0.8% מ-6 שקלים היינו יכולים לגבות לא 0.8% אלא רק 0.4% או 0.5%.

אורי צוק בר: זה לא היה מספיק בשביל לעשות את הפעולות שהמועצה צריכה לעשות, אז היה צריך לשנות את 0.8% ל-1% או ל-1.1%.

אורי צוק בר: לא משנה אם אתה אומר 0.8% ממחיר סיטוני או 0.5% ממחיר חקלאי.

אורי צוק בר: הנתון של מחיר חקלאי לא קיים בחוק ולא קיים בסטטיסטיקה.

אורי צוק בר: המחיר שמפורסם על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא מחיר סיטוני ולכן האחוז נקבע ממחיר סיטוני.

אורי צוק בר: אם היינו רוצים לקבוע ממחיר חקלאי, נניח שהיה מתפרסם כזה, שברור שהוא נמוך יותר ממחיר סיטוני כי יש גם פער תיווך, אז היה צריך לקחת אחוז גבוה יותר ממחיר חקלאי מאשר ממחיר סיטוני, לא 0.8% אלא אולי 1% או 1.1%.

יעקב בלום: אני חקלאי מראש פינה, אני מגדל מטעים.

יעקב בלום: אני לא מבין למה צריך להיות הבדל בין ירקן לבין מגדל מטעים.

יעקב בלום: למה מגדל המטעים לא יכול לעבוד באותה שיטה של הירקן?

אורי צוק בר: יכול בהחלט.

אורי צוק בר: אחרי התקנות נוכל לשנות את זה.

אורי צוק בר: אם תעבור היום הצעת החוק הוא יוכל לעבור.

אורי צוק בר: כרגע אי אפשר לשנות.

אורי צוק בר: אחרי החוק, אפשר יהיה.

יעקב בלום: אני לא רוצה להיות שונה מאחרים.

יעקב בלום: אני לא רוצה גם שישלחו לי צ'ק הביתה.

יעקב בלום: שייקחו מן המשווקים, זה נחמד מאוד.

יעקב בלום: אני רוצה להתייחס למחיר הסיטוני.

יעקב בלום: הייתי בזמנו עם שלום שמחון שהעביר את החוק על 0.2%–0.8%.

יעקב בלום: הבסיס של החוק היה החקלאי, כמה החקלאי מקבל ולכן עשו את הדברים האלה, מפני שהחקלאי לא צריך לשלם כסף על כסף.

יעקב בלום: המחיר לסיטונאות ב-25% גבוה יותר מהתמורה לחקלאי, לכן הוא משלם מחיר מנופח למועצה.

יעקב בלום: אם למועצה צריך לשלם 1.2% היא לא תחיה.

יעקב בלום: לכן 0.8% צריך להיות מהמחיר האמיתי שהחקלאי מקבל.

יעקב בלום: דבר שלישי, דיברנו על רמי לוי.

יעקב בלום: רמי לוי ושופרסל ואחרים לצערי הם תזרים המזומנים של צבי אלון, ולכן אתה לא יכול לייצג אותי מול הרשתות האלה, למרות שבחוק אתה אחראי למחירים.

צבי אלון: אם היית משלם את ההיטלים- - -

יעקב בלום: לא אשלם לך.

שרן השכל: אני רוצה להוסיף עוד הסתייגות.

שרן השכל: לא הגיוני שיגבו מהמחיר הסיטוני כאשר אומרים שההיטלים לא באים להעיק על החקלאי אלא להיטיב עמו.

שרן השכל: לכן כאשר מהמחיר הסיטוני תוריד עוד 25% עמלת שיווק ועוד כל מיני דברים וזה המחיר שבסוף מגיע לחקלאי, זה לא הגיוני.

שרן השכל: אני מבקשת בהסתייגות, במקום "ממוצע הפדיון השנתי במכירה בסיטונות" יבוא "ממוצע הפדיון השנתי מן המחיר שהחקלאי מקבל".

צבי אלון: אף אחד לא יודע את זה.

שאול פלס: מה, אני מקבל את דוחות מס הכנסה שלו?

אורי צוק בר: ההיטל הוא שקלים לטון או שקלים לדונם, בלי קשר לאיזה פדיון, סיטוני או חקלאי.

אורי צוק בר: התקרה – לא רוצים לגבות יותר מאחוז מסוים – צריך לחשב אותה לפי משהו.

אורי צוק בר: קבעו תקרה מסוימת סיטונית בחוק.

אורי צוק בר: זאת הקביעה וגם אותה אפשר לשנות.

איתן כבל: לגבי דבריו של החקלאי יעקב בלום על השינוי שהוא ביקש, אני מבקש שברגע שנעביר את התקנות ותוכלו לבצע את השינויים האלה, אנא תבצעו אותם ותודיעו על כך לוועדה.

אורי צוק בר: בסדר גמור.

אורי צוק בר: בתוך חצי שנה ייצאו כללים.

איתן כבל: אני מבקש שתביאו בחשבון את ההערות של יעקב בלום.

איתי עצמון: יש לי שתי הערות קצרות לנוסח של סעיף קטן (א3).

איתי עצמון: הערה ראשונה, לגבי הנתונים שיהוו מסד לחישוב הנוסחה הזאת שהצעתם כאן.

איתי עצמון: לפי ההצעה שלכם מדובר על נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אבל המועצה רשאית להסתייע בנתונים שבידה ובידי משרד החקלאות ופיתוח הכפר.

איתי עצמון: לא לגמרי מחודד לי המקרה שבו יסתייעו בנתונים אחרים ולא יתבססו על הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אורי צוק בר: בהיעדר נתונים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

איתי עצמון: אז צריך לומר את זה.

איתי עצמון: אם אין נתונים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, רק אז ניתן להסתייע בנתונים שבידי המועצה.

איתן כבל: הערה במקומה.

איתן כבל: הלאה.

איתי עצמון: הערה שנייה, לעניין פרסום לעיון הציבור של הפדיון השנתי, שיטת הגידול השנתי וכולי.

איתי עצמון: מתי בדיוק יפורסמו הנתונים האלה לעיון הציבור?

איתי עצמון: לאחר שכבר יש כללים בתוקף?

איתי עצמון: לפני קביעת כללים?

איתי עצמון: לפני הבאתם לאישור הוועדה?

צבי אלון: לפני.

צבי אלון: זה צריך להיות מבעוד מועד.

איתי עצמון: גם זה לא כתוב.

שאול פלס: הרי יהיו כללים ובכל שנה אתה תפרסם את זה.

שאול פלס: אתה מבין?

איתי עצמון: אני לא מבין.

איתי עצמון: אלה בעצם הנתונים שמשמשים מסד לחישוב ההיטלים שייקבעו.

צבי אלון: קודם כול, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפרסמת.

איתן כבל: חברים יקרים, מה אתם מבלבלים לי את המוח?

איתן כבל: יש כאן שתי נקודות שהיועץ המשפטי של הוועדה מעלה.

איתן כבל: הנקודה הראשונה הובנה ואושרה.

איתן כבל: הוא שאל גם בעניין הפרסום.

איתן כבל: מה כל כך מסובך?

איתן כבל: תגידו מתי.

צבי אלון: חודש מראש לפני שקובעים את ההיטל.

איתי עצמון: ההיטל נקבע על ידי המועצה באישור השרים ובאישור ועדה.

איתי עצמון: כלומר ברגע שהשרים יקבלו את טיוטת הכללים כבר יפורסמו הנתונים?

צבי אלון: כן.

איתי עצמון: את זה צריך לחדד בנוסח.

איתן כבל: תשבו ביניכם ותעשו את החידוד.

איתן כבל: אני רוצה שיובהר כאן, ובזה אני לא מתפשר, בעניין השקיפות והצגת הדברים.

דפנה טיש: כפי שהזכיר היועץ המשפטי של הוועדה בתחילת הדיון, צריך לתקן: במקום "ועדת הכספים" יבוא "ועדת הכלכלה".

איתי עצמון: זה תיקון שכבר דיברנו עליו.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את פסקאות (2) ו-(3) בסעיף 1 להצעת החוק, עם התיקונים, השינויים והתוספות, כולל חידודים.

איתי עצמון: בפסקה (3) יש את סעיפים קטנים (א3) ו-(א4).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין פסקאות (2) ו-(3) בסעיף 1 להצעת החוק, עם התיקונים שהוכנסו בהן, נתקבלו.

איתן כבל: הסעיף אושר.

דפנה טיש: אנחנו מבקשים להבהיר פה את המצב החוקי כפי שקיים היום למען הבהירות ולמען הסר ספק.

דפנה טיש: גם מכוח חוק הפרשנות, אם נקבעו כללים או תקנות מכוח חוק קיים וחקיקה אחרת מבטלת אותם ומחליפה אותם, עד להתקנת אותה חקיקה – ובמקרה הזה כללים – יעמדו בתוקפן התקנות הקודמות.

דפנה טיש: אנחנו רוצים את ההבהרה הזאת בחוק כדי שתהיה בהירות ולמען הסר ספק.

איתי עצמון: זה אכן למען הסר ספק מכיוון שקיים סעיף 23 לחוק הפרשנות והדברים האלה אושרו כבר גם בבג"ץ.

יעקב בלום: אם זה אושר בבג"ץ למה להביא את זה גם כאן?

יעקב בלום: למה לשים עוד חותמת כשרות של הוועדה?

קריאה: למה לא?

יעקב בלום: למה כן?

איתי עצמון: הסעיף הזה הוא למען הסר ספק בלבד.

איתן כבל: אני מקבל את עמדת היועץ המשפטי שלי.

איתן כבל: בשביל דברים כאלה הוא נמצא.

איתי עצמון: אין מניעה לכתוב את זה גם בחוק.

איתי עצמון: אבל אמרתי, המצב המשפטי, גם לפי סעיף 23 לחוק הפרשנות, והדברים האלה אושרו גם בפסקי הדין בבג"ץ – זה מסדיר את דוקטרינת הרצף החקיקתי.

איתי עצמון: זה המצב המשפטי הקיים.

איתי עצמון: התיקון כאן הוא באמת למען הסר ספק.

דפנה טיש: הצענו מועד של עד שישה חודשים.

דפנה טיש: מכיוון שהוחלט על פיקוח פרלמנטרי ומדובר על תהליך מורכב מאוד, אנחנו רוצים להאריך את התקופה המקסימלית לשנה.

דפנה טיש: כמובן ננסה להביא את הכללים במועד מוקדם הרבה יותר.

איתן כבל: אתם יכולים לחלום על זה.

איתן כבל: נשאיר את זה כפי שזה.

איתן כבל: במחילה, אל תבלבלו את המוח.

איתן כבל: אני מתכוון להעביר את זה עוד בתקופה שלנו.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: מי בעד סעיף 2 להצעת החוק?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף נתקבל.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הצעת החוק אושרה לקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: הישיבה נעולה.