ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 653, 2018-07-03 09:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחברי חברי הכנסת, בוקר טוב לאנשי הממלכה, בוקר טוב לאנשי הביטוח, בוקר טוב ללשכת עורכי הדין, בוקר טוב לכולם.

ניסן סלומינסקי: הישיבה הזאת היא בסימן מעין פרידה מיונתן - מתמחה שעבד אתנו - הוא ינהל את הדיון מבחינת הייעוץ המשפטי, ותמי תהיה לעזר לידו.

ניסן סלומינסקי: מדובר בהצעת חוק פרטית.

ניסן סלומינסקי: יש הצעת חוק ממשלתית?

יעל דקל: עדיין לא.

ניסן סלומינסקי: יש לנו הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: אני זכיתי כמה פעמים לעורר את הממשלה בכל מיני הצעות חוק.

ניסן סלומינסקי: אתה תזכה גם להעיר אותנו אחרי לילה ארוך?

ניסן סלומינסקי: סיימנו אתמול את ההצבעות בשלוש ורבע לפנות בוקר.

ניסן סלומינסקי: טוב, כפי שנהוג, בעל ההצעה יציג את זה, אלא אם כן יונתן אתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: אתה תציג, אחר כך יונתן.

מיכאל מלכיאלי: תודה אדוני היושב ראש על קיום הדיון.

מיכאל מלכיאלי: האמת היא, שהצעת החוק הזאת היא בעקבות מעשה שהיה.

מיכאל מלכיאלי: הכרתי כזה סיפור – כמובן לאחר מעשה – בסוף שתפקידנו כמחוקקים למצוא את המקומות שבהם האדם החלש שכבר נמצא בפי תהום, כלשון משל, אבל במקום שאין לאל אדם להושיעו – במקרה שאני הכרתי, כשפנו אלי, מדובר באדם ששקוע מאוד בחובות, אדם שיש לו חובות של מיליונים וגם האוטו הטרנטה שכן היה לו, בסוף לאדם אין אינטרס ללכת ולתבוע, עם כל מה שכרוך בכך, הניירת והמסמכים, ולפעמים סוכני הביטוח - חלקם מאוד נחמדים, טובים וישרים - יש את המיעוט ששולח אותך, תבוא מחר, תבוא עוד יומיים.

מיכאל מלכיאלי: כזה סיפור היה למי שאני הכרתי ובסוף מה שיוצא, שחברות הביטוח, הכסף נשאר אצלן, הריביות, לאנשים אין את האמצעים ללכת לטפל בבעיות של עצמם.

מיכאל מלכיאלי: יש כסף אבל הוא פשוט לא יצא לידי הנושים ולכן הריביות תופחות ולאנשים אין את האמצעים, הם מעוקלים ואין להם גם אוטו ואין להם עם מה ללכת לטפל בבעיות של עצמם.

מיכאל מלכיאלי: בעצם יש להם כסף, זה לא שאין כסף אבל הוא פשוט לא יצא לידי הנושים והריביות תופחות.

מיכאל מלכיאלי: לכן הצעת החוק הזאת תקל עליהם.

ניסן סלומינסקי: אפשר להגיד שזאת הצעת חוק פרטית שלך, אבל זה כמעט הצעת חוק שחלה על אדם אחד או שניים.

מיכאל מלכיאלי: יש עשרות, באזור 40.

ניסן סלומינסקי: 38 בני אדם בסך הכול בשנה.

מיכאל מלכיאלי: אתמול חוקקו בכנסת חוק לאדם אחד.

ניסן סלומינסקי: זה דווקא מסוכן.

ניסן סלומינסקי: אתה מתכוון לראש הממשלה?

מיכאל מלכיאלי: נכון.

ניסן סלומינסקי: לא, זה משהו אחר.

מיכאל מלכיאלי: זה חוק חיובי, הוא מצוין.

מיכאל מלכיאלי: אם החוק הוא טוב, גם אם הוא לאדם אחד אז הוא מצוין.

מיכאל מלכיאלי: אז 38 מקרים בשנה, זה 38 האנשים הכי מסכנים שיכולים להיות, השקופים.

יונתן שמואל: בוקר טוב לכולם, הצעת החוק של חברי הכנסת מלכיאלי ובן צור, מטרתה לאותם מקרים שכלי רכב שהוטל עליו כבר עיקול והוא נגנב או אבד, המצב היום, ששלושה גורמים: זוכה, חייב ומובטח, אנחנו רוצים באמצעות הצעת החוק, שהם יידעו מה סטאטוס הרכב, כלומר, חובת יידוע.

יונתן שמואל: ושהם יידעו מה הם צריכים לעשות כדי לגעת ולהגיע לכסף שיגיע למי שאמור להגיע אליו ולא ייתקע בדרכים.

יונתן שמואל: חשוב לציין, מדובר במיעוט מקרים אבל אנחנו מאמינים שגם לאותם מקרים ראוי שתהיה תשובה בחוק ושהם לא יהיו במצב שבו הם לא יידעו מה עליהם לעשות ואין להם הסדר שמטפל בהם.

יונתן שמואל: היום מה שקורה באותם מצבים, הם בעצם מתחלקים לשלושה.

יונתן שמואל: האפשרות הראשונה, רכב שנגנב במצב כזה והיום בעצם עוקפים את הזוכה, חברת הביטוח מעבירה את הפיצויים ישר לחייב והזוכה לא יודע שהעיקול שהוא הטיל לא שווה הרבה כי אין רכב.

יונתן שמואל: המצב השני הוא מצב שבו התקבולים או הפיצויים לכלי רכב שאבד בתאונה, מה שנקרא טוטאל לוס, הם יחסית גבוהים או אפילו גבוהים מאוד ביחס לחוב של החייב ואז יש לו עניין ותמריץ כלכלי להסדיר את נושא החוב מול הזוכה ולהסיר את העיקול כדי שיהיה אפשר להעביר את הבעלות על מה שנקרא הברזלים ולהעביר את הפיצויים לאותו חייב.

יונתן שמואל: אלא שבמקרה השלישי, שבו סכום הפיצוי הוא יחסית נמוך ביחס לחוב, הכספים תקועים אצל חברת הביטוח, הברזלים לא פה ולא שם, הם רשומים על העיקול, העיקול לא שווה שום דבר כי בעצם הרכב היה באובדן גמור ואף אחד לא מרוויח מהעניין.

יונתן שמואל: בית המשפט השלום דן בנושא הזה - - -

ניסן סלומינסקי: החייב נשאר חייב - - -

יונתן שמואל: החייב אין לו רכב, אין לו כסף.

ניסן סלומינסקי: והוא נשאר חייב.

יונתן שמואל: והזוכה לא מקבל את הכספים.

ניסן סלומינסקי: יותר גרוע שהוא נשאר חייב.

ניסן סלומינסקי: אם יום אחד הוא ימשיך להיות נושה שלו - - -

תמי סלע: הוא לא יכול לסגור את החוב.

ניסן סלומינסקי: הוא גם יכול להטיל עיקול על משהו אחר.

יונתן שמואל: נכון.

יונתן שמואל: בית משפט השלום באשקלון במצב דומה ואמר, שלא ראוי שהכספים יישארו אצל חברות הביטוח וצריך לפעול בנושא.

יונתן שמואל: מאחר ואין היום הסדר בחוק אז הצעת החוק של חבר הכנסת מלכיאלי מנסה להסדיר את המצב בצורה מאוזנת שתיקח בחשבון את הזכויות והחובות של כל הצדדים המעורבים.

יונתן שמואל: קצת נתונים להסביר למה אנחנו רוצים איזשהו מנגנון שלא יעלה בעוד כספים ולא יהיה איזשהו מנגנון שיטיל יותר מדי הוצאות על המדינה.

יונתן שמואל: בישראל יש כיום 3 מיליון ו-300,000 כלי רכב, מתוכם 2 מיליון ו-700,000 כלי רכב הם כלי רכב מבוטחים.

יונתן שמואל: מתוך אותם מיליוני כלי רכב מבוטחים יש 470 מקרים של כלי רכב מעוקלים שהיו באובדן ומתוך אותם מקרים - - -

תמי סלע: כולל גניבה.

יונתן שמואל: כולל גניבה.

יונתן שמואל: אובדן להלכה זה אובדן גמור, טוטאל לוס, ומתוך אותם מקרים, 90% נפתרים, מסדירים אותם תוך 80 יום.

יונתן שמואל: כלומר, אנחנו מדברים על 38 מקרים בשנת 2017 של כלי רכב שבהם הנושא לא הוסדר והכספים נשארו בחברות הביטוח והחייב לא פעל כדי להסדיר את הנושא.

יונתן שמואל: בעקבות מיעוט המקרים מוצע בהצעת החוק לקבוע הסדר שיחול על כל המצבים שבהם מוטל עיקול, לא רק מחוק ההוצאה לפועל אלא מכל החוקים הנוספים שנוגעים אליהם פקודת המסים ורשות האכיפה והגבייה והסדר שלא ידרוש בנייה של מערכות חדשות, הסדר שלא ידרוש הוצאות נוספות מעבר למה שקיים ובעצם ילך לפותר היעיל ביותר, וגם זה בהטלת חובות גבוהים מדי.

יונתן שמואל: זה גם הסדר שאמור להתחשב בתמריצים הקיימים ולהוסיף תמריץ לזוכה.

יונתן שמואל: כלומר, מעבר לזה שאנחנו מיידעים אותו, אנחנו מציבים לו איזשהו תאריך סיום שבו הוא יהיה חייב להסיר את העיקול כדי לתמרץ אותו לפעול בנושא.

יונתן שמואל: וגם נושא שמנסה לקחת בחשבון שמדובר בעצם בחייב שאיבד רכב, רכב שלא מומש עדיין, והכספים הללו, שלא יהיה עיקול קל מדי על הכסף.

יונתן שמואל: כלומר, אנחנו כן רוצים שהגורם המעקל בסופו של דבר ייקח בחשבון בצורה כזאת או אחרת את העובדה שזה כסף שאמור להוות תחליף לכלי רכב שאבד.

יונתן שמואל: אני רוצה להגיד את הנתון הזה, לפי רשות האכיפה והגבייה מדובר במאות אלפי כלי רכב שיש עליהם עיקול היום, כ-700,000 כלי רכב, ומימוש בפועל יש רק 3,000.

יונתן שמואל: כלומר, אלפים בודדים מתוך אותם כלי רכב.

יונתן שמואל: אפשר לציין, שבחוק הזה מנסים לקחת את זה בחשבון כדי שהחייב לא יהפוך אוטומטית מכלי רכב שרק נרשם עליו עיקול, למימוש מידי.

יונתן שמואל: אז בעצם ההסבר עצמו, מוצע לקבוע, שבמקרה של אובדן או גניבה כהגדרתם בחוק, חברת הביטוח תיידע את הגורם המעקל, כהגדרתו בחוק, תוך 100 ימים על השינוי בסטאטוס הרכב.

יונתן שמואל: הנוסח המוצע כרגע מולכם, שזה יהיה מיום מועד הרישוי ברשות הרישוי על שינוי המצב, על שינוי הסטאטוס.

יונתן שמואל: אם הגורם שהטיל את העיקול זה הוצאה לפועל, אז מערכת ההוצאה לפועל צריכה ליידע את כל הזוכים - אם יש כמה זוכים שהטילו את העיקולים על הרכב – וליידע אותם שיש להם זמן קצוב להטיל עיקול בידי צד שלישי על אותם תקבולים או פיצויים.

יונתן שמואל: אם מדובר בגורמים שהטילו מכוח פקודת המסים גביה, אם זה רשות המיסים, עיריות או ביטוח לאומי, או המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות, הם עצמם, מרגע שקיבלו הודעה, יכולים להחליט האם הם רוצים להטיל את העיקול בידי צד שלישי על אותם כספים ופיצויים.

יונתן שמואל: בכל מקרה, יש 120 ימים מיום ההודעה של חברות הביטוח לגורם המעקל, שבהם הוא יכול לפעול בנושא.

יונתן שמואל: אם חלף הזמן הזה, יש חובה על הגורם המעקל לבטל את העיקול, להודיע לצדדים על ביטול העיקול וכך בעצם יהיה אפשר להחליף את הבעלות, להעביר את הכסף לחייב.

יונתן שמואל: חשוב לציין, שההסדר הזה הוא לא שלם, אנחנו פה בקריאה ראשונה להכין אותו, אבל בעיקרון הוא מוסדר על הגורמים שעבדו מולם, אם זה משרד המשפטים, הרשות לאכיפה וגבייה, משרד האוצר ומשרד התחבורה.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

יונתן שמואל: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: מי יתחיל מטעם הממלכה?

תמי סלע: השאלה אם רוצים כבר להתייחס לסעיפים ספציפיים או יש איזה משהו כללי, או שכבר נקרא את הסעיפים?

ענת הר-אבן: ההסדר שהוצע וגובש מקובל עלינו.

ענת הר-אבן: ראינו את ההצעה של חבר הכנסת מלכיאלי כשהייתה בוועדת שרים, חשבנו שהיא נכונה ולא התנגדנו ואנחנו פה כדי לקדם אותה.

ניסן סלומינסקי: גם עליכם זה מקובל?

יעל דקל: כן, גם מבחינת משרד המשפטים ההסדר מקובל.

יעל דקל: הסיוע המשפטי לא פה והם ביקשו להעלות איזשהו נושא.

יעל דקל: הם ביקשו שלרכב נכה תינתן אותה הגנה שניתנת בכספי העיקול.

יעל דקל: זאת אומרת, הם ביקשו לדון בזה בהמשך, לצערם הם לא יכלו להגיע ואני מביאה את עמדתם בעניין הזה.

יאיר אשואל: גם לעמדת רשות המסים אין התנגדות ואנחנו מקבלים את ההצעה.

יאיר אשואל: ירון מרשות שוק ההון, עבדנו ביחד עם הייעוץ המשפטי על ההצעה, יש לנו הערות שהעברנו לנוסח.

תמר פרידמן: אותו הדבר משרד התחבורה, אבל בכפוף להערות שהעברנו.

יוסף פולסקי: ההצעה בגדול מקובלת עלינו, אני חושב שמדובר גם במיעוט מקרים, אני רק אציין שני דברים.

יוסף פולסקי: יש שוני טיפה בין ההצעה הראשונית של המציע, לנוסח שמונח בפנינו.

יוסף פולסקי: ההבדל במובן הזה שההצעה של המציע מדברת על העברה אוטומטית של הכספים לגורם המעקל או להוצאה לפועל ובעצם בנוסח שמונח בפנינו ההצעה מדברת על עיקול נוסף.

יוסף פולסקי: דבר שני, בנייר העמדה המפורט של הייעוץ המשפטי בעצם התייחסתם לשלוש האפשרויות, בין היתר לגניבה.

יוסף פולסקי: אני לא בטוח שבנוסח שבפנינו יש פתרון לעניין הגניבה.

גיל סלומון: אין לנו התנגדות עקרונית להצעת החוק - - -

ניסן סלומינסקי: אבל?

ניסן סלומינסקי: כשמתחילים ככה אז יש אבל.

גיל סלומון: לא, אין לנו התנגדות.

גיל סלומון: אני רוצה להגיד, שיש איזה תפיסה שכביכול חברות הביטוח מעוניינות להשאיר את הכסף אצלן.

גיל סלומון: קודם כל בוא נוריד את זה מהשולחן, זה לא קיים.

גיל סלומון: החברות מחויבות להחזיר את זה בכל מקרה כך שיש אמירה שאומרת, שהחברות מוכנות לעשות איזה משחק כלשהו כדי שהכסף יישאר, זה לא המקרה, זה לא כסף שהחברות יכולות להרוויח ממנו והחברות רוצות למצוא את הפרוצדורה הנכונה.

גיל סלומון: כמובן שבתוך הסעיפים צריך לראות, שכל הפרוצדורה לא פוגעת בהליכים הכלליים של מערכת העיקולים שחברות הביטוח שותפות לה.

גיל סלומון: אבל ברמת העיקרון, אין לנו כאן אינטרס כלכלי - - -

ניסן סלומינסקי: יש מהלך של חזרה בתשובה של חברות הביטוח, הן משנות עכשיו את הזהות?

גיל סלומון: אדוני יודע, שאתמול עבר בכנסת חוק חברתי לחלוטין, של מתן ביטוח משכנתאות לאנשים עם מוגבלויות, שזה של חברות ביטוח, בנקים והמדינה באקט חברתי טהור.

גיל סלומון: אז לפעמים גם עושים דברים טובים.

ניסן סלומינסקי: זה נכון, רק לא הבנתי איך 70 שנה זה לא היה קיים.

ניסן סלומינסקי: פתאום התברר לי, לא ידעתי, שלא נותנים להם משכנתא.

ניסן סלומינסקי: עכשיו ברוך השם שהסירו את החרפה הזאת, אבל עצם זה שעד עכשיו לא נתנו להם, זה מדהים.

גיא וגנר: כמי שמייצג אלפי נושים עם אלפי תיקי הוצאה לפועל, חברות הביטוח עושות הכול, אבל הכול, כדי לא להעביר כספים לנושים.

גיא וגנר: חברות הביטוח עושות הכול כדי להשאיר את הכסף אצלן גם בעיקולים.

גיא וגנר: ההערה הזאת שאין להן אינטרס - - -

גיל סלומון: איזה אינטרס יכול להיות לי פה ב-38 הרכבים האלה?

גיא וגנר: אז ההערה הזאת שאין שום אינטרס להחזיק את הכסף היא פשוט אינה נכונה, יש להם אינטרס גדול והם עושים הכול כדי להשאיר את הכסף אצלם.

גיא וגנר: אז הצעת החוק הזאת היא חשובה ומבורכת.

ירון אליאס: זרקת הערה לאוויר שצריך להסביר אותה.

ירון אליאס: איזה אינטרס - - -

ניסן סלומינסקי: ירון, אתה פעם ראשונה בוועדה?

ירון אליאס: לא.

ניסן סלומינסקי: אז אם אתה רוצה לדבר, תבקש אישור ולכשתינתן לך רשות תוכל לדבר ונשמור גם על זכותך לדבר בלי שיפריעו לך.

ניסן סלומינסקי: לפי ההלכה לא מזכירים לחוטא את חטאו, אז אם גיל הודיע פה שאין אינטרס ויש חזרה בתשובה של חברות הביטוח, מה אתה צריך להזכיר?

ניסן סלומינסקי: יונתן, תקרא את הסעיפים ונתקדם.

יונתן שמואל: הצעת חוק רכב מעוקל שנגנב או הוכרז באבדן (תיקוני חקיקה), התשע"ח–2018.

יונתן שמואל: בעקבות הערות שכבר קיבלנו במהלך ההכנה אפשר לציין, שעלתה שאלה, גם מהממונה על הביטוח וגם מחברות הביטוח על ניסוח של סעיף (א), המועד שבו תתחיל הספירה ואיך אנחנו מתחילים לספור את הימים.

יונתן שמואל: אחת ההצעות הייתה שנגיד, נודע למבטח על האירוע ואז אנחנו סופרים את הספירה מהיום הזה שנודע למבטח.

תמי סלע: כרגע זאת ההצעה.

יונתן שמואל: כרגע זאת ההצעה שנתייחס אליה.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להעיר על הסעיף הזה?

ירון אליאס: אנחנו סבורים, שאת המרוץ צריך להזניק מהמועד שבו למעשה יסתיים הבירור ויתברר שיש לאותו חייב זכאות לקבל את תגמולי הביטוח.

ירון אליאס: זה המועד האמתי.

ירון אליאס: ברוב המוחלט של המקרים אותם 100 ימים מיום שבו נרשם השינוי יספיקו לבירור הזכאות והחלטה אם מגיע תגמולי ביטוח או לא מגיעים תגמולי ביטוח, אבל יש לא מעט מקרים וזה מסות של אלפי תביעות בשנה, יש לא מעט מקרים שבהם יש מחלוקת בין הצדדים ולא ניתן תוך 100 ימים להכריע בסוגיה.

ירון אליאס: לפעמים אגב, יש מצבים שבהם חברת הביטוח חייבת לפי חוק להעביר רק חלק מהסכום, סכום במחלוקת, ככה שזה לא תמיד דינרי האם כל הסכום עובר או האם כל הסכום לא עובר.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה קנסות אם לא תעשו את זה.

ירון אליאס: אם נעשה את זה שלא בתום לב, זה נכון אבל אני מדבר על המקרים הרגילים.

יונתן שמואל: אז אני אציין ש-100 ימים הללו נגזרו בעקבות המידע שקיבלנו ממשרד האוצר על כך, שרוב המקרים בעצם טופלו וסודרו תוך 80 יום והכול הוסדר, כולל ההסדר מול הזוכה.

יונתן שמואל: אנחנו בעצם מוסיפים על אותם ימים כדי לאפשר לאותם מקרים בודדים שבהם אנחנו לא מגיעים לאיזשהו הסדר מוסכם על הצדדים - - -

ירון אליאס: זה לא מקרים בודדים, אני משוכנע, זה מסה של עשרות אלפי תיקים, זה הרבה יותר מקרים מאשר אותם 40 מקרים שאנחנו למעשה בשבילם מחוקקים את החוק הזה.

יונתן שמואל: כן, אבל חובת ההודעה תהיה רק באותם 40 מקרים.

יונתן שמואל: ההצעה מנסה להגיע למצב, שזה לא צריך לפעול יתר על המידה על גורמים לא קשורים ועל תיקים לא קשורים.

יונתן שמואל: רק באותם מקרים – 470 מקרים – שכל רכב שהוטל על כבר עיקול והוא היה באובדן לפי הגדרת החוק, רק באותם מקרים יש בכלל שעון.

יונתן שמואל: 100 ימים הללו בעצם יורידו את רוב המקרים הללו מ-470 לכ-40.

ירון אליאס: צריך לוודא, שאותם מקרים יזוהו מראש.

ירון אליאס: חברת הביטוח שמגיעה לטפל באותו מקרה, תדע שזה אחד מאותם 400 מקרים.

ענת הר-אבן: או שהרכב מעוקל.

ענת הר-אבן: כשהיא יודעת שהרכב מעוקל.

יונתן שמואל: לפי מה שידענו ממשרד התחבורה, בעצם חברת הביטוח כשהיא רוצה להחליף בעלות היא יודעת מראש שהרכב מעוקל, אז זה לא יהיה חדש לה והיא תוכל באותו שלב - - -

ירון אליאס: כן, אבל זה יכול להיות כבר אחרי הבירור, לקראת סוף הבירור, אחרי שיש החלטה לתת – כלומר, הם לא תדע לזהות את אותם 40 מקרים מראש.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להציע הצעה אחרת או שרק הערת את ההערה?

ירון אליאס: אני מניח, שהיועצים המשפטיים דיברו על כך שזאת הכנה ועוד יעשו שיפורים.

ניסן סלומינסקי: לכן אני שואל אם אתה רוצה להציע עכשיו הצעה אחרת?

ירון אליאס: לא.

ירון אליאס: האמת היא, שאין בידינו כרגע הצעה אחרת, רק רצינו להשמיע את העניין הזה ולראות שאכן אנחנו נופלים על אוזניים קשובות.

תמר פרידמן: יונתן, חשוב לי להבהיר את מה שהעברנו אתמול בהערות, מהמחשוב שלנו נמסר, שבמשרד התחבורה יש רכב גנוב ורכב אובדן גמור.

יונתן שמואל: בגלל זה אנחנו עושים את השינוי מנודע לחברת הביטוח ובעצם משנים ואומרים מהשינוי של הידיעה של חברת הביטוח.

יונתן שמואל: כי חברת הביטוח יודעת כשהשמאי אומר לה, יש פה 50%, בעצם חברות הביטוח היא זאת שקובעת בין ה-50% ל-60%, שהיא רוצה להכריז עליו כאובדן גמור.

יוסף פולסקי: רק הערה טכנית.

יוסף פולסקי: כתוב, שמבטח ישלח הודעה לגורם המעכב.

יוסף פולסקי: באיזה אופן?

יוסף פולסקי: אנחנו היינו מעדיפים שזה יהיה באופן מקוון, אם זה אפשרי מבחינת חברות הביטוח?

גיל סלומון: לגורם המעקל?

יוסף פולסקי: לגורם המעקל.

ירון אליאס: צריך לבדוק אם יש את ההיתכנות הטכנית.

תמי סלע: מכיוון שיש מעט מאוד מקרים, לא ייבנו מערכות חדשות.

תמי סלע: אבל אם יש גם כך את המערכת, אז אפשר להשאיר - - -

גיל סלומון: יש, אבל לא עם כולם.

גיל סלומון: אם נצטרך בחוק הזה גם לחייב - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: בוא נמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: תסביר.

יונתן שמואל: בעצם מה שאנחנו אומרים פה, התהליך שהסברנו בקצרה בדברי ההסבר, כאשר הגורם המעקל במקרה הזה, מערכת ההוצאה לפועל מקבלת את הידיעה מחברות הביטוח על כך שיש שינוי בסטאטוס של רכב, יהיה לה 120 יום ליידע את הזוכים או את הזוכה - תלוי במצב על מי להטיל את העיקול - על כך שיש שינוי בסטאטוס של הרכב ועל כך שהוא יכול להטיל עיקול בידי צד שלישי על אותם כספים או פיצויים.

יונתן שמואל: ואם הוא לא עושה כן, אין פעולה במשך אותם 120 יום והזוכה בעצם מוותר על הכסף או מחליט שאין לו עניין - - -

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו שינינו, תוך 120 יום להודיע.

ניסן סלומינסקי: ונניח אם הודיעו אחרי 110 ימים, אז לא נשאר לאיש זמן?

יונתן שמואל: אחת ההערות בין הפרסום של הנוסח לדיון הייתה, הקצבת זמן קצוב למערכת ההוצאה לפועל כמה זמן יש לה כדי להודיע לזוכה כדי שיהיה לו זמן סביר לשקול ולפעול.

ניסן סלומינסקי: כלומר, מחלקים את ה-120 יום, נותנים לו 20 יום להודיע, אחר כך יישארו 100 ימים.

יונתן שמואל: התלבטנו בין 21 ימים ל-30 יום.

ענת הר-אבן: 30 יום, אני רואה את התהליך כתהליך שהוא לא ממומשק, אלא תהליך ידני ואז יש פקיד שצריך לקבל את זה.

ירון אליאס: היינו רוצים להעיר שתי הערות, האחת, ההליך הזה מניח איזשהו מצב סטרילי שבו למעשה הגורם המעקל לא מתחרה על כספי התגמולים או דברים אחרים.

ירון אליאס: היינו מבקשים להדגיש בשיקולים שהרשם שוקל, שיילקחו בחשבון גם זכויות שיש בתקבולים הללו שחברות הביטוח משלמות אותן, ואני בעיקר מדבר על מקרים של חוב, שבהם יש חוב דמי ביטוח וזכאות לחברת הביטוח לקזז את אותו חוב מהתקבולים.

ירון אליאס: אנחנו לא חושבים שראוי שדרך ההליך הזה למעשה זכות הבכורה של חברת הביטוח תידחה.

יונתן שמואל: אני לא חושב שההצעה מבקשת לשנות סדרי עולם.

יונתן שמואל: כלומר, היום בחוק כבר יש לחברות הביטוח את האפשרות במקרה של קיזוז ואז לקזז.

יונתן שמואל: זאת פשוט התקזזות מהצד השלישי.

מיכאל מלכיאלי: מה זה זכות בכורה?

ירון אליאס: החשש שלנו היה, שהדבר הזה עלול להתפרש

יונתן שמואל: לא, לא.

ירון אליאס: אם מצהירים לפרוטוקול שזה לא כך - - -

יונתן שמואל: לא, זה לא אמור לשנות את הנוהל הקיים מבחינת חברות הביטוח, זה רק מטיל עליהן את החובה של היידוע ואת ההשהיה של הכסף את בירור העניין.

ניסן סלומינסקי: איך יידעו שיש חוב אליכם או לא?

יונתן שמואל: הם יצטרכו ליידע.

ניסן סלומינסקי: האיש יצטרך להגיד שיש לו חוב או אין לו חוב ויתחיל דיון?

ירון אליאס: זה המצב הבלתי נמנע במקרה שיש באמת חובות של חייב לכמה גורמים.

מיכאל מלכיאלי: ואז זה יתעכב עוד חצי שנה.

גיא וגנר: למה חברת הביטוח גוברת על כל נושה אחר?

ירון אליאס: אנחנו לא נפתח פה דיון משפטי לגבי - - -

תמי סלע: היא לא בהכרח גוברת, אבל זה לעומת כל מצב שיכול להיות היום כשיש עיקול על נכס בידי צד שלישי ויש גם חובות כלפי חברת הביטוח או זכויות, או מעקלים.

יונתן שמואל: היום ללא הצעת החוק, אם יש בעל חוב שיש לו עניין תמריץ והוא פועל ויש לו איזה פער מול חברת הביטוח, הוא יכול לסגור מולה בלי קשר לחוק.

יונתן שמואל: זה לא משנה את המציאות.

ניסן סלומינסקי: אבל נותנים היום עדיפות לחברת הביטוח?

ניסן סלומינסקי: מקרה לא שקרה, רגיל, יש עיקול על המכונית, נניח שהוא חייב לאיזה ספק, לא חשוב, הוא הטיל עיקול ויש גם חוב לחברת הביטוח על הרכב הזה.

ענת הר-אבן: רק אם יש להם זכות לשלם כסף אז הם עושים קיזוז.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, אין לו עדיפות אלא יש לו זכות קיזוז אם הוא מחזיק כסף.

ענת הר-אבן: כן.

ענת הר-אבן: כשזה רכב, הם צריכים להטיל עיקול ואז הכסף מתחלק בין כלל המעקלים.

ענת הר-אבן: כשיש כסף שהם צריכים לשלם לגורם כלשהו - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, הזכות זה בגלל שהוא המוחזק והכסף אצלו.

ענת הר-אבן: בדיוק.

ענת הר-אבן: מכוח דינים אחרים.

מיכאל מלכיאלי: גם במשפט העברי למוחזק יש קדימה.

ענת הר-אבן: כל גורם שמחזיק במשהו יש לו זכות עיכבון.

יונתן שמואל: אני כן אציין, שאחת מההערות שעבדנו עליהן לקראת הניסוח פה, שזה לא תהיה רשות האכיפה והגבייה אלא מערכת ההוצאה לפועל, בסעיף הזה.

יונתן שמואל: שבאמת מערכת ההוצאה לפועל היא זאת שתקבל את ההודעה ולא רשות האכיפה והגבייה.

ענת הר-אבן: רק עוד הערה שנוגעת לשיקול הדעת לגבי נכה ורכב, צריך רק לטייב את זה בשלב הבא.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ירון אליאס: עוד הערה שרצינו להעיר, נוגעת לפרק הזמן.

ירון אליאס: אין לנו אינטרס ישיר בזה אבל קיבלנו הערות מהחברות, שלדעתן, פרק הזמן של 220 ימים עלול להיות ארוך מדי, במיוחד כשמדברים על רכבים שהם אובדן גמור, זה אומר שגם הערך של הרכב בזמן הזה יכול לרדת, זה כמעט שנה, שנת דגל.

ירון אליאס: זה שווה הרבה כסף.

ירון אליאס: יש עלויות אחסון, יש עלויות של אובדן אגרת הרישוי.

ירון אליאס: ככל שהרכב למעשה מתרחק - - -

יונתן שמואל: כן, אבל עלויות האחסון היום, אם הרכב תקוע ואין חילוף בעלות, גם ככה אתם מאחסנים את אותם ברזלים, אז להפך, זה נותן לך תאריך גג שבסופו - - -

ירון אליאס: אני מסכים לגמרי, אנחנו לא מדברים בהשוואה למצב היום, אנחנו מדברים בעולם חדש שאנחנו בוראים אותו מלכתחילה, אז 220 יום היא אולי תקופה ארוכה מדי.

יונתן שמואל: השאלה, אתם חושבים שאם נקצץ את 120 יום לתקופה קצרה יותר, זה משהו ישים?

ענת הר-אבן: 30 יום.

יונתן שמואל: לא, יש 30 יום להודיע, ואז יהיה להם 90 יום לפעול.

יונתן שמואל: השאלה, האם פחות מ-90 יום זה משהו שהוא ישים כדי שכל הזוכים יוכלו לפעול בזמן כדי להטיל את העיקול בידי צד שלישי?

תמי סלע: אני רק רוצה לחדד.

תמי סלע: 90 יום - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הוא דיבר על 220 יום.

תמי סלע: לא, מהרגע שהגורם המעקל, נניח ההוצאה לפועל או רשות המסים, גורם שמקבל את ההודעה, עכשיו יש לו זמן להטיל עיקול על התקבולים ויש זמן שאחריו העיקול מהרכב מוסר, לא משנה מה קרה.

תמי סלע: זה לא אומר שאחרי הזמן הזה אי אפשר להטיל עיקול על התקבולים.

תמי סלע: לכאורה אפשר ללא סוף, אבל ברגע שהעיקול מהרכב יוסר, החברה תשחרר את הכספים ותוכל להעביר אותם.

תמי סלע: זאת אומרת, יכול להיות שכבר לא יהיה על מה להטיל עיקול.

תמי סלע: זה לא שהזמן הזה מונע ממנו להמשיך לפעול.

תמי סלע: פשוט, יכול להיות שכבר לא תהיה תוחלת בפעולה שלו.

ענת הר-אבן: אתה שואל על הקיצור של ה-90 יום, שהזוכה יוכל להטיל את העיקול.

ענת הר-אבן: אין פה נציג של לשכת עורכי הדין נכון?

ניסן סלומינסקי: יש.

ענת הר-אבן: אז תגידו אתם, מהרגע שאני מודיעה לזוכה שיש רכב שהוא טוטאל לוס, כמה זמן לוקח לו להטיל עיקול?

ענת הר-אבן: מבקשים לקצר פה את התקופה מ-90 יום לתקופה יותר קצרה.

גיא וגנר: 90 יום זה זמן סביר?

מיכאל מלכיאלי: 70 זה גם טוב?

גיא וגנר: למה להטיל את זה ל-70?

מיכאל מלכיאלי: 70 זה טוב או לא?

גיא וגנר: שלושה חודשים זה סביר.

גיא וגנר: 70 יום זה פחות טוב.

יונתן שמואל: זה יהיה 90 יום בהוצאה לפועל.

יונתן שמואל: בשאר המערכות זה 120 יום.

יונתן שמואל: השאלה, האם אתה חושב שבמקרה של ההוצאה לפועל אנחנו נוכל להסתפק בפחות זמן או שזה לא סביר?

גיא וגנר: 90 יום.

מיכאל מלכיאלי: 120 יום טוב?

גיא וגנר: 120 יותר טוב.

ירון גולן: אדוני אם אפשר הערה לגבי הסעיף הקודם.

ירון גולן: סעיף קטן (ג) – זה לא היה בנוסח שעבר – שר האוצר ושר המשפטים רשאים לקבוע הוראות - - -

יונתן שמואל: נכון.

ירון גולן: הערנו על זה - - -

יונתן שמואל: נכון, נכון.

יונתן שמואל: הערה שאין צורך, ששר האוצר ושר המשפטים יקבעו הוראות, ובאמת, לאור העובדה שאנחנו לא רוצים להוסיף עלויות ולהוסיף עוד מנגנונים וכוח אדם לעבודה, אז אנחנו נוריד את סעיף (ג).

יוסף פולסקי: רק הערה אחת, לא הבנתי איך פתרנו את הנושא של הגניבה כי למיטב הבנתי, כאשר הרכב, השלדה שלו נמצאת בטוטאל לוס, הוא צריך להסדיר את העיקול או המנגנון שמוצע בהצעת החוק, בעצם כאשר מדובר בטוטאל לוס, יש סוג של הקפאת מצב.

יוסף פולסקי: אבל בגניבה אין הקפאת מצב ולכן למעשה יכול להיווצר מצב, שהחייב יקבל את הכספים והגורם המעקל, בין אם זה ההוצאה לפועל ובין אם זה גורם מעקל שהוא רשות, הוא יפספס את המועד - - -

יונתן שמואל: אז להערתך יוסף, זה נכון, אנחנו באמת צריכים להוסיף סעיף שאומר, שיש הקפאה של הכספים עד לבירור המצב.

יונתן שמואל: זה סעיף שהוא חסר לנו בנוסח הנוכחי, אבל הוא יחול על כל מצבי האובדן שכוללים בתוכו גניבה.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ענת הר-אבן: היו עוד הערות, בסעיף (ב) זה רשם ההוצאה לפועל, מי שמודיע זה מנהל מערכת ההוצאה לפועל.

יונתן שמואל: הוראות נוסחיות הללו, אנחנו נשנה, זה לא יהיה הרשם, זה יהיה מנהל המערכת.

ענת הר-אבן: ובסעיף ב' יש את הסיפא שהוא ישקול שיקולים שהיה שוקל בהליך למימוש עיקול על רכב, שזה לא רלוונטי פה במימוש רכב.

ענת הר-אבן: יתר השיקולים זה בסדר, זה כספים ביצועיים עבור רכב שנגנב.

ענת הר-אבן: אבל במימון שהוא שוקל שאלות של עלויות מול רווח - - -

יונתן שמואל: נכון, יכול להיות שהניסוח המשפטי שלנו הוא לא מדויק, אנחנו צריכים לחדד.

יונתן שמואל: הכוונה באמת, שהוא ייראה שזה פיצוי שאמור לשמש לכלי רכב וכמו שהוא לא מימש את כלי הרכב, שייקח את זה בחשבון שלא יהיה מימוש מידי של הכספים.

יונתן שמואל: כי מבחינתו יש כספים, אז הוא לוקח.

יונתן שמואל: רוצה להגיד, לא, זה לא באמת כספים, זה כסף שאמור להיות רכב ושייקח את זה בחשבון.

ענת הר-אבן: הניסוח פה הוא לא טוב.

יונתן שמואל: נכון, נצטרך לדייק ולחדד את הניסוח.

יונתן שמואל: אם יש לך רעיון איך אפשר - - -

ענת הר-אבן: אפשר להשמיט את הסיפא, אפשר לחשוב על משהו אחר.

תמי סלע: זה חשוב מבחינת הפגיעה שעלולה להיות בחייב כתוצאה מזה שהוא לא יוכל, שהוא יאבד את האפשרות שיהיה לו רכב.

ענת הר-אבן: אין לי בעיה עם זה שהוא צריך לשקול.

ענת הר-אבן: הסיפא אומרת, שהוא שוקל שיקולים שהיה שוקל בהליך למימוש עיקול רכב.

תמי סלע: ככל שהם רלוונטיים.

תמי סלע: כמובן שעלות התפיסה לא רלוונטית.

יונתן שמואל: כן, עלות התפיסה לא רלוונטית.

תמי סלע: אבל יש דברים שהם כן רלוונטיים.

יונתן שמואל: אז אולי אפשר לעשות לפי העניין, בשינויים המתבקשים.

ענת הר-אבן: בסדר.

יונתן שמואל: אז תיקון חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות.

יונתן שמואל: אני אציין מראש, שאני קורא, הנוסח הזה כן יעבור שינוי מאחר ובעצם המרכז נכנס כזוכה, הוא פועל.

יונתן שמואל: אני אקריא ואז נתקן.

יונתן שמואל: אז בשונה מההוצאה לפועל, המרכז בעצם פועל כמו בפקודת המסים (גבייה), כזוכה עצמאי, ולכן ההוראה פה תדבר על המצב שבו הוא מקבל את המידע ומנהל המרכז יחליט האם הוא רוצה להטיל את העיקול בידי צד שלישי והוא לא יצטרך ליידע את הזוכים כי בעצם הוא הזוכה.

תמי סלע: נכנס בנעלי הזוכה.

יונתן שמואל: נכנס בנעלי הזוכה.

תמי סלע: זה בעצם אותו סעיף וכל ההערות שהושמעו, יוטמעו.

יוסף פולסקי: חשוב לציין גם, השאלה שעלתה לגבי רכבי נכה, בעיקרון היום, בין הסעיפים שבעצם מחריגים מי לא יוטל עליו עיקול, אז רכב נכה הוא מוחרג בנושא הזה ולכן אני לא בטוח שצריך להיכנס ספציפית ולהגיד, שרכב נכה לא יוטל עליו עיקול כי מלכתחילה הוא לא אמור להיות במצב שהוא רכב מעוקל.

מיכאל מלכיאלי: כי לא מעקלים רכב של נכה.

יונתן שמואל: כי לא מעקלים רכב של נכה, הוא מוחרג בחוק.

יוסף פולסקי: רכב נכה ניתן לעקל אם הוא - - -

ענת הר-אבן: 22א' מדבר על כלים, מכשירים, מכונות, מטלטלין אחרים, לרבות רכב – הכסף לא מנוי בין הדברים - - -

יונתן שמואל: נכון, בגלל זה הוספנו את הסעיף שמדבר - - -

תמי סלע: אבל מראש לא אמור להיות עיקול על רכב כזה, אז לא נגיע למצב הזה.

ענת הר-אבן: לא משנה, אבל כסף זה כסף.

ענת הר-אבן: הכסף לא מנוי.

ענת הר-אבן: זה כסף.

יונתן שמואל: מלכתחילה הרכב עצמו – אם היה מצב שהרכב הפך לרכב של משמש נכה, בגלל זה אפשרנו את העניין של: וישקול שיקולים שהיה שוקל אם זה היה רכב.

יונתן שמואל: כלומר, אם זה היה רכב נכה - - -

יוסף פולסקי: הערות לגבי גם עניין הגניבה וגם העניין שהעירה לגביו ענת, לגבי השיקולים שהיה שוקל בהליך מימוש הרכב, צריך להתחשב בהם בסעיפים של פי פקודת המסים.

תמי סלע: הממונה על הגבייה הוא הגורם המוסמך.

יוסף פולסקי: כן, אבל המינוח גורם מוסמך לא מופיע.

יונתן שמואל: אנחנו נוודא שהוא יתאים לחוק.

יונתן שמואל: חשוב להוסיף, שלנוסח הזה אנחנו מוסיפים גם הוראת תחולה והוראות מעבר.

יונתן שמואל: אנחנו חשבנו על תחולה של שלושה חודשים לאחר פרסום החוק, והוראות מעבר - - -

תמי סלע: מבחינת התחילה, זה עניין של היערכות שנדרשת.

יונתן שמואל: נכון, שחברות הביטוח רוצות זמן להיערך.

יונתן שמואל: אומנם לא מדובר במקרים רבים, אבל שיידעו מה הם אמורים לעשות, וכמובן גם הגורמים הזוכים, הגורמים המעקלים.

יונתן שמואל: חשבנו על שלושה חודשים מיום פרסום החוק.

יונתן שמואל: לגבי הוראות מעבר, מצבים שבהם יש רכב שנכנס למצב הזה בשלושת החודשים, אז היום הראשון לספירה יהיה שלושה חודשים מיום פרסום החוק.

תמי סלע: שהתקופות יתחילו ביום תחילתו של החוק.

ענת הר-אבן: אבל זה יכול על רכבים שהם כבר טוטאל לוס.

יונתן שמואל: כן, והיום הראשון יהיה יום פרסום החוק.

גיא וגנר: לגבי רכב נכה, רכב נכה אפשר לעקל אבל אי אפשר לממש, אלא אם כן אותו חייב שהוא נכה מחזיק ברכב של מיליון שקל אז אפשר לפנות לרשם הוצאה לפועל בבקשה שימכור את הרכב ויעבור לרכב חלופי יותר זול.

ירון אליאס: אני חושב שלקראת הוראות המעבר, יותר נכון להתחיל את החוק, להכיל אותו לא על מקרים שהם בתהליך בירור, אלא רק על מקרים שהם תביעות חדשות.

ירון אליאס: אחרת יתעורר צורך לעדכן בדיעבד הליכי תביעה שכבר מתקיימים ואני לא רואה אופציה לעשות את זה.

יונתן שמואל: שוב, יש בסך הכול בשנת 2017 38 מקרים, יש 15 חברות ביטוח, כלומר, מדובר במקרה אחד או שניים לכל חברת ביטוח.

גיל סלומון: ואם ההליך מתקיים?

יונתן שמואל: אז אם ההליך מתקיים, אנחנו נרשום את יום פרסום החוק כיום שבו מאותו יום יש להם 100 ימים ליידע את הגורם המעקל.

ירון אליאס: אבל לא בהכרח.

ירון אליאס: אנחנו כבר אמרנו ואתה גם הבהרת בהתחלת, שייעשה שינוי, לא בהכרח חברת הביטוח יודעת על כך.

יונתן שמואל: אם זה בהליך, כמו שציינתם, אז היא אמורה כבר לדעת שזה רכב מעוקל.

יונתן שמואל: כלומר, היא יודעת מה המצב, היא יודעת למה היא לא מעבירה את הכסף.

יונתן שמואל: כי הרי אסור לה סתם לא להעביר כסף, היא צריכה סיבה להחזיק את הכסף.

ירון אליאס: אתה מדבר על מצב שהוא בסוף תהליך הבירור.

יונתן שמואל: להפך.

יונתן שמואל: אתם בעצם מרוויחים פה זמן.

יונתן שמואל: מתחילים לכם את היום הזה באפס ולא אומרים לכם, כבר ארבעה חודשים אתם עושים תהליך, תתחילו להעביר את זה עכשיו.

יונתן שמואל: היום, פרסום החוק יהיה יום אפס, שמאותו יום יש לכם 100 ימים רק ליידע את הגורם הזוכה שיש כספים שכרגע נמצאים אצלכם ולא מועברים לחייב.

ירון אליאס: הקהל הרגיל בביטוח, בכל מה שקשור להוראות מעבר, שבדרך כלל עושים איזשהו ניקוי שולחן - - -

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל אנחנו לא עושים על רטרואקטיבי - - -

תמי סלע: זו תחולה אקטיבית, אין סיבה של מקרים שהיום אין דרך להסדיר אותם, שהם נתקעים רק בגלל תמריצים שקיימים היום, ימשיכו להיות תקועים שם, שכל מה שעושים פה, לאפשר למסור את המידע הרלוונטי לזוכה כדי שהוא יחליט על דרכי פעולה שקיימות לו כבר היום, אז למה למנוע את זה במעט מקרים האלה?

יונתן שמואל: זה לא יהיה רטרואקטיבי כי אנחנו לא אומרים לכם בעצם, היה לכם מהיום ולא עמדתם.

יונתן שמואל: אומרים, מעכשיו, מרגע זה יש לכם 100 ימים ליידע את הגורמים המעקלים.

ניסן סלומינסקי: טוב רבותי, תמו ההערות.

גיא וגנר: אם אפשר הערה לפני ההצבעה.

גיא וגנר: הייתי מוסיף איזה שהיא סנקציה למקרה וחברת הביטוח - - -

ניסן סלומינסקי: לעורכי הדין או לחברת הביטוח?

גיל סלומון: חיכיתי להערה הזאת, לא ידעתי מתי היא תבוא.

ניסן סלומינסקי: איזה אהבה.

ניסן סלומינסקי: הבית חרב בגלל שנאת חינם, אנחנו רוצים להרבות באהבת חינם, שתהיה אהבת חינם.

ניסן סלומינסקי: פה, עורכי הדין, חברות הביטוח, שתהיה אהבת חינם.

גיא וגנר: הכול בסדר.

גיא וגנר: מה שאני מציע, להוסיף איזה שהיא סנקציה במקרים שחברות הביטוח לא מעבירות את אותו דיווח לרשות האכיפה או לכל גורם אחר.

גיא וגנר: במקרה ולאחר אותו דיווח יש מימוש, הן מעבירות את הכספים לחייב ולא לנושים.

גיא וגנר: במסגרת האחריות הציבורית שלהן אני חושב שצריכה להיות איזה שהיא סנקציה במקרה והם לא פועלים לפי הצו, מעבר לסנקציה שיש היום, שמחייבים אותן היום בחוב.

גיל סלומון: אם יש סנקציה, אז אפשר לעשות סנקציה גם על המייצג, אם הוא עושה תקלה בייצוג.

גיל סלומון: גם על ההוצאה לפועל, אם הרשם טעה.

גיל סלומון: אפשר לעשות סנקציות לכולם.

ניסן סלומינסקי: אהבת חינם פורחת מה שנקרא.

יונתן שמואל: בעקבות מיעוט המקרים אולי כדאי לתת לחוק לעבוד קצת ולראות מה קורה.

יונתן שמואל: אם באמת נראה שיש בעיה, יהיה מקום לתקן.

ניסן סלומינסקי: יש סנקציות שאם הן מחזיקות כסף שהן לא צריכות להחזיק אז יש להן כבר סנקציות.

יונתן שמואל: לפי החוק כבר היום יש להן הוראה שכסף שאמור לעבור הן חייבות להעביר בזמן סביר.

ניסן סלומינסקי: אז לא נקבל את בקשתך וגם לא נקבל את בקשתו לגבי המייצגים.

גיל סלומון: לא, אני לא חושב שצריך סנקציות על עורכי דין, שלא ישתמע, זה היה בציניות.

גיל סלומון: אני ממש לא חושב שצריך סנקציות על עורכי דין, גם אם הוא עושים טעות.

גיל סלומון: אני גם עורך דין וגם הייתי מנכ"ל הלשכה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים, אמרת את זה רק לצורך הקיזוז וזה בסדר.

ניסן סלומינסקי: טוב רבותי, נצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר לקריאה ראשונה את הצעת חוק רכב מעוקל שנגנב או הוכרז באבדן (תיקוני חקיקה), התשע"ח-2018.

ניסן סלומינסקי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 2

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד, יישר כוח, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.