הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן, כנסת 20, פרוטוקול מספר 49, 2018-06-26 11:45

נורית קורן: בוקר טוב לכולם.

נורית קורן: היום יום שלישי, י"ג בתמוז התשע"ח, 26 ביוני 2018 ואנחנו דנים על הצעת חוק אימוץ ילדים, תיקון, מתן זכות עיון בתיקי אימוץ של עולי תימן, מזרח ובלקן, בין השנים 1935 עד 1965 התשע"ז-2016, אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

נורית קורן: לפני שאני מתחילה את הדיון בהצעה ונקריא את הצעת החוק אני רוצה לציין שהיום זה יום פטירתו של הרב עוזי משולם ז"ל, זכר צדיק לברכה.

נורית קורן: יום קצת קשה, יום לא פשוט.

נורית קורן: אנחנו יודעים שלזכותו וזכותו עומדת לו גם בשמים, שהוא זה שהתחיל את כל המאבק להקמת ועדת חקירה אחרי שהיו שתי ועדות בדיקה.

נורית קורן: ועדת החקירה הממלכתית, ועדת כהן-קדמי, לא עשתה את עבודתה נאמנה, היא לא דנה בכל הפרמטרים שעלו בפניה, כמו מבצע כתונת פסים, שבו העלו ילדים על אונייה והעבירו אותם לארצות הברית, מחקרים רפואיים שנעשו בילדים חיים, ניתוחי גופות.

נורית קורן: כל הדברים האלה נמצאים בתוך תיקי החקירה וחומר החקירה של ועדת כהן-קדמי והם לא בדקו את הדברים כמו שצריך.

נורית קורן: כמו כן גם לויטן דיבר על זה שהמוסד היה מעורב, וגם זה לא נבדק.

נורית קורן: אלה דברים חשובים ואני חושבת שכאן המקום להגיד שבאמת אנחנו מבקשים סליחה ממנו שבהתחלה הרבה אנשים אמרו שזה לא נכון, אנחנו הוזים, הפרשה לא התקיימה, לא היה ולא נברא, אבל ברוך ה', חלפה תקופה, התקופה שונה, והנה אנחנו יושבים פה בכנסת ישראל ומזכירים אותו, את הרב עוזי משולם, ומנהלים פה דיון איך לתת פתרונות לפרשה, איך להגיע לפתרונות, איך לתת תשובות למשפחות.

נורית קורן: כל מה שאני עושה, הכול זה באמת לתת תשובות למשפחות ולנסות להנגיש את המידע, לצערי גם מידע שאין לנו, אבל אנחנו עושים הכול כדי שהמשפחות תקבלנה תשובות ולהגיע לאיזה שהוא פתרון.

נורית קורן: אני אמשיך ואפעל ולנגד עיניי טובת המשפחות.

נורית קורן: לא קרדיט, לא שום דבר אחר.

נורית קורן: אני יודעת שכל מה שאני עושה זה באמת עבודה פרלמנטרית שפותחת את כל השערים.

נורית קורן: ולהגיד עוד משהו, זה שאני חברת כנסת, במעמד חברת כנסת, זה מה שפותח דלתות, זה מה שגרם לראש הממשלה להבין שצריך לפתוח את החיסיון על חומרי החקירה וזה מה שגרם לכל המערכת, אני צריכה להגיד כאן, אם זה הפרקליטות, היועמ"ש, אם זה משרד המשפטים, אם זה משרד הרווחה ואם זה משרד הפנים ובמיוחד למי שאחראי על מרשם התושבים והגנזך, לתת תשובות למשפחות וזה מה שחשוב.

נורית קורן: אני שוב מודה כאן לכל משרדי הממשלה, שכל הזמן אתם מלווים אותי ומגיעים ודנים בכל הבקשות שלי ואנחנו שוקלים הכול, הנה גם ההתייעצות שעשינו עכשיו, כדי לייעל את החוק, כדי להביא לפתרון הטוב ביותר.

נורית קורן: אז אנחנו נתחיל בהקראה, ורד, בבקשה, ונמשיך.

ורד קירו-זילברמן: אני רק אציין שכרגע מה שאני הולכת להקריא זה למעשה החוק כפי שהוא עבר בקריאה הראשונה.

ורד קירו-זילברמן: לייעוץ המשפטי של הוועדה ובעקבות זה למשרדי הממשלה יש עוד תוספת, כפי שהיא תוסבר בהמשך, בעקבות הבקשה של יושבת ראש הוועדה.

ורד קירו-זילברמן: חוק אימוץ ילדים (תיקון מספר – יינתן בהמשך – הוראת שעה), התשע"ח2018 תיקון סעיף 34 – הוראת שעה.

ורד קירו-זילברמן: 1.

ורד קירו-זילברמן: בתקופה של חמש שנים מיום תחילתו של חוק זה יקראו את חוק אימוץ ילדים, התשמ"א-1981, כך שבסעיף 34, אחרי סעיף קטן (ב1) יבוא: "(ב2) על אף האמור בסעיף קטן (ב), עובד סוציאלי ראשי, כאמור בסעיף 36(ב) רשאי להודיע לקרוב של יהודי בן למשפחה יוצאת תימן, המזרח או הבלקן, שנטען כי אומץ בין השנים 1948 ו-1954, אם יש לגביו רישום בפנקס האימוצים, בתוך 30 ימים מהיום שקרוב כאמור הגיש לו את הבקשה למידע; מצא העובד הסוציאלי הראשי רישום כאמור, יודיע על כך ליועץ המשפטי לממשלה או לנציגו, שיפנה אל בית המשפט בבקשה לקיים דיון לפי סעיף קטן (ב1); בסעיף קטן זה – "קרוב" – ילד, הורה, אח או אחות, ובהיעדר אחד מאלו – ילד של אח או אחות; "המזרח והבלקן" – מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, לוב, מצרים, עיראק, איראן, סוריה, לבנון, בולגריה, יוון, מקדוניה, טורקיה, אפגניסטן, אוזבקיסטן.

ורד קירו-זילברמן: "

נורית קורן: זו בעצם הפסקה הראשונה שהייתה לנו ואיתה רצנו ואין לנו תיקונים עליה.

ורד קירו-זילברמן: נכון.

נורית קורן: אני רוצה להסביר לנוכחים פה, אני ביקשתי, מכיוון שתחמנו את השנים, משרד המשפטים ביקש לתחום את השנים, מ-1948 ועד 1954, שזאת המסגרת המשפטית שיש, ותיכף משרד המשפטים יסביר למה בדיוק השנים, אני ביקשתי לאפשר ולא לסגור את הדלת בפני אנשים שהשנים היו מעבר לכך.

נורית קורן: זו מטרת הדיון, כי אנחנו יודעים ואני יודעת שעד 1970 לפחות הייתה עדיין הפרשה.

נורית קורן: אני אתן לך, ליאת, להסביר לנו איך אנחנו מאפשרים מעבר לשנים הללו גם לאנשים לפנות ולא סוגרים להם את הדלת.

ליאת יעקובוביץ: אנחנו מדברים כאן על שתי קבוצות.

ליאת יעקובוביץ: קבוצה אחת זו הקבוצה שוועדת קדמי דיברה עליה, 48'-54', ולגביה גם כל החלטות הממשלה שהוצאו עד עכשיו, לדוגמה חשיפת ארכיונים התייחסה לאותן שנים.

ליאת יעקובוביץ: מעבר לזה אנחנו מבינים שיכול להיות וישנם מקרים חריגים בכל זאת שבעלי מאפיינים דומים לאותה פרשה של השנים של 48'-54' וגם לגביהם נכון לתת מענה.

ליאת יעקובוביץ: לכן מבחינתנו לגבי הקבוצה השנייה של השנים לאחר 54', במאפיינים דומים של, עוד פעם, מי שנטען, יהודי בן משפחה ליוצאי תימן, מזרח ובלקן, אומץ, תינתן אפשרות מטעמים שיירשמו לעובדת סוציאלית ראשית לשקול מתן הודעה כמו שנעשה באותו הסדר לגבי הקבוצה הראשונה.

ליאת יעקובוביץ: באופן כזה אנחנו מרגישים שיש איזה שהוא איזון בין הדברים, מחד מבחינתנו אנחנו שומרים כן על המסגרת ועל מה שידוע מבחינת השנים המוכרות - - -

נורית קורן: אני רוצה שתסבירי, כדי שיירשם בפרוטוקול, למה המסגרת המשפטית היא השנים 1954-1948, מאוד חשוב לי שתסבירי את זה לפרוטוקול כי אני ואת יודעות שזה החלטות ממשלה וועדת כהן-קדמי התייחסה לזה, אבל אני רוצה מבחינה משפטית שתסבירי למה זאת המסגרת.

ליאת יעקובוביץ: אלה כרגע השנים שלגביהן ועדת החקירה קבעה שהיו - - -

נורית קורן: ועדת החקירה קבעה, ועדת כהן-קדמי.

ליאת יעקובוביץ: ועדת כהן-קדמי ולאורך הדרך כרגע אנחנו נמצאים במצב שהחלטת הממשלה וההתייחסות הממשלתית היא בעבור אותן שנים.

נורית קורן: כלומר כל הזמן הייתה התייחסות על אותן שנים ומבחינה משפטית פה אתם התייחסתם כל הזמן רק למסגרת הזאת ולא פרצתם אותה.

נורית קורן: אני רוצה לומר לך שמקריאה של החומרים בתוך חומרי החקירה ועדת כהן-קדמי בעצמה אמרה שהם יודעים שהפרשה התרחשה עד 1964, אבל הם אספו חומרים רק עד 1954, ולכן היחס שלהם הוא כזה.

נורית קורן: לי יש בעיה עם השנים, בגלל זה אני מבקשת ממך שתסבירי לפרוטוקול את הבחינה המשפטית הזאת, שבעצם זו המסגרת שלנו ואנחנו לא יכולים לצאת ממנה.

ליאת יעקובוביץ: שוב פעם, מה נעשה ומה לא נעשה מבחינת החקירה והשנים, זה לא שאלות משפטיות, אנחנו לא ברובד הזה.

ליאת יעקובוביץ: כרגע אנחנו במצב שהממשלה החליטה לקדם את הדברים במתווה הידוע שלגביו כרגע אנחנו יודעים שהדברים נחקרו ואלו השנים.

ליאת יעקובוביץ: אנחנו מודעים לעובדה ושמענו את שיקולי חברת הכנסת ברוב קשב ואנחנו מודעים לעובדה שיש מקרים שדומים ומעבר לשנים ולכן אנחנו רוצים לאשר את הפרוצדורה גם לגבי טווח שנים שהוא אחרי.

ליאת יעקובוביץ: יחד עם זאת, שוב פעם, ברור שלגבי אותם מקרים אנחנו נרצה שיהיו נימוקים.

ליאת יעקובוביץ: לכן העו"סית הראשית שתבחן את המקרים תצטרך לבוא ולרשום.

נורית קורן: היא תצטרך להסביר.

נורית קורן: הבקשה שתבוא היא בקשה רגילה וה - - -

ליאת יעקובוביץ: עו"סית ראשית לחוק האימוץ.

נורית קורן: כן, אז היא בעצם תצטרך, אם היא מסרבת - - - כלומר יש לה איזה שהן ידיעות או כל דבר אחר והיא מסרבת לפתוח את תיק האימוץ, או אם יש תיק אימוץ, אם יש והיא מסרבת - - -

ליאת יעקובוביץ: אני רוצה לחזור עוד פעם.

נורית קורן: או שניתן להם להסביר את זה.

ליאת יעקובוביץ: כן, אני רק רוצה לחדד שגם כאשר ייתנו לעו"סית הראשית לפי חוק האימוץ, כשאנחנו פונים לפי הוראת השעה הזאת שנוגעת פרטנית לגבי מי שנטען שאומץ באותן מדינות, הבקשה צריכה להיות סביב אותן נסיבות.

ליאת יעקובוביץ: בקשה מקרית של דברים שיכול להיות שלא קשורים, ממילא היא אינה תחומה באותו סעיף.

ליאת יעקובוביץ: מהבחינה הזאת אנחנו לא יכולים לעצום עיניים שגם בשנים אחרי היו אימוצים שהם כשרים והיו נשים שילדו ילדים, חד הוריות, ואז זה היה פחות מקובל להשאיר את הילדים, היו מקרים של אימוצים שנעשו כדת וכדין.

ליאת יעקובוביץ: אנחנו מבחינתנו, וזו גם כוונת חברי הכנסת, לגבי הנסיבות הפרטניות שלא עולות - - -

נורית קורן: אוקיי, בסדר.

נורית קורן: תרצו להסביר, בבקשה?

נורית קורן: השירות למען הילד.

נורית קורן: אורנה, את יודעת מה אני מבקשת ממך, כדי שיירשם בפרוטוקול?

נורית קורן: איך צריכה לבוא הבקשה מצד הציבור ואיך את נותנת תשובה.

נורית קורן: כאילו על כל ההליך תספרי לנו.

אורנה הירשפלד: יש בעצם שני סוגי פניות של משפחות לשירות למען הילד.

אורנה הירשפלד: משפחות אשר ההורה מסר את ילדו לאימוץ או שבית המשפט החליט, כדין ובצורה מסודרת, אז קורה שהמשפחה פונה.

אורנה הירשפלד: היא פונה לדעת אם המאומץ פתח את התיק, היא פונה לבקש למסור משהו להשאיר בתיק.

אורנה הירשפלד: אנשים כואבים, גם אנשים שמסרו בנסיבות מסוימות, נאלצו למסור ילדים לאימוץ, יש כאב והם משתפים בכאב.

אורנה הירשפלד: זה סוג אחד של פניות.

אורנה הירשפלד: הסוג השני, שאני חושבת שעל זה כוונת השינוי בחוק, זה אותם אנשים שנעלם להם בן משפחה, נכד, בן, שהוא אח או דוד וכן הלאה של הפונה, והם רוצים לדעת האם יש בכלל תיק אימוץ.

אורנה הירשפלד: כאשר אדם פונה, הדבר הראשון שאנחנו עושים אנחנו בודקים האם בארכיון שלנו, לפי נתוני ההורים הביולוגיים, יש תיק שרשום על ההורים האלה שיש תיק אימוץ.

אורנה הירשפלד: בלי שינוי החוק אנחנו, אם מוצאים תיק אימוץ, לא יכולים למסור את המידע הזה.

נורית קורן: כן, זה מה שקיים עד היום.

אורנה הירשפלד: מה ששינוי החוק אומר זה שאם במקרה הזה שיש טענה של מי ממשפחה שילד נמסר לאימוץ, אני מוצאת תיק, ילד שקשור למאפייני הפרשה, אני מוצאת תיק, אני אוכל להגיד שיש תיק, והמשך התהליך, האפשרות לפגוש, אפשרות לברר יותר, אצטרך להביא לבית המשפט.

נורית קורן: כן.

נורית קורן: אוקיי.

נורית קורן: איך אתם חושבים שאתם תתארגנו כדי לקבל את הבקשות האלה?

נורית קורן: באיזה צורה אנשים יוכלו?

נורית קורן: כי אני רוצה כמה שפחות בירוקרטיה, שאנשים באמת יוכלו, כי אנחנו עושים דבר מאוד חדש וייחודי.

נורית קורן: בדרך כלל היה צריך לפנות לבית משפט כדי לבקש מכם, לדעת בכלל אם יש תיק.

נורית קורן: היום הם פונים ישירות אליכם, זה בעצם החידוש - - -

דבורה שבתאי: או באמצעות הוועדה.

דבורה שבתאי: הפניות היו, חלקן הרב, היו באמצעות הוועדה.

נורית קורן: נכון, אני פשוט רוצה גם לאפשר שחלק מהפניות יכולות להיות דרך הוועדה, אבל חלק מהפניות יהיו דרככם.

נורית קורן: בואי נגיד שמחר יכריזו על בחירות, הרי הכנסת לא תמשיך לעבוד, אז אתם תצטרכנה לתת מענה, איך אתן תעשינה - - - יונגש, יהיה, איך, באיזה צורה?

נורית קורן: פיזית, ממש פיזית.

אורנה הירשפלד: הדבר הטוב ביותר זה הגשת בקשה בכתב.

נורית קורן: כן, ברור, רק בכתב.

אורנה הירשפלד: הגשה בכתב, שכוללת כמה שיותר פרטים, שני סוגי פרטי, פרטי ההורה הביולוגי, שמות, מספרי תעודת זהות, איפה גרו בזמנו, דברים שיעזרו לחיפוש, ופרטי אותו ילד חסר, תאריך לידה, בית חולים.

אורנה הירשפלד: לפי בית חולים, אין לי חיפוש לפי בית חולים, אבל כמה שיותר פרטים, אבל זה תאריך לידה, אם יש מספר תעודת זהות שלו ושם הוריו הביולוגיים, האם היולדת והאב.

אורנה הירשפלד: הפנייה תהיה בכתב, זאת אומרת גם אם יפנו אלינו - - -

נורית קורן: אבל באיזה אמצעי?

נורית קורן: במייל שאנחנו נפרסם?

נורית קורן: באתר שלכם?

אורנה הירשפלד: יש לנו אתר, למשרד העבודה והרווחה יש אתר, בתוך האתר יש תחום מאומצים בוגרים.

אורנה הירשפלד: אנחנו יכולים בתוך התחום של מאומצים בוגרים לכתוב באופן ברור את הפנייה, דרך המייל, יש זה, יש מספר טלפון.

אורנה הירשפלד: גם כשאנשים מתקשרים יום, יש בירורים מהסוג הזה, אז אנחנו שומעים בטלפון את הפנייה ונותנים להם מיילים או פקסים או מה שצריך כדי שיעשו את זה.

נורית קורן: כן.

נורית קורן: לי מאוד חשוב שגם האתר יהיה נגיש.

נורית קורן: אל תשכחו שמדובר באנשים מבוגרים והם צריכים להיעזר בעוד מישהו.

נורית קורן: אני הייתי ממליצה ורוצה שיהיה לכם פקס, שיהיה פקס נגיש.

נורית קורן: כלומר שכל הפרטים יהיו ממש מונגשים כדי שאנשים יגישו, כי יש לנו הוראת שעה, היא קצובה בזמן, לשנתיים - - -

קריאה: לחמש.

נורית קורן: לחמש, סליחה.

נורית קורן: בהתחלה זה היה שנתיים.

אורנה הירשפלד: יש לנו באתר את מספר הפקס, את המיילים שלי ושל המזכירה, כתובת ויש ממש הסבר.

אורנה הירשפלד: לא כתוב דווקא למשפחות של הפרשה, אבל כל משפחה.

נורית קורן: כן, זה אותו דבר, אבל אתם תוסיפו - - -

ליאורה אברמוביץ: אנחנו נוסיף את הוראת השעה, נוסיף כתובית כזאת או קישור כזה עם הוראת השעה עם ההסבר מה עושים.

נורית קורן: בסדר גמור.

נורית קורן: זה דבר אחד.

נורית קורן: הדבר השני, שברגע שנאשר בכנסת את החוק אני רוצה שתצאו באיזה שהוא סוג של פרסום כדי שזה יהיה נגיש לכולם.

נורית קורן: אז אנחנו אחר כך נראה איך אנחנו עושים את זה, אחרי החוק.

נורית קורן: אני מבחינתי אפרסם בכל מקום שאפשר, אבל אני גם רוצה שזה יהיה מאצלכם באיזה שהיא צורה, נחשוב איך אנחנו מגיעים לכולם.

נורית קורן: וכמה זמן ייקח לכם לתת תשובה?

אורנה הירשפלד: 30 יום, רשמתם.

נורית קורן: אתם כמו כל משרד ממשלתי?

נורית קורן: אותו דבר?

נורית קורן: 30 יום מספיק?

נורית קורן: זה הנוהל הרגיל.

דבורה שבתאי: אנחנו בדרך כלל עונים הרבה יותר מהר, תוך מספר ימים ספורים.

נורית קורן: ועכשיו זה יוצא לך שבאמת מהר?

דבורה שבתאי: אלא אם כן אני מפקששת איזה שהוא מכתב, שלא הגיע, או שלא ראיתי אותו במייל או משהו, אבל ברגע שאני לוקחת את המכתב ובודקת, אנחנו משתדלים לעשות את זה תוך עשרה ימים.

נורית קורן: כשאתן מקבלות באינטרנט, יש לכם מענה כזה שאומר 'בקשתך התקבלה'?

דבורה שבתאי: לא.

דבורה שבתאי: אנחנו כותבים, אני כותבת ידני.

נורית קורן: כשאת מקבלת אז את ישר עונה באותו רגע?

דבורה שבתאי: אבל לא כשאני לוחצת על זה.

נורית קורן: כי יש משרדי ממשלה שאיך שהוא מקבל את המייל אז חוזר מייל אוטומט שזה התקבל.

נורית קורן: זה חשוב, אני אגיד לך גם למה, כי זה נותן לך איזה אישור שהנה הם קיבלו ולא שלחת וזה לא התקבל, כי אם לא מקבלים - - - לא, בדרך כלל זה כן נותן ובדרך כלל זה נותן, זה נותן איזה שהוא משוב ואז לא מציקים, קיבלתם או לא קיבלתם.

נורית קורן: אני בכלל תמיד אומרת לאנשים, כשהם שולחים מייל, להתקשר ולוודא שזה התקבל, אבל יש מערכות שבאמת מסונכרנות היום והמענה הוא מענה טוב.

ישי כהן: רציתי רק להעיר, תמיד כשאורנה מסבירה את התהליך של קבלת אינפורמציה מהמשרד, משום מה תמיד היא מפנה את זה דרך בית המשפט.

ישי כהן: למה אי אפשר להקל?

ישי כהן: היא תמיד אומרת, היא לעולם לא תיתן תשובות - - -

נורית קורן: לא, אין עכשיו.

נורית קורן: ישי, זה החידוש של החוק הזה.

נורית קורן: אין עכשיו בית משפט.

ישי כהן: בשבוע שעבר היא אמרה את זה ועכשיו היא חוזרת על זה שוב.

נורית קורן: לא, לא, לא.

ישי כהן: למה לא להקל על המשפחות ישירות ולא דרך בית המשפט?

נורית קורן: ישי, תשמע.

נורית קורן: דבר ראשון, שזה הדבר הכי חשוב פה, עד עכשיו לא יכולנו לדעת אפילו אם יש תיק, היה אסור להם לענות אם יש תיק.

נורית קורן: זה הנוהל של החוק.

ישי כהן: על זה התרעומת.

נורית קורן: אי אפשר, צריך להגן על מאומצים, זה החוק, אין מה לעשות.

ישי כהן: את המינימום, אבל לומר למשפחה?

יונה מרון: מה זה נקרא עכשיו?

נורית קורן: עכשיו, עכשיו - - -

יונה מרון: עכשיו, אני קיבלתי תשובה מהם לפני כמה חודשים.

ישי כהן: בשבוע שעבר היה אחרת, השתנה משהו?

נורית קורן: בטח שהשתנה.

יונה מרון: אני קיבלתי תשובה מהם, לפני חודשיים אם לא יותר, אז אני לא מבינה מה זה עכשיו.

אורנה הירשפלד: מה התשובה שקיבלת?

יונה מרון: שלא נמצא.

יונה מרון: אז השאלה אם זה אמין או לא אמין.

נורית קורן: לא, זה אמין ביותר.

אורנה הירשפלד: אני רוצה להסביר.

נורית קורן: אורנה, אני אתן לך להשיב, אבל שנייה.

ישי כהן: קודם מה השתנה.

נורית קורן: את פנית דרכנו, נכון?

יונה מרון: אני פניתי אליהם לא דרככם, ישירות.

יונה מרון: הן היו מאוד נחמדות וקיבלתי תשובה.

יונה מרון: עכשיו, אני הפסקתי להאמין, לצערי, בשום מוסד אני לא מאמינה.

יונה מרון: אז אני שואלת, את אומרת לי 'עכשיו', אני קיבלתי את זה כבר מזמן.

נורית קורן: לא, אז רגע, בואו נעשה סדר.

נורית קורן: מאז שקמה הוועדה בכנסת אנחנו יצרנו נוהל שאנחנו עובדים לפיו כבר שנה וחצי, הנוהל זה החוק.

נורית קורן: היה נוהל והם השיבו לבקשות, גם לאנשים שלא פנו דרך הוועדה, אנשים שפנו אליהם ישירות, הם השיבו אם יש תיק או אין תיק.

נורית קורן: עד שהוועדה התחילה לעבוד החוק היה שאסור להם לתת שום מידע, שום פרט.

נורית קורן: גם אם יש תיק או אין תיק, הם לא נתנו את המידע.

אורנה הירשפלד: לא, צריך לדייק.

אורנה הירשפלד: לא, אם אין תיק יכולתי להגיד, ולכן אין תיק הוא מידע מהימן.

אורנה הירשפלד: אם יש תיק לא יכולתי לענות, אלא דרך בית משפט.

אורנה הירשפלד: את ה'יש תיק'.

ישי כהן: אבל אם יש אתם לא אומרים, זאת הבעיה.

נורית קורן: לא, אבל עכשיו יש חוק.

אורנה הירשפלד: בשביל זה אנחנו התכנסו כאן.

אורנה הירשפלד: התכנסנו כאן לאותו מצב שיש תיק.

אורנה הירשפלד: מצב שאין תיק, יכולתי לומר לך ולכן התשובה של 'אין תיק' היא תשובה נכונה, לארכיון השירות למען הילד אין תיק.

אורנה הירשפלד: והיה וכן היינו מוצאים תיק, אז אני הייתי צריכה לפנות לבית המשפט בשביל להגיד 'יש תיק', כי זו לא יוזמה של המאומץ והמחוקק קבע שזה יוזמה של המאומץ.

אורנה הירשפלד: מה שאנחנו עושים כאן, בהובלה של חברת הכנסת קורן, אנחנו רוצים את האפשרות דווקא להקל עליכם, שאם יש תיק אני לא אצטרך לפנות לבית המשפט ואני אגיד לך 'אדון נכבד, יש תיק'.

אורנה הירשפלד: אבל בשביל להתקדם ולראות את המאומץ או לראות מה שלומו אני אצטרך לפנות לבית משפט כי לא הוא פנה אליי, כי אסור.

נורית קורן: כן, כדי לקבל אישור מבית המשפט.

אורנה הירשפלד: בכדי שבית המשפט יאשר לי ללכת לבן אדם ולהגיד לו 'תראה, אתה כפי הנראה קשור לפרשה' או ככה וככה 'ומחפשים אותך'.

ישי כהן: הקלתם מהכבדה להכבדה קלה.

נורית קורן: לא, ישי, אין מה לעשות, יש פה דיני נפשות.

ישי כהן: הם כבר בני 70.

נורית קורן: ישי, צריך להבין את הצד השני.

מאיר אמסלם: ואם ההורים שלהם לא אמרו להם ואם הם לא ידעו שהם מאומצים?

נורית קורן: בדיוק, יש אנשים שלא יודעים שהם מאומצים.

מאיר אמסלם: מי אנחנו שנבוא ונהרוס להם עכשיו את החיים ונגיד להם 'תשמע, אתה מאומץ'?

מאיר אמסלם: אי אפשר לעשות דבר כזה, החיים זה לא צופית גרנט, נשמה.

נורית קורן: מאיר, בבקשה.

מאיר קורח: אני לא מבין את העניין הזה של אם יש תיק צריך לקבל אישור של בית המשפט.

מאיר קורח: עכשיו, מה יכול להגיד בית המשפט, 'תגידו שאין תיק'?

אורנה הירשפלד: לא, בדיוק הפוך.

אורנה הירשפלד: עוד פעם, אני אנסה להסביר עוד פעם.

נורית קורן: מאיר, תקשיב לה עוד פעם.

נורית קורן: תקשיבו לתהליך.

אורנה הירשפלד: המצב הקיים הוא המצב שאנחנו רוצים לשנות אותו.

אורנה הירשפלד: מה שאנחנו משנים זה שאני לא הולכת לבית משפט אם יש תיק, אם אני מוצאת תיק של אחד מהיקירים שלכם מהפרשה אני יכולה להגיד לך 'דע לך, יש תיק בשירות למען הילד שהוא תיק אימוץ'.

אורנה הירשפלד: זה אני אוכל להגיד לך בשינוי החוק שיזמה הוועדה וחברת הכנסת קורן.

מאיר קורח: אוקיי, יפה מאוד.

ישי כהן: לפי מה תדעי אם הוא שייך לפרשה?

ישי כהן: לפי השם, שם המשפחה שלו זרובוביץ או שרעבי?

נורית קורן: לא, ישי.

ישי כהן: את לא יכולה לדעת.

ישי כהן: את צריכה להביא את השמות.

ישי כהן: זה לא נכון.

נורית קורן: ישי, סליחה, רק רגע.

ישי כהן: אמר את זה אבנר פרחי, חברנו.

ישי כהן: את לא תדעי לפי שמות המשפחה, אנחנו כן נדע.

אורנה הירשפלד: לא, חס וחלילה.

אורנה הירשפלד: אני לא מומחית ב - - -

נורית קורן: ישי, תקשיב.

נורית קורן: כל מי שפונה, משפחה שנעלם לה ילד, יש רישומים, אי אפשר להגיד שאין רישומים, יש רישומים של ילדים שאנחנו יודעים שהם נעלמו.

נורית קורן: משפחה פונה, וזה מה שקורה היום, המשפחה פונה אלינו או אליהם והם בודקים אם יש תיק או אין תיק.

נורית קורן: לפני זה הם לא יכלו לתת את התשובה אם יש תיק, עכשיו הם נותנים את התשובה, אבל כדי לאזן פה, כי לפעמים יש ילד מאומץ שלא רוצה קשר, אז היא חייבת לפנות לבית משפט, זה החוק, חייבת לפנות לבית המשפט ואז פונים אליו - - -

ישי כהן: לפני כן לפנות לוועדה.

נורית קורן: היא עושה את העבודה הזאת, זה לא המשפחה.

ישי כהן: לפני כן לפנות לוועדה אם השם הזה קיים דרך רשימות הוועדה.

נורית קורן: היא לא פונה אלינו, כל משפחה שתפנה והם בשנים האלה ואתה נותן לה ואומר לה שהילד היה בגיל שנה, הוא נולד ב-54'.

נורית קורן: 54' היא תבדוק, בלי לחשוב פעמיים, היא תבדוק, בסדר?

נורית קורן: אחרי שהיא בדקה, היא מצאה שיש תיק, אז היא תגיד לך 'יש תיק'.

נורית קורן: כדי להמשיך את הפעולה ולפנות לילד היא לא יכולה לפנות לילד, רק אם הילד פנה, זה החוק, היא פונה לבית המשפט, לא המשפחה, השירות למען הילד פונה לבית המשפט ואז בית המשפט אומר להם מה לעשות, כן לפנות לילד, לא לפנות לילד.

נורית קורן: ההליך, אני באמת לא יודעת, בית המשפט רק מאפשר לכם ואז אתם פונים?

אורנה הירשפלד: בדיוק.

נורית קורן: הבנת?

נורית קורן: זה תהליכים שהיו מוסתרים מהעין כל הזמן, עכשיו אנחנו שמים אותם על השולחן.

נורית קורן: ושוב פעם, הדיון יכול שייעשה בבית המשפט, המשפחה יכולה, יש לה סיי, היא מגיעה לבית המשפט?

נורית קורן: המשפחה מגיעה לבית המשפט כשאתם פונים לבית המשפט לפתוח את התיק?

ליאורה אברמוביץ: לפעמים כן ולפעמים לא.

ליאורה אברמוביץ: בסיטואציה הזאת החדשה אנחנו לא יודעים בדיוק איך בית המשפט יפעל.

נורית קורן: אבל בית המשפט יכול להזמין אותם?

ליאורה אברמוביץ: הוא יכול להזמין אותם, בוודאי, לפי שיקול דעתו.

ליאורה אברמוביץ: אני משערת שבית המשפט ירצה לשמוע אותם, אבל אני לא יכולה להתחייב על כך.

נורית קורן: נכון.

נורית קורן: בסדר.

נורית קורן: הבנתם?

נורית קורן: תראו, זה הליך חדש, באמת, זה הליך חדש שעכשיו הוא פתוח לעיני הציבור, אבל זה תהליך שאני גם מאמינה שאני לא יודעת אם יצא לכם פעם לעשות אותו.

נורית קורן: עשיתם אותו פעם?

נורית קורן: לא, נכון?

אורנה הירשפלד: לא.

נורית קורן: זו פעם ראשונה שאנחנו עושים או שקרה?

נורית קורן: אורנה, קרה פעם?

ליאורה אברמוביץ: היו מצבים שמשפחה פנתה, לפעמים בית המשפט, אני מודה, בית המשפט דחה על הסף מפאת ההבנה שזה מהלך שמאומץ צריך לפתוח את התיק, אבל היו גם מקרים שבית המשפט הזמין את המבקש, את המבקשים, ושמע אותם.

אורנה הירשפלד: והיו מקרים בודדים שבית המשפט כן אישר.

ישי כהן: שמה?

ישי כהן: מה עשה בית המשפט?

נורית קורן: בית המשפט אישר למשפחה ואישר למשפחה לפתוח את התיק.

ליאורה אברמוביץ: היו מצבים מאוד מאוד מיוחדים שבית המשפט אפשר לפתוח.

יונה מרון: השאלה איך מגיעים אליכם הפרטים של הילד.

יונה מרון: כי אני יודעת - -

נורית קורן: אתם מעבירים.

יונה מרון: - - שכשמע

יונה מרון: בירים אליכם ילד שרוצים להעלים אותו, אז הם לא נותנים את הפרטים האמיתיים.

ליאורה אברמוביץ: אני לא יודעת אם את דיברת איתי או עם חוה.

יונה מרון: איתך.

ליאורה אברמוביץ: זה לא משנה, מה שאנחנו מבקשות, כמו שאורנה קודם ציינה, לתת כמה שיותר פרטים.

יונה מרון: נתתי לך את כל הפרטים.

ליאורה אברמוביץ: עכשיו, אני יכולה לאתר תיק, הסברתי את זה כי אני מסבירה לכל אדם שפונה אליי, לפי שם אם ביולוגית, כל השמות שהיו לה, גם לפני העלייה, אחרי העלייה, מספר תעודת זהות, שמות של האבא, האבא הביולוגי, האבא המוליד, ותאריך לידה של האדם שנעדר.

ליאורה אברמוביץ: זו הדרך שאני יכולה לאתר.

יונה מרון: השאלה שלי, בית החולים העביר ילד אלייך, יכול להיות שהוא נתן פרטים אחרים מ - - -

נורית קורן: לא, בית החולים לא העביר אליהם.

יונה מרון: אז איך הוא הגיע - - -

ליאורה אברמוביץ: אם הנתונים - - -

אורנה הירשפלד: אז לא נמצא תיק, זה בדיוק הקטע ש - - -

יונה מרון: ואני נתתי את הפרטים שלי יש.

ליאורה אברמוביץ: אם היה הליך לא חוקי וכתבו על שם, לא יודעת, רשמו נחמה כהן, אז אני לא יכולה לדעת.

נורית קורן: יונה, בואו נגיד ככה, יש פה כמה דברים.

נורית קורן: אנחנו יודעים בפרשה שיש ילדים שלא נעשה לגביהם רישום, זה לא נותן מענה.

נורית קורן: זה ייתן מענה לאלה שנעשה להם רישום.

נורית קורן: לאלה שלא נעשה רישום, אנחנו צריכים למצוא דרך פעולה אחרת ואותה אנחנו נעשה בדרך אחרת.

נורית קורן: אני פשוט כל פעם בונה עוד מדרגה ועוד מדרגה, זה אי אפשר בבת אחת.

יונה מרון: עוד 70 שנה.

נורית קורן: למה 70 שנה?

נורית קורן: אני עובדת שנה וחצי, הוועדה קיימת.

נורית קורן: אני משתדלת.

נורית קורן: אני לא יודעת אם אני אחיה עוד 70 שנה.

יונה מרון: אני מקווה בשבילך.

יונה מרון: וגם בשבילי.

נורית קורן: אולי, רק אני רוצה בבריאות טובה.

נורית קורן: אנחנו עובדים שלב אחרי שלב.

נורית קורן: יש פה הרבה הסכמות של כל המשרדים וזה לא פשוט, החקיקה.

נורית קורן: תאמיני לי שאנחנו עשינו את זה מאוד מאוד יפה, שני החוקים הללו, ויש עוד חוק על השולחן, אבל פה יהיה פתרון רק לאלה שנרשמו ולצערי יהיו רבים שלא נרשמו.

נורית קורן: איך הם הגיעו לאימוץ?

ליאורה אברמוביץ: או שלא עברו דרך משרד הרווחה.

נורית קורן: נכון, בדיוק.

נורית קורן: יש כאלה שלא עברו, יש כאלה שעברו דרך ויצ"ו, אז אנחנו לא יודעים.

נורית קורן: אבל פה נתתי פתרון קטן לאלה שבאמת היו רישומים.

נורית קורן: גם ועדת כהן-קדמי מצאה חמישה תיקי אימוץ, וצריך להגיד את זה, בגלל שהיה רישום.

נורית קורן: אם לא היה רישום היא לא הייתה מוצאת.

נורית קורן: אז אני כל פעם מכסה אזור אחר וממשיכה הלאה.

נורית קורן: אני ממשיכה לעבוד.

נורית קורן: בבקשה, רק את שמך.

יוסי סאמט: שמי יוסי סאמט, יש לי אחות שנולדה ביוני 53' ולאחר מכן נעלמה.

יוסי סאמט: כשפניתי למשרד האוכלוסין לברר את הפרטים לגביה לא מצאנו שום פרטים.

יוסי סאמט: כשהפעלתי משרד חקירות, גם לא מצאו פרטים אבל מצאו העתק שהיא נולדה באפריל 53', מה שברור שזה לא נכון.

יוסי סאמט: איך אני יכול לפנות לברר לגבי אימוץ?

נורית קורן: אז אתה לא פנית לוועדה, נכון?

נורית קורן: אתה פעם ראשונה אצלנו, אני לא מכירה אותך.

יוסי סאמט: נכון.

נורית קורן: אז תישאר בסוף הדיון אנחנו ננסה לעזור לך, יש את העובדות של הוועדה.

נורית קורן: תישאר, ננסה לסייע.

נורית קורן: הוועדה עושה כל דבר, אנחנו מנסים למצוא כל סיפור, אם אין פרטים, אם אין שום דבר, אנחנו לאט לאט מנסים.

נורית קורן: יושב כאן גם מאיר ממשרד הפנים שגם מסייע.

יוסי סאמט: אני אשמח להישאר אחר כך, רק ההערה שלי לגבי הדיון הספציפי הזה.

יוסי סאמט: במקרה כזה אם פונים אליכם, לאימוץ, לא יכולים להיות פרטים, איך מזהים ילד כזה?

אורנה הירשפלד: למה?

אורנה הירשפלד: יש את שם ההורים.

אורנה הירשפלד: אם יש שם הורים, אתה יכול לשאול האם על שם האמא או על שם האבא.

אורנה הירשפלד: אני מבינה שאתה יודע את תאריך הלידה, שמעת מההורים, אתה אומר שייתכן שיש רישום לא נכון, אז אתה יכול להגיד, ילד שנולד ב-1953, להורים האלה.

אורנה הירשפלד: זה מספיק ספציפי בכדי לראות האם כן או לא קיים תיק.

ישי כהן: בתקווה שהם לא שינו את שמם.

דבורה שבתאי: אני רוצה להגיד עוד משהו.

דבורה שבתאי: כשיש לי תאריך לא מדויק, אני פשוט עוברת תאריך תאריך, ה-1.5, 2.5, 3.5, עוברת על כל הילדים, על כל המאומצים, הם כבר לא ילדים, ומנסה לבדוק האם יש איזה שהיא היתכנות ואני נכנסת לתיק וקוראת בתוך התיק.

דבורה שבתאי: אני עושה באמת עבודה.

נורית קורן: כן, הם עושים עבודה, הם מנסים למצוא.

נורית קורן: הם מנסים למצוא בניגוד למה שקרה בשנים עברו, והן לא היו עובדות אז, סגרו את הדלת מיד, פה לא.

נורית קורן: באמת, אני יכולה להגיד, שלחנו הרבה מאוד תיקים ולצערי הרב לא היה שום דבר, אבל אני רוצה כאן לשבח אתכם שלפחות מקרה אחד שפנינו, עשיתם את מה שצריך לעשות, הם עשו את מה שצריך לעשות.

נורית קורן: כן, יש לנו תיק אחד שהם עשו את מה שצריך לעשות.

ישי כהן: הצעת ייעול.

ישי כהן: אולי כמו שמאיר אמסלם, שיהיה בריא, נציג, מכיר את הכול, לשלוח אליהם נציג של הוועדה שיעבוד איתם, שיהיה שם במשרד.

ישי כהן: אני אשלם לו משכורת, שיעבוד איתם שם.

נורית קורן: ישי, תקשיב, אני פניתי - - -

ישי כהן: לא נראה לי.

ישי כהן: לפי השאלה שלו, אחותו לא תימצא.

ישי כהן: אחותו לא תימצא לפי השאלה.

נורית קורן: אני רוצה גם לקצר את הדיון, כי מחכים לי בעוד ועדה.

מאיר אמסלם: רוצה להתערב?

ישי כהן: אני לא מתערב.

מאיר אמסלם: אל תתערב.

נורית קורן: תקשיבו, כשהתחלנו עם הפרשה הגעתי למשרד הרווחה, הייתה לנו ישיבה, אני עשיתי הרבה הרבה פעולות כדי שיהיה גם נציג של הוועדה שיהיה שם.

נורית קורן: היו דברים אחרים שהתקדמו מהר יותר ולכן אנחנו פעלנו יותר לכיוון החוק הזה.

נורית קורן: אבל אני אומרת לכם, יש הסדרים, יש הכול, ואנחנו בעזרת ה', אם יש רישום נמצא, אם אין רישום אנחנו צריכים לחפור מתחת לאדמה כדי להביא פרטים.

נורית קורן: אבל יש פה נכונות גדולה מאוד כדי לגלות.

נורית קורן: כולם רוצים להביא את הפתרונות ולתת תשובות למשפחות ומכאן אנחנו יוצאים.

יונה מרון: יש לי עוד שאלה.

יונה מרון: את אומרת שאת רוצה לחפור ולמצוא.

יונה מרון: המדינה עשתה את כל זה, אני לא יודעת מי, למה לא חוקרים מי שצריך לחקור?

יונה מרון: ראבאק, אף אחד לא יודע, אומרים 'סגרו' - - -

נורית קורן: אז בואי תקשיבי.

נורית קורן: תקשיבו.

נורית קורן: אנחנו עושים ככל יכולתנו כוועדה, לוועדה יש יכולות של ועדה בכנסת ואני עושה את מה שאני יכולה לעשות.

נורית קורן: יש משא ומתן מול לשכת ראש הממשלה, הכרה כבר יש לנו, אנחנו מבקשים שראש הממשלה והכנסת, לקחת איזה שהיא מידה של אחריות, כל הדברים האלה מונחים על שולחן ראש הממשלה, אני פועלת, אני לא ישנה, לא יום ולא לילה, אני פועלת למען הדברים האלה, אני פועלת למען המשפחות.

נורית קורן: יש דברים שייקח קצת זמן עוד לפרסם אותם, אני מקווה שאני אגיע לתחנה הסופית.

נורית קורן: הרכבת כבר יצאה, אני עובדת על זה והם חלק מהקרונות.

נורית קורן: כשאני אגיע, תאמיני לי, כולם יידעו.

נורית קורן: כרגע זה בשלבים של משא ומתן.

נורית קורן: החקירות, כרגע אין לנו מישהו ספציפי, אנשים כבר לא בחיים, לבוא להגיד 'אתה נתת' או 'לא נתת'.

נורית קורן: זהו.

נורית קורן: מחר יש דיון נוסף שאני אשמח שתבואו ואני אדבר על זה אחר כך.

נורית קורן: עוד הערות לצוות המקצועי?

ליאת יעקובוביץ: רגע, אבל, ורד, אולי נקריא את הסעיף בנוסח?

נורית קורן: כן, אנחנו נקריא.

נורית קורן: רגע, עוד דבר שרציתי לשאול אותך, ליאת.

נורית קורן: האם את יודעת באיזה פרק זמן, את כנציגה של משרד המשפטים וגם הנהלת בתי המשפט - - -

ליאת יעקובוביץ: - - - לענות.

נורית קורן: אה, את לא יכולה לענות על זה, שבאיזה פרק זמן יהיה דיון בבית משפט?

נורית קורן: טוב, אז אני צריכה לפעול מול הנהלת בתי המשפט.

נורית קורן: בסדר.

נורית קורן: אני אפעל גם שם.

ורד קירו-זילברמן: אנחנו ניסחנו פה עוד תוספת שמתייחסת למי שנטען שאומץ מעבר לשנים 1948 עד 1954, אני אקריא מחדש את סעיף קטן (ב2).

ורד קירו-זילברמן: "(ב2) על אף האמור בסעיף קטן (ב), עובד סוציאלי ראשי, כאמור בסעיף 36(ב) רשאי להודיע לקרוב של יהודי, בן למשפחה יוצאת תימן, המזרח או הבלקן, שנטען כי אומץ בין השנים 1948 ו-1954, אם יש לגביו רישום בפנקס האימוצים, בתוך 30 ימים מהיום שקרוב כאמור הגיש לו את הבקשה למידע ורשאי הוא מטעמים שיירשמו לשקול מתן הודעה כאמור גם למי שנטען כי אומץ לאחר התקופה האמורה; " אני רוצה להוסיף עוד תוספת שהוספנו בעקבות הערה של יושבת הראש, ש'אין באמור בסעיף קטן (ב2) כדי לגרוע מהאפשרות לפנות לבית המשפט לפי הוראות סעיף קטן (ב1)'.

ורד קירו-זילברמן: זו התוספת וזה הנוסח.

נורית קורן: בסדר, הכול בסדר מבחינת ה - - - ליאת, צריכה עוד משהו?

ליאת יעקובוביץ: לא.

נורית קורן: טוב, לפני שנצביע אז אני באמת רוצה בסיום של הוועדה לומר ככה, כשנסיים, כשזה יעלה למליאה אני מאמינה שתוך שבוע ימים זה יעלה, שבוע הבא, או עשרה ימים?

נורית קורן: משהו כזה, זה יעלה למליאה ואז החוק יאושר, אז אני באמת רוצה שאתם תפרסמו בתקשורת, שיהיה את המידע, תצאו עם איזה שהיא הודעה.

נורית קורן: אני אשמח לעזור בזה, שאנשים יידעו שהם יכולים לפנות.

נורית קורן: חשוב מאוד שיהיה מוגדר, אפילו שזה בחוק, אבל שיהיה ברישום שלכם, שיהיה מוגדר מי זה הקרבה הראשונה.

נורית קורן: שיהיה בפרטים שהם ממלאים, שלא יהיו אחר כך אי הבנות.

נורית קורן: וגם אם אפשר שהפנייה תהיה בדרך מקוונת, אתן יכולות לדאוג לזה שיהיה מקוון?

נורית קורן: שאנשים יכתבו ישר פנימה, לא יצטרכו לצלם או לעשות כל דבר אחר, שישלחו את כל הפרטים בצורה מקוונת.

נורית קורן: בסדר?

נורית קורן: תבדקו את זה מחשובית.

נורית קורן: אני מבקשת שתבדקו.

אורנה הירשפלד: אני יכולה להכין טופס מסודר, אבל מקוון?

אורנה הירשפלד: אני לא יודעת, טכנולוגית אני לא יודעת.

נורית קורן: זה קצת התקדמות, יש את זה במכרזים של נציבות שירות המדינה, שהכול מקוון, יש לך טופס ואז את ממלאה.

נורית קורן: אם תוכלו לעשות את זה זה יהיה מצוין.

נורית קורן: זהו, הדבר החשוב ביותר, שלא יהיה סרבול.

נורית קורן: שאנשים יגידו שהם צריכים למלא יותר מדי מסמכים ואז אנשים יתייאשו באמצע.

נורית קורן: אני לא רוצה, אני רוצה שבאמת מינימום סרבול.

נורית קורן: אני אסתכל על המסמכים שלכם, אם יש לי הערות אני אעיר, אני אסתכל עליהם.

אורנה הירשפלד: בדרך כלל גם המשפחות שולחות ומצרפות לזה כל מיני מסמכים מהחקירות, מתעודות זהות, מתעודות לידה.

נורית קורן: כן, אפשר.

אורנה הירשפלד: לא, אז בכל מקרה אם יש להם - - -

נורית קורן: מקוונת אפשר.

אורנה הירשפלד: לא, מקוונן אני לא יודעת, הם שולחים לנו את זה במייל או בפקס.

נורית קורן: לא, אז אני מסבירה לך שאפשר.

נורית קורן: מקוונת גם אפשר.

אורנה הירשפלד: אני לא יכולה להתחייב בשם ה - - -

נורית קורן: אני יודעת, אני פעם מילאתי מכרזים של נציבות שירות המדינה וזה אפשרי, זו לא בעיה בכלל.

נורית קורן: אתה עושה סריקה ואז מעביר את הכול במייל, זה לא בעיה.

נורית קורן: תבדקו, אני ביקשתי שתבדקו.

ליאורה אברמוביץ: אנחנו נעשה את המאמצים, אנחנו לא יכולים להתחייב בשם מחלקת המחשוב שלנו.

נורית קורן: כן, אתם תבדקו אם זה אפשרי ולראות שגם הטופס לא יהיה מסורבל, אז הכול בסדר.

נורית קורן: אני מעלה להצבעה.

נורית קורן: החוק נקרא חוק אימוץ ילדים, תיקון, מספר את אחר כך תוסיפי - - -

ורד קירו-זילברמן: הוראת שעה.

נורית קורן: התשע"ח-2018, מי בעד?

נורית קורן: מי נגד?

נורית קורן: אוקיי.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: בעד – רוב

נורית קורן: חוק אימוץ ילדים, תיקון – הוראת שעה – אושר

נורית קורן: אם כך, החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית.

נורית קורן: אני מודה לכם מאוד, גם השירות למען הילד, גם משרד המשפטים, ליאת, ממש תודה רבה, אני מודה לך על הכול, על כל המאמץ שעשית, היה חשוב לי מאוד שנאפשר לכולם, למרות שיש את השנים.

נורית קורן: אני רוצה להודות לך, מאיר אמסלם, ואני מודה לכל אלה שמלווים אותי ובאים באדיקות.

נורית קורן: אני רוצה להזמין אתכם למחר.

נורית קורן: מחר יש דיון ב-9:00 בבוקר, לצערי מוקדם, שהוא מדבר על הדוח של משרד הבריאות שמדבר על דוח הגזענות במערכת הבריאות וכיצד התייחסה מערכת הבריאות לעולים.

נורית קורן: מבחינתי דוח חשוב ביותר ואנחנו אולי נעלה גם שם כל מיני דברים.

נורית קורן: תודה רבה לכם.

יונה מרון: שאלה קטנה.

יונה מרון: עכשיו אני הגעתי למבוי סתום.

יונה מרון: אצלם הוא לא נמצא, בבית קברות אומרים לי שקברו מעליו.

נורית קורן: איפה, בירושלים?

יונה מרון: בירושלים, בקהילת ירושלים, ואני לא יודעת מה עושים הלאה.

יונה מרון: אם קברו מעליו הם לא נותנים לי מיקום, הם אומרים לי 'אולי פה, אולי שם, אולי פה', אני כבר לא מאמינה לאף אחד, אז מה עושים?

נורית קורן: בואי נדבר על זה כי אני רוצה לתת לך מה היה במקרה אחר של אותה חלקה.

יונה מרון: שמעתי מה שקרה, זה לא מעניין אותי.

יונה מרון: סליחה.

נורית קורן: בסדר, אבל אני אומרת, צריך לראות איך לתת פתרון, כי לכם לתת פתרון זה בעייתי, אבל אני יודעת שנתנו לכם את כל הניירת ואת כל מה שיש כרגע.

נורית קורן: אחרי הדיון ננסה לעזור לך.

יונה מרון: אוקיי, אני אשמח מאוד.

נורית קורן: מה שאלת?

קריאה: היה את הדיון של חוק הטיפול בנפגעי הפרשה, יש התקדמות עם זה?

נורית קורן: אנחנו עוד מדסקסים וכל הדברים האלה ייכנסו בתהליך של המשא ומתן עם לשכת ראש הממשלה, זה גם ייכנס שם.

נורית קורן: גם עם משרד הבריאות, יש לי פגישה עם השר, זה אחד הדברים שהשר צריך לאשר.

נורית קורן: אורנה ודבורה, אנחנו ביקשנו מכם נתונים על מספר המשפחות הביולוגיות שפנו לפתוח תיקי אימוץ ומה היה מספר המאומצים שפנו לפתוח את תיק האימוץ .

נורית קורן: רצינו לדעת מה קרה עד עכשיו, זה נתון מאוד חשוב וכאן חשוב שתשמעו, מאומצים בוגרים שפנו לפתוח תיק אימוץ ב-2014 היה 257, ב-2015 244 וב-2016 288, ב-2017 307, באמת יש עלייה.

נורית קורן: גם בעקבות הפרשה כל הזמן יש עלייה.

נורית קורן: מאומצים בוגרים של שנת 1948 ו-1954 שביקשו לפתוח, ב-2014 13, ב-2015 9, ב-2016 18 והשנה 20.

נורית קורן: זה מראה שבכל זאת עוררנו אנשים.

נורית קורן: פניות של משפחות, אני רואה ב-2016 17 וב-2017 41, ובשנת 2018 עד החודש הזה, עד יוני?

דבורה שבתאי: בעיקר סביב העבודה שלכם באמת, ב-2017 באמת פנו - - -

נורית קורן: נכון, הכי הרבה.

נורית קורן: כן, זה בעקבות הוועדה.

נורית קורן: אז חשוב שזה יירשם בפרוטוקול, שבעקבות הוועדה פנו 41 אנשים שגם קיבלו תשובות.

דבורה שבתאי: שהרבה מהם פנו באמצעותכם, בעזרתכם.

נורית קורן: נכון.

נורית קורן: ב-2018 רק שמונה עד עכשיו, אני מאמינה שיהיו עוד, גם בעקבות החוק.

נורית קורן: אז אני באמת רוצה להודות לכם שאספתם לנו את הנתונים ונתתם לנו, כי זה באמת חשוב וחשוב שאנשים ישמעו שבכל זאת פונים אליכם ואתם נותנים תשובות, זה מה שחשוב.

נורית קורן: אני שוב מודה לכולם, אני מודה לצוות, אני מודה לך, ורד, ואנחנו ניפגש במליאה כשזה יאושר לקריאה שנייה ושלישית, הישיבה נעולה, תודה.