ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 646, 2018-06-26 12:30

ניסן סלומינסקי: צהריים טובים לחבריי חברי הכנסת, לאנשי הממלכה, לכל המצטרפים.

ניסן סלומינסקי: אתם יכולים להקריא את הנוסח?

אלעזר כהנא: אנחנו מציעים נתוני איכון של מכשיר שבאמצעותו פונה אדם למוקד חירום.

אלעזר כהנא: אנחנו רוצים רק להבהיר, מדובר על נתונים שמצויים בידיו של בעל הרישיון.

אלעזר כהנא: אין שום כוונה של אף אחד להורות או לבקש שחברות התקשורת, ספקי או בעלי הרישיון יתחילו לאסוף נתונים שלא קיימים בידיהם בין כה וכה.

אלעזר כהנא: יש נתונים שהם מחזיקים ומצביעים על מיקומו של המתקשר בעת שהוא מתקשר.

אלעזר כהנא: לפעמים הנתונים האלה לא זמינים, צריך לעשות איזה שהוא פיתוח שמאפשר להעביר את הנתונים בזמן אמת.

אלעזר כהנא: הנתונים קיימים, הם לא מומצאים, הם לא איסוף של נתונים חדשים שלא קיימים.

נעמה מנחמי: אולי נבהיר את זה בנוסח.

אלעזר כהנא: חשבנו שזה לא משהו שאפשר להבהיר בנוסח כי הוא נתון לפרשנויות.

אלעזר כהנא: זה כלי לוויכוחים גם מול החברות אחר כך.

נעמה מנחמי: מה רע ב"המצוי בידי חברת התקשורת"?

אלעזר כהנא: השאלה מה זה "המצוי".

אלעזר כהנא: אנחנו יכולים להיכנס פה לוויכוחים על הפרשנות של זה.

אלעזר כהנא: יש הבדל בין מצוי לזמין.

אלעזר כהנא: יכול להיות מצוי ולא זמין.

נעמה מנחמי: או שהוועדה תחליט שהיא רוצה מצוי וזמין, או שנשאיר את זה.

ניסן סלומינסקי: משהו צריך להיות, אחרת אף אחד לא ידע מה, יהיה לך את הוויכוח אחר כך.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שמה שהקראת ייכנס לנוסח?

אלעזר כהנא: כן.

ניסן סלומינסקי: אז תקריא עוד פעם.

אלעזר כהנא: נתוני איכון של מכשיר שבאמצעותו פונה אדם למוקד חירום.

אלעזר כהנא: זה מאוד דומה להגדרה בנתוני תקשורת.

אלעזר כהנא: גם בהצעה הממשלתית יש הפניה לחוק נתוני תקשורת.

אלעזר כהנא: זה מאוד דומה לחוק נתוני תקשורת, חוץ מהביטוי "ציוד קצה".

אלעזר כהנא: "ציוד קצה" זה ביטוי שיש לו פרשנות מצומצמת לעומת האמצעים שבאמצעותם פונים למוקד חירום.

אלעזר כהנא: זה השינוי שביקשנו בפעם הקודמת.

אלעזר כהנא: התברר לנו שהמושג "מכשיר קצה" הוא מכשיר שמחובר ישירות למכשירים שמחוברים לרשת.

זאב בנימין בגין: מה זה מכשיר אחר?

אלעזר כהנא: הם יכולים להסביר למה ציוד קצה לא כולל את כל סוגי המכשירים.

זאב בנימין בגין: אנחנו כפופים להגדרה הזאת?

אלעזר כהנא: הפנינו להגדרה של חוק התקשורת.

אלעזר כהנא: אמרנו שנכתוב את זה בצורה הזאת במקום להפנות.

אורנן שטיינברג: חבר הכנסת צודק, אנחנו לא כפופים להגדרה הזאת.

אורנן שטיינברג: זה חוק חדש.

אורנן שטיינברג: אנחנו יכולים לדייק את זה.

אורנן שטיינברג: נראה שזה מה שעשינו פה באמצעות המילה "מכשיר".

אורנן שטיינברג: דייקנו את זה.

אורנן שטיינברג: למה לקחת את ההגדרה של ציוד קצה שעולות עם זה בעיות מסוימות לגבי מחשב?

אורנן שטיינברג: מכשיר זה קצת יותר מדויק.

אורנן שטיינברג: אם ירצו לאכן מחשב, יהיה אפשר לאכן מחשב באמצעות ציוד הקצה הקרוב אליו.

ניסן סלומינסקי: מבחינת

ניסן סלומינסקי: כם זו הגדרה טובה.

אורנן שטיינברג: מכשיר זה מדויק יותר לצורך העניין הזה.

נעמה מנחמי: אורנן, כשאתה אומר "לפי חוק התקשורת", אתה מתכוון לסמכויות אכיפה - נתוני תקשורת, כפי שאמר לנו אלעזר כהנא?

נעמה מנחמי: לזה הכוונה?

אורנן שטיינברג: כן.

נעמה מנחמי: בחוק סמכויות אכיפה –נתוני תקשורת כתוב: "נתוני איכון של ציוד קצה הנמצא ברשות מנוי".

אלעזר כהנא: המושג "מנוי" לא רלוונטי פה.

נעמה מנחמי: למה?

אלעזר כהנא: המושג "מנוי" בחוק נתוני תקשורת זה כשצריכים לקבל רשימת מנויים, או כשחברת התקשורת מאכנת רשימת מנויים.

אלעזר כהנא: פה המושג "מנוי" לא רלוונטי.

אלעזר כהנא: יש פה פנייה ישירה למוקד החירום.

אלעזר כהנא: זה לא רשומות שמתנהלות בחברת התקשורת שאני פונה לחברה ומבקש לראות.

זאב בנימין בגין: אנחנו רוצים נוסח שמרחיב, לא שמצמצם.

אלעזר כהנא: המושג "מנוי" לא רלוונטי לחוק הזה.

נעמה מנחמי: הבנתי.

נעמה מנחמי: אני שוב חוזרת לנושא הזה של מצוי.

נעמה מנחמי: הוועדה צריכה לקבל החלטה ערכית אם הכוונה למצוי וזמין או למצוי ולא זמין.

נעמה מנחמי: אני חושבת שהוועדה צריכה להחליט לגבי זה.

זאב בנימין בגין: אם הוא לא זמין, מה הוא יעשה עם המצוי?

אלעזר כהנא: אם הוא לא זמין, אפשר לפתח איזה שהוא פיתוח.

נעמה מנחמי: אם הכוונה שחברת התקשורת לא צריכה לייצר את הנתון הזה או לעשות מניפולציות כדי לייצר את הנתון הזה אלא רק מדובר על נתונים שיש לה, זה דבר אחד.

נעמה מנחמי: ראוי להביא את זה לידי ביטוי בנוסח.

נעמה מנחמי: כרגע זה לא ברור.

ניסן סלומינסקי: יש שלב ביניים.

ניסן סלומינסקי: יש שלב שיש להם את זה, רק זה לא זמין ונגיש.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי יש להם הסכם עם חברה אחרת.

ניסן סלומינסקי: זה כאילו בעסקה נפרדת עם מישהו, זה לא משהו פתוח.

ניסן סלומינסקי: על זה אנחנו מתכוונים שכן יעבירו?

אלעזר כהנא: כן.

ניסן סלומינסקי: אם יש להם את הפיתוח ואת הכל.

אלעזר כהנא: יש נתונים שעוברים ברשת שהם צריכים לפתח כדי לאפשר ולהנגיש אותם אלינו בזמן אמת.

אלעזר כהנא: זה פיתוח.

אלעזר כהנא: את הפיתוח הזה נצטרך לממן אם נחשוב שזה כדאי.

נעמה מנחמי: כרגע, כמו שהחוק מנוסח - -

זאב בנימין בגין: אתה רוצה שנחייב חברה לפתח?

אלעזר כהנא: לא איסוף.

אלעזר כהנא: אנחנו לא מדברים על איסוף.

אלעזר כהנא: אנחנו לא יכולים, לא רוצים וזה לא נכון לדרוש מהחברות שייקחו מהלקוחות שהם בין כה וכה לא עוברים ברשת.

אלעזר כהנא: יש ברשת הרבה מאוד נתונים.

אלעזר כהנא: לא בכולם נעשה שימוש זמין בזמן אמת.

אלעזר כהנא: זה דורש פיתוח.

אלעזר כהנא: נבקש מהחברות שיפתחו.

אלעזר כהנא: המשטרה תממן לפי הסעיף של הוצאות סבירות את הפיתוח הזה, כדי שנוכל לקבל את הנתונים האלה בזמן אמת.

אלעזר כהנא: החברה לא אמורה לשאת בנטל הכלכלי של לפתח איזו שהיא אפליקציה שמאפשרת להעביר נתון מיקום בזמן אמת.

זאב בנימין בגין: יהיה לי קשה לחייב חברה לפתח.

רועי הראל: אנחנו לא מחייבים את החברות לפתח טכנולוגיות.

אלעזר כהנא: זה קיים באמצעות סוג של הסכם בין החברה למשטרה.

אלעזר כהנא: המשטרה פונה, אומרת: "אנחנו מבקשים להנגיש לנו, להעביר לנו".

זאב בנימין בגין: הסכם זה הסכם.

זאב בנימין בגין: יש קונה מרצון, מוכר מרצון, מפתח מרצון.

אלעזר כהנא: אי אפשר לבוא לחברה ולגרום לה לעזוב את הפעילות.

אלעזר כהנא: זה עולם של נתוני תקשורת שאנחנו חיים אותו כבר הרבה מאוד שנים.

אלעזר כהנא: זה לא מסובך אם המשטרה מממנת את הפיתוח.

זאב בנימין בגין: מה לא מסובך?

אלעזר כהנא: אם המשטרה מממנת את הפיתוח הזה, הפיתוח הזה מבוצע על ידי החברה.

זאב בנימין בגין: אם זה לא מסובך, למה לי סעיף בחוק?

אלעזר כהנא: החוק לא מדבר על מערכת היחסים בין החברה למשטרה.

זאב בנימין בגין: ככה צריך.

אלעזר כהנא: נכון, הוא לא עוסק בזה.

רועי הראל: סעיף החזר ההוצאות מדבר על כך שחברות התקשורת רשאיות לדרוש, אם הן רוצות, החזר הוצאות בעד העברת נתוני מיקום.

נעמה מנחמי: הן רשאיות לדרוש או רשאיות לקבל?

רועי הראל: כתוב שהן רשאיות לדרוש החזר הוצאות.

רועי הראל: הסכום ייקבע על ידי שר התקשורת, בהתייעצות עם השר לביטחון פנים.

רועי הראל: על חברה שתעשה את זה למען המדינה לא נכפה תשלום, אבל היא רשאית לדרוש החזר.

רועי הראל: הבהרנו בוועדה ולחברות שמדובר בכל ההוצאות שכרוכות בהעברת הנתונים.

רועי הראל: נתון שאין להם והם צריכים עוד טכנולוגיה כדי לאסוף אותו - זה לא לדיון.

רועי הראל: את כל מה שקשור להעברת נתונים קיימים אנחנו נממן.

נעמה מנחמי: מה לגבי נתוני מיקום שדורשים גם חשיפת data?

נעמה מנחמי: יש מצב כזה?

אלעזר כהנא: יש משהו קונקרטי שאת יודעת להגיד אותו?

יהונתן קלינגר: שיחת סקייפ.

דנה צרנובלסקי: החוק מדבר רק על פנייה אלי.

דנה צרנובלסקי: אני לא צריכה להיכנס לתוכן.

דנה צרנובלסקי: התוכן הוא פנייה אלי.

דנה צרנובלסקי: אני רוצה לדעת מאיפה היא בוצעה.

נעמה מנחמי: אנחנו מדברים על פנייה שדורשת בדיקת תוכן.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור לתוכן?

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים רק על המיקום.

אורנן שטיינברג: התוכן הוא לעניין האיכון.

אורנן שטיינברג: כדי לעשות את ההצלבה בין מי שמתקשר לבין הפנייה עצמה, לבין התוכן, יכול להיות שצריך להיכנס לתוך ה-data.

רועי הראל: אני מקבל ממך, וזה במקרה הטוב, נ.צ.

אורנן שטיינברג: אתה לא מקבל בשיחת סקייפ.

רועי הראל: נכון, זה מה שאמרנו.

אורנן שטיינברג: השאלה אם אתה יכול לבקש מהחברה לפתח יכולת כזאת.

רועי הראל: אמרנו שלא נדרוש.

אלעזר כהנא: לא איסוף נתונים, רק העברה.

נעמה מנחמי: אנחנו רוצים התייחסות לבעל רישיון בזק.

נעמה מנחמי: יש לכם הגדרה לזה?

נעמה מנחמי: כששאלנו לגבי רישיון בזק, עניתם לנו על נתוני איכון.

נעמה מנחמי: זה בסדר.

נעמה מנחמי: עדיין חסרה לנו הגדרה לבעל רישיון בזק.

אורנן שטיינברג: מה שאמרנו בפעם שעברה זה שמכיוון שבעל רישיון זה נושא רגיש ויש כל מיני סוגים שונים של בעלי רישיונות, הדבר הזה ייקבע בתקנות.

נעמה מנחמי: מה הנוסח שאתם מציעים במקום בעל רישיון בזק?

אורנן שטיינברג: בעל רישיון כהגדרתו בתקנות.

יהונתן קלינגר: הוא חייב להיות בעל רישיון בזק?

אורנן שטיינברג: כן.

יהונתן קלינגר: יכול להיות שהוא לא בעל רישיון בזק, רק הוא מוגדר כבעל רישיון בזק.

אורנן שטיינברג: אם אנחנו מדברים על בעל רישיון בזק כהגדרה זה נכון.

יהונתן קלינגר: זה צריך להיות בעל רישיון בזק מסוג בעלי הרישיונות המפורטים בתקנות או בתוספת.

אורנן שטיינברג: בעל רישיון כהגדרתו בחוק נתוני תקשורת מפנה לבעל רישיון בחוק התקשורת.

אורנן שטיינברג: הוא גם מפנה לבעל היתר בחוק התקשורת.

אורנן שטיינברג: על בעלי ההיתר האלה היה לנו את הדיון בפעם שעברה.

אורנן שטיינברג: יכול להיות שהם מהסוגים שלא מתאים להטיל עליהם חובות כאלו, ככל שיוטלו.

אורנן שטיינברג: כדי שנעשה את העבודה הזאת בצורה רצינית, מה שאפשר להציע זה בעל רישיון בזק כהגדרתו בחוק נתוני תקשורת מהסוג שייקבע בתקנות.

נעמה מנחמי: מהסוג שייקבע בתקנות, באישור ועדת החוקה.

יואל הדר: זה הולך לסרבל את החוק.

יואל הדר: לגבי בעלי רישיונות אין לך בעיה?

יואל הדר: יש לך בעיה רק לגבי בעלי היתרים?

יואל הדר: זה מה שאתה אומר?

יואל הדר: אין לך בעיה לגבי כל השאר?

אורנן שטיינברג: אני יודע כרגע לזהות רק לגבי - -

יואל הדר: אם יש לך בעיה רק לגבי בעלי היתרים, את כל השאר תכניס לחוק.

יואל הדר: את העניין של בעלי היתרים תקבע בתקנות.

יואל הדר: לפחות תדחה את זה, לא את כל החוק, כי המשמעות היא דחיית כל החוק והיישום של החוק עד שייקבעו תקנות.

אורנן שטיינברג: האם אפשר יהיה להפעיל את החוק לפני שקובעים את התקנות?

אורנן שטיינברג: חוק המטרידים שעשינו פה, שאנחנו עכשיו ממש בעיצומה של העבודה על התקנות, לא מופעל.

יואל הדר: אנחנו תקועים תקופה ארוכה.

יואל הדר: אנחנו לא רוצים להביא את עצמנו למצב הזה פה.

אורנן שטיינברג: אני לא בטוח שאפשר יהיה להפעיל את הצעת החוק הזאת לפני שנקבע תקנות.

זאב בנימין בגין: זאת לא השאלה.

זאב בנימין בגין: נניח שאי אפשר.

זאב בנימין בגין: אסור שניקלע למצב, שהוא שגור בממשלה, שבו כמה וכמה חוקים תקועים בישומם בגלל שאין תקנות.

זאב בנימין בגין: אנחנו נצטרך לקבוע את לוח הזמנים לתקנות האלו.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש קבוצה קטנה שלגביה צריכים לעשות תקנות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהחוק יוכל להיות מופעל על כל אלה, פרט לאותה קבוצה שלגביה יצטרכו את התקנות.

אלעזר כהנא: זה מה שאנחנו הצענו.

נעמה מנחמי: מי נמצא באיזו קבוצה?

יואל הדר: הקבוצה היא בעלי היתרים.

אורנן שטיינברג: אנחנו דיברנו בעיקר על ספקי גישה לאינטרנט.

אפרת חקאק: הם כולם בעלי היתרים?

אורנן שטיינברג: הם חלקם בעלי היתרים.

נעמה מנחמי: מי הם בעלי הרישיונות?

אפרת חקאק: חלק מהספקים הם בעלי רישיון?

אורנן שטיינברג: חלק מהספקים הם בעלי רישיונות, חלק בעלי היתרים.

אפרת חקאק: כל העניין היה שלא נכניס את הספקים בלי לעשות דיון.

רועי הראל: לא נכניס את מי שאין לו רישיון בזק.

נעמה מנחמי: דיברנו על הספקים, על זה שאנחנו לא יכולים להכניס אותם בלי לעשות על זה דיון משמעותי.

יהונתן קלינגר: אני חושב שאף אחת מספקיות האינטרנט לא יכולה לחייג למוקדי חירום, להבדיל מספקיות טלפון.

אורנן שטיינברג: אם אני לא טועה, מה שדובר בדיון הקודם זה שהמשטרה מבקשת שהדלת תהיה פתוחה גם בפני טכנולוגיה עתידית, למשל חיוג דרך הוואטסאפ.

יהונתן קלינגר: הם לא מקבלים בחיוג דרך הוואטסאפ.

יהונתן קלינגר: אני לא יודע מה יהיה בעוד שנה או שנתיים, אבל נכון להיום הם לא יקבלו דרך שיחות שעוברות דרך איזה שהוא שרת.

יהונתן קלינגר: הם לא יקבלו את כתובות ה-ip של המחייגים.

יהונתן קלינגר: אולי הם יקבלו את שם המשתמש ואז יצטרכו לפנות לוואטסאפ.

יהונתן קלינגר: זה לא נכון להכניס את כל בעלי רישיון ספקיות האינטרנט שלא לצורך.

יהונתן קלינגר: כשתהיה טכנולוגיה, אפשר לבוא ולתקן.

אלעזר כהנא: לגבי ספקי הסלולר לא הייתה בכלל שאלה.

אלעזר כהנא: השאלה הייתה לגבי ספקים אחרים.

אלעזר כהנא: אפשר להגיד שלגבי ספקים שהם לא ספקי סלולר זה ייקבע בתקנות.

אורנן שטיינברג: אפשר לעשות את זה הפוך, אולי להגדיר פה מה כן אתם רוצים.

אלעזר כהנא: אנחנו רוצים לכולם, לכל מי שפונה למוקד.

אלעזר כהנא: אני מבין שיש ספקיות שמחזיקות קבוצה קטנה בתוך חברה מסוימת.

אלעזר כהנא: כנראה שלא נשקיע כדי לעשות את זה.

אלעזר כהנא: לא איכפת לי להחריג את זה בתקנות, לא הפוך.

יהונתן קלינגר: לספקיות אינטרנט אין נתוני מיקום.

ניסן סלומינסקי: לא נצליח לקבל על 100% מהמתקשרים איכון.

ניסן סלומינסקי: גם אם נגיע ל90%, עשינו כאן צעד גדול.

ניסן סלומינסקי: בוא נראה מה קל ופשוט.

ניסן סלומינסקי: נתקדם דרך תקנות לגבי האחרים.

ניסן סלומינסקי: יש חוקים שצריך 100%, כאן לא.

ניסן סלומינסקי: אם על 90% מהקריאות תקבלו איכון, קנינו את זה.

אורנן שטיינברג: בדברי ההסבר היה מיקוד גדול על מפעילות הסלולר.

אורנן שטיינברג: השאלה אם לא כדאי שנזכיר פה את מפעילות הסלולר, כאשר בתקנות תיקבע תחולה לגבי בעלי רישיונות אחרים.

אורנן שטיינברג: זאת גם אפשרות.

אלעזר כהנא: אנחנו מסכימים שבתקנות אפשר יהיה להחריג בעלי רישיון בזק מסוימים.

ניסן סלומינסקי: זה אומר שאת החוק לא תוכל להפעיל כל עוד לא יהיו תקנות?

אלעזר כהנא: להיפך.

אלעזר כהנא: אפשר יהיה בתקנות לגרוע.

ניסן סלומינסקי: כל זמן שלא יהיו תקנות הגריעה שלך לא תהיה.

אלעזר כהנא: זה יחול על כולם.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר שעל אלה שאתה רוצה לגרוע אתה לא רוצה שזה יחול.

ניסן סלומינסקי: את מי אתה רוצה לגרוע, את אלה שלא מוגדרים בתוך רישיונות בזק?

אלעזר כהנא: יש קבוצות מסוימות שמשרד התקשורת חושב שלא מתאים שזה יחול עליהן.

ניסן סלומינסקי: אם יקבלו את החוק הזה, זה יחול על אותן קבוצות.

ניסן סלומינסקי: אם זה כך, בוא תחריג אותן.

אלעזר כהנא: אני מוכן עכשיו.

אלעזר כהנא: זה נתון להגדרות של משרד התקשורת.

אלעזר כהנא: אני לא יודע להגדיר.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע להגדיר שזה יהיה על הכל פרט לאלה?

אורנן שטיינברג: אני יודע להגדיר שזה על הסלולר ועל הקווי.

אורנן שטיינברג: נבחן את זה לגבי השאר.

ניסן סלומינסקי: מבחינת

ניסן סלומינסקי: כם זה מספיק?

אורנן שטיינברג: הדוגמה שניתנה בדיון הקודם הייתה דוגמה טובה, של ספק גישה לאינטרנט שאחראי רק על קיבוץ אחד, או של ספק שיש לו עד 100 מינויים.

אורנן שטיינברג: השאלה אם כדאי להפעיל עליו.

אורנן שטיינברג: אנחנו נעשה עבודה יותר רצינית.

אורנן שטיינברג: הנושא הזה של ספקי גישה לאינטרנט עלה לא מזמן.

אורנן שטיינברג: העבודה הזאת תיעשה בתקנות.

אורנן שטיינברג: בוא נעשה את הסלולר ואת הקווי עכשיו.

ניסן סלומינסקי: מקובל עליכם?

נעמה מנחמי: הכוונה לבעל רישיון בזק, מפעילות קווי וסלולר, ומפעילות, כפי שייקבע בתקנות, באישור ועדת החוקה.

ניסן סלומינסקי: זו הגדרה טובה?

ניסן סלומינסקי: המשטרה, אתם יכולים לחיות עם זה?

אלעזר כהנא: זה לא מספיק לנו.

ניסן סלומינסקי: אז מה אתה רוצה שיהיה כתוב?

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול להגיד שזה יחול על הכל, כשבפועל אתה רוצה להחריג מזה משהו בתקנות.

ניסן סלומינסקי: זה לא טוב.

ניסן סלומינסקי: אם היו לי את התקנות לא הייתה בעיה.

ניסן סלומינסקי: תמצאו את הדרך.

יואל הדר: אפשר לכתוב שהתקנות ייקבעו תוך 90 יום.

אלעזר כהנא: לעניין הזה.

זאב בנימין בגין: זה עוד לא אומר שייקבעו.

זאב בנימין בגין: זאת הבעיה.

זאב בנימין בגין: אם זה יהיה ב-130 יום, את מי אני אתבע?

זאב בנימין בגין: מה שאפשר להפעיל באמצעות החוק יופעל באמצעות החוק.

יואל הדר: אפשר לכתוב שייקבעו בתקנות תוך 90 יום.

ניסן סלומינסקי: ב-90 היום האלה יש לך חוק.

ניסן סלומינסקי: אתה הרי לא מתנה את החוק בתקנות, נכון?

יואל הדר: אם ב-90 יום אני אקבל עוד קבוצות מסוימות של מנויים, זה יהיה בתקנות.

יואל הדר: זה היתרון של התקנות האלו.

יואל הדר: הבונוס הוא שאני אוכל לקבל עוד.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לכתוב משהו שכולל את הכל, כשאתה בשלב מסוים מתכוון להוריד חלק מהדברים שלא שייכים.

ניסן סלומינסקי: או שתעשה את זה עכשיו, או שתגיד: "פרט לאותם אלה שיופיעו בתקנות".

יואל הדר: הלכתי איתך.

יואל הדר: עברתי לכיוון השני.

יואל הדר: מי שנכנס לסלולר, נכנס.

יואל הדר: הקווי נכנס.

יואל הדר: לגבי האחרים, תוך 90 יום ייקבע מי לא ייכנס.

ניסן סלומינסקי: ועד אז זה לא יחול עליהם.

יואל הדר: עליהם זה לא יחול.

ניסן סלומינסקי: אם עליהם זה לא יחול, בסדר.

יואל הדר: אני רוצה שייקבע דד-ליין של 90 יום.

אלעזר כהנא: העניין של להחריג זה לא בגלל שמהותית אנחנו חושבים שלא נכון שמספק כזה או אחר נקבל את המיקום.

אלעזר כהנא: אנחנו צריכים לקבל את המיקום של כל מי שמתקשר למוקד.

אלעזר כהנא: אלא מה?

אלעזר כהנא: יש כאלה שזה לא יעיל, שזו קבוצה קטנה מידי.

אלעזר כהנא: זו הסיבה.

אלעזר כהנא: זאת אומרת, אלו סיבות יותר טכניות, פחות מהותיות.

אלעזר כהנא: הרעיון של החוק שזה יחול על כולם.

אלעזר כהנא: אני כן חושב שאפשר להפנות לתוספת הראשונה במקום לתקנות.

אלעזר כהנא: התוספת בשלב הראשון יכולה להיות ללא מאפיינים.

אלעזר כהנא: אנחנו נוסיף את כל מי שירצו להכניס לתוספת.

ניסן סלומינסקי: עד שייכנסו לתוספת זה יחול על כולם?

אלעזר כהנא: אני לא חושב שיש התנגדות לאף אחד על כך שמהותית אין הבדל בין ספק לספק.

אלעזר כהנא: כל מי שפונה למוקד חירום צריך לדעת מאיפה הוא פנה, לא משנה מי הוא.

אלעזר כהנא: אלא מה?

אלעזר כהנא: הסכמנו שטכנית, שמבחינת יעילות לא צריך את כולם להכניס לתוך הדבר הזה.

אלעזר כהנא: אני לא חושב שמבחינה מהותית יש בעיה לכתוב שזה יחול על כל בעלי רישיון בזק, כפי שזה קיים בהגדרות של ההצעה הממשלתית.

אלעזר כהנא: את מי שאפשר להחריג - בין כה וכה אנחנו לא מתכוונים לפעול באזור הזה - נסכים להחריג.

אלעזר כהנא: יהיה צו של השר לביטחון פנים, בהסכמת שר התקשורת.

אלעזר כהנא: הם יחליטו מי יוחרג.

אלעזר כהנא: אפשר לקבוע זמן, תוך כמה זמן תוגש התוספת לוועדה כדי לאשר אותה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, נעשה את זה, אם כי זה לא 100%.

ניסן סלומינסקי: למשך 90 יום החוק יחול על כאלה שאחר כך אתה מחריג אותם.

ניסן סלומינסקי: אם אתם לא מוצאים משהו אחר - -

נעמה מנחמי: יש משהו אחר.

נעמה מנחמי: הצענו משהו אחר.

נעמה מנחמי: הוא סביר.

ניסן סלומינסקי: מה הצעת?

נעמה מנחמי: את מה שהקראתי קודם, שזה יחול על מפעילות קווי, הסלולר, כאשר את היתר נקבע במסגרת התקנות.

זאב בנימין בגין: זה מה שיואל אמר.

נעמה מנחמי: זה לא מה שהוא אמר.

נעמה מנחמי: הוא אומר על כולם.

ניסן סלומינסקי: מה יש ביתר?

ניסן סלומינסקי: כאלה שזה לא יחול עליהם, כאלה שזה יחול עליהם?

ניסן סלומינסקי: מה הרוב?

אלעזר כהנא: על הרוב זה יחול.

יהונתן קלינגר: איך זה יחול?

ניסן סלומינסקי: אם יחול, זה צריך להיות הנוסח שאתם אומרים.

יהונתן קלינגר: על ספקיות האינטרנט אין נתוני מיקום, זה לא יכול לחול.

אלעזר כהנא: ההחרגה היא לגבי חריגים, ממש לגבי מעט.

ניסן סלומינסקי: זה יחול על הרוב שביתר?

אורנן שטיינברג: כנראה שלא.

אורנן שטיינברג: יש 48 ספקי גישה לאינטרנט.

אורנן שטיינברג: מבחינת בעלי היתר או מה שאנחנו רואים כספקיות קטנות - יש 39 כאלו.

זאב בנימין בגין: זו לא המדידה הנכונה.

יהונתן קלינגר: יש 17 סוגים של רישיונות.

יהונתן קלינגר: אנחנו רוצים להחיל את זה על שלושה מתוכם.

יהונתן קלינגר: עם כל הכבוד, יש שירות לתמסורת לחו"ל באמצעות כבל תת ימי.

יהונתן קלינגר: זה לא יחול עליו.

יהונתן קלינגר: הוא בעל רישיון בזק.

יהונתן קלינגר: על תמסורת פנים ארצית זה יחול, על לוויין זה לא יחול.

יהונתן קלינגר: רוב הרישיונות הם כאלה שזה לא רלוונטי לגביהם.

ניסן סלומינסקי: אם על הרוב זה לא יחול, צריך לכתוב מלכתחילה שזה לא יחול, כאשר אחר כך, לפי התקנות, יצרפו כאלה שכן.

יואל הדר: הסעיף הזה ייכנס לתוקף תוך 90 יום, להבדיל מיתר החוק שייכנס לתוקף מיד.

יואל הדר: במהלך 90 יום שר התקשורת, בהתייעצות עם השר שלנו, יוכל להביא לוועדה תקנות שמחריגות גופים נוספים.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה מסכים לנוסח שהציע יואל?

אלעזר כהנא: כן, זה נכון.

ניסן סלומינסקי: אורנן, אתה מסכים?

אורנן שטיינברג: אני מסכים עם ההצעה של הייעוץ המשפטי של הוועדה.

ניסן סלומינסקי: יואל, מה מפריע לכם בהצעה של הייעוץ המשפטי של הוועדה?

יואל הדר: אני לא יודע מה יקרה בתקופה הזאת, זה לא תלוי בנו.

נעמה מנחמי: גם אנחנו לא.

יואל הדר: אני יוצר פה סד זמנים.

יואל הדר: זה יהיה תלוי במשרד התקשורת.

יואל הדר: הוא זה שרוצה להחריג גופים מסוימים.

יואל הדר: זה האינטרס שלו להחריג.

יואל הדר: האינטרס שלו יהיה להביא תוך 90 את התקנות לוועדה.

יואל הדר: יצרתי פה סד זמנים שמונע את מה שחבר הכנסת בגין אמר, את זה שלא יודעים מתי התקנות יגיעו.

אפרת חקאק: מה יקרה אם הוועדה לא מאשרת את התקנות?

יואל הדר: אם הוועדה לא מאשרת, הכל יחול.

נעמה מנחמי: אתה שם חרב על הוועדה.

יואל הדר: אני לא שם שום חרב.

יואל הדר: היא לא חייבת לאשר את הכל, היא יכולה להשאיר מה שהיא רוצה.

יואל הדר: זה תלוי ועדה.

יואל הדר: זה חוזר אליכם.

יואל הדר: השליטה היא בידכם.

נעמה מנחמי: זה לא בשליטת הוועדה.

נעמה מנחמי: אנחנו לא מכירים כזאת כתיבה.

אפרת חקאק: אם אתם מביאים לנו תקנות שאנחנו לא מאשרים, החוק יחול על כולם.

אפרת חקאק: זה מה שהוועדה לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: כולנו נחיה עם הנוסח של הייעוץ המשפטי של הוועדה.

יואל הדר: לפחות תקבע שתוך 90 יום יובאו תקנות.

ניסן סלומינסקי: ודאי.

אפרת חקאק: תקנות שיובאו לוועדה תוך 90 יום.

אפרת חקאק: משרד התקשורת, אתם יכולים להגדיר מה זה סלולר וקווי בחוק?

אורנן שטיינברג: כן.

נעמה מנחמי: אנחנו בסעיף 1ג - צפייה בנתוני מיקום של מתקשר באירוע הדורש טיפול מיידי.

נעמה מנחמי: רק כדי להכניס אנשים לתוכן הנושא שלנו, אנחנו נמצאים אחרי הסעיף שבו הועבר המידע באופן אוטומטי עם הוצאת השיחה למוקד החירום.

נעמה מנחמי: השאלה מה הן הנסיבות שבהן יצפו במידע.

נעמה מנחמי: אנחנו הצענו לעשות את זה כסעיפים (א) ו-(ב), כשסעיף (א) עוסק בצפייה במידע תוך כדי השיחה, סעיף (ב) עוסק בצפייה מיד בסמוך לשיחה או לאחר השיחה לצורך הטיפול באירוע המיידי.

נעמה מנחמי: 1ג.

נעמה מנחמי: צפייה בנתוני מיקום של מתקשר באירוע הדורש טיפול מיידי

נעמה מנחמי: הדורש טיפול מיידי ויש צורך בפנייה בנתוני המיקום של המתקשר, באופן מיידי, לשם טיפול באירוע כאמור, רשאי הוא לצפות בנתוני המיקום של המתקשר השמורים במאגר נתוני המיקום.

נעמה מנחמי: סיום השיחה, אם סבר כי נתוני המיקום דרושים באופן מיידי לצורך המשך הטיפול באירוע.

יהונתן קלינגר: המילים "באופן מיידי" חוזרות על עצמן יותר מידי.

יהונתן קלינגר: לא בטוח שאחרי האירוע הוא יזדקק לנתונים באופן מיידי.

יהונתן קלינגר: מצד שני, הוא עדיין יצטרך את הנתונים האלה, לפחות לפי סעיף קטן (ב).

רועי הראל: כל הסעיף הזה מדבר על צפייה בנתונים כמו בסעיף קטן (א).

יהונתן קלינגר: אם הגיעה כבר הניידת, רק לא מוצאים את הבחור, לא בטוח שזה באופן מיידי.

יהונתן קלינגר: הוא כבר צפה במשהו שדורש באופן מיידי.

יהונתן קלינגר: הצורך עבר.

נעמה מנחמי: אם הגיעה לשם ניידת, יש שם איזה עניין שדורש טיפול מיידי.

יהונתן קלינגר: המילים "באופן מיידי" קופצות החוצה לאחר סיום השיחה.

אלעזר כהנא: אתה צודק, מופיע פה יותר מידי העניין של באופן מיידי.

אלעזר כהנא: טיפול באופן מיידי יכול להיות באירוע הכי פשוט.

אלעזר כהנא: אם בדרך לפה הרמזורים בבנייני האומה הפסיקו לעבוד ואני התקשרתי למוקד, מבחינתי זה באופן מיידי.

אלעזר כהנא: באופן מיידי אומר שזה דורש עכשיו טיפול.

אלעזר כהנא: אם יהיו כתובות פה עוד 5 פעמים המילים "באופן מיידי", זה לא הופך את זה ליותר מיידי.

נעמה מנחמי: יש לנו הצעה לתיקון: אם סבר כי נתוני המיקום דרושים לצורך המשך מיידי בטיפול באירוע.

אלעזר כהנא: מה עשינו בזה?

נעמה מנחמי: אנחנו חוששים ממצב שבו גם אחרי שבועיים תהיה איזו שהיא פרשנות.

רועי הראל: בסעיף המקורי של ההצעה הממשלתית, בסעיף 10ד(א)(1), מדובר על אם סבר עובד המוקד לאחר מועד קבלת השיחה כי יש צורך בצפייה בנתוני המיקום בהתאם להוראות סעיף 10ג.

נעמה מנחמי: אפשר לכתוב את זה.

רועי הראל: הייתה הפניה לסעיף 10ג.

רועי הראל: זה סעיף שמדבר על חשש להתרחשות של אירוע הדורש טיפול מיידי וכו'.

רועי הראל: אתם מחקתם את הסעיף הזה, הפכתם אותו לסעיף (ב) הזה.

רועי הראל: אנחנו מוכנים להישאר בנוסח הממשלתי.

נעמה מנחמי: אני מסכימה עם הרעיון שזה יהיה כאמור בסעיף (א).

צילי נאה: אנחנו צריכים לחזור ולזכור את ההצדקה לכל המנגנון שאנחנו יוצרים כאן, המנגנון של העברה אוטומטית של נתוני המיקום לצורך מיידי.

צילי נאה: אם לא היה צורך מיידי, לא היינו צריכים את כל המנגנון הזה, יש למשטרה גם דרכים אחרות לקבל נתונים שהיא צריכה בדיעבד.

צילי נאה: המקרה שאני ראיתי לנגד עיני הוא מקרה שבו המוקדן לא הבין שיש איזו מידיות ודחיפות בזמן השיחה.

צילי נאה: רק אחרי שהגיעו נתונים הבינו בדיעבד שזו הייתה שיחה דחופה או מיידית.

דוד אזולאי: צריך להבהיר שיש מקרים שבהם המוקדן חושב שהוא יודע איפה המקרה, הוא מזעיק לשם אמבולנס, רק שזה לא המקום.

דוד אזולאי: אלה המצבים שבהם אנחנו צריכים את החוק הזה.

נעמה מנחמי: זה מכסה אותך.

רועי הראל: הנוסח הממשלתי מקובל.

נעמה מנחמי: סעיף 10ד שנמחק כלל הגבלת שימוש בנתוני מיקום שלא נצפו.

נעמה מנחמי: הוא דיבר על 3 נסיבות.

נעמה מנחמי: את הנסיבה הראשונה הכנסנו לסעיף קטן (ב), שזה צפייה שנדרשת באופן מיידי לאחר השיחה.

נעמה מנחמי: הצורך השני היה כתוב בסעיף (א)(2), שזה לשם ביצוע תחקיר.

נעמה מנחמי: הצורך השלישי – לפי צו של בית משפט.

נעמה מנחמי: חשבנו, ונראה שיש גם איזו שהיא הסכמה, שאין צורך בצו בית משפט, מאחר ואנחנו לא מנסים ליצור פה עילה חדשה.

נעמה מנחמי: אם כבר קיימת עילה בחוק, מן הסתם בית המשפט יוכל לתת את הצו, כך שלא נדרש לנו הסעיף הזה.

נעמה מנחמי: נשארנו עם העניין של תחקיר.

נעמה מנחמי: ייחדנו סעיף לצרכי תחקיר, וזה הסעיף שאני הולכת לקרוא עכשיו.

נעמה מנחמי: 1ד.

נעמה מנחמי: צפייה בנתוני מיקום של מתקשר לצרכי תחקיר על אף האמור בסעיף קטן 1ג, רשאי עובד המוקד לצפות בנתוני המיקום גם לאחר סיום השיחה, לשם ביצוע תחקיר הנוגע לאופן הטיפול של מוקד החירום בפנייה למוקד, ובלבד שהתחקיר אושר מראש ובכתב על ידי.

נעמה מנחמי: .

נעמה מנחמי: אנחנו השארנו לוועדה לחשוב מי הוא בעל התפקיד שנכון יהיה לאשר אצלו.

נעמה מנחמי: אנחנו חושבים שזה לא צריך להיות קצין המוקד.

אלעזר כהנא: ממש לא.

אלעזר כהנא: השתמשנו לאורך כל ההצעה הממשלתית במילה "תחקיר".

אלעזר כהנא: לאורך כל הדרך הבהרנו שמדובר בתחקיר לא במובן של סעיף 122 לחוק המשטרה.

אלעזר כהנא: כשמישהו תובע אותנו בתביעת נזיקין על אירוע מוקד, כשאני צריך להוכיח מה עשיתי או לא עשיתי, למה עיינתי או לא עיינתי בנתוני מיקום, אני צריך להוכיח שהייתי בסדר.

אלעזר כהנא: אני חייב לעיין.

אלעזר כהנא: זה לא תחקיר במובנו החוקי של תחקיר.

אלעזר כהנא: זו בדיקה מאוחרת שנדרשת.

אלעזר כהנא: לפעמים במסגרת בקרות על פעילות המוקד נעשית בדיקה.

אלעזר כהנא: המושג "תחקיר" פה הוא לא במובנו בחוק.

ניסן סלומינסקי: מה אתה מציע?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה בדיקה במקום תחקיר?

אלעזר כהנא: אני מעדיף בדיקה.

אלעזר כהנא: לא מדובר פה על אישור.

אלעזר כהנא: אם רוצים לכתוב באישור קצין משטרה, אין לי בעיה באישור קצין משטרה, אבל לא מעבר לזה.

אלעזר כהנא: סוגי הבדיקות לאחור יכולים להיות מאוד מגוונים - החל מבקרה שוטפת, כלה בקצין המוקד שאומר לו: "למה לא עיינת".

נעמה מנחמי: אני רק רוצה להבהיר מה המשמעות של צפייה לצורכי תחקיר.

נעמה מנחמי: כל הצעת החוק הזאת יוצרת כאן הבחנה בין נתונים שנצפו לנתונים שלא נצפו.

נעמה מנחמי: נתונים שנצפו נשמרים לעד, נתונים שלא נצפו נמחקים אחרי 14 ימים.

נעמה מנחמי: עצם התחקיר, הבדיקה, מה שזה לא יהיה, הופך נתון שלא נצפה ואמור להימחק תוך 14 יום, לנתון שנצפה ונשמר לעד בנתונים של המשטרה.

נעמה מנחמי: ניתן להצליב אותו, ניתן לשפוך אותו לבריכת נתונים שעוסקים בכל מיני הקשרים.

נעמה מנחמי: יש פה משמעות מאוד רצינית.

נעמה מנחמי: להגיד שכל בדיקה או כל חשש של התנהלות שאולי לא הייתה 100% - -

מיכל רוזין: יותר בקרה.

מיכל רוזין: זה אומר שלפחות 3 פעמים ביום הם יכולים לעשות בקרה, לבדוק אם נענה או לא נענה.

אלעזר כהנא: זה לא נכון להגיד שזה הופך את הנתון לנתון שאף אחד לא יודע עליו.

אלעזר כהנא: להיפך, נתונים שלא צפינו בהם, ב-99% של המקרים זה כי אנחנו כבר יודעים בדיוק לאן לשלוח את הניידת.

אלעזר כהנא: זאת אומרת, נתון המיקום כבר קיים במערכת, הוא פשוט לא קיים דרך המוקד המתקשר.

אלעזר כהנא: הבן אדם אמר שהוא נמצא ברחוב סוקולוב 5, קומה 5.

אלעזר כהנא: זה כבר כתוב בנתוני האירוע.

אלעזר כהנא: המוקדן מציין בנתוני האירוע את המיקום.

אלעזר כהנא: הנתון הזה כבר קיים.

אלעזר כהנא: לא צפיתי בו בגלל שהוא כבר קיים.

אלעזר כהנא: מתי אני בכל זאת צריך לעיין?

אלעזר כהנא: אם יש טענה.

אלעזר כהנא: בקרות לא נעשות כל הזמן.

אלעזר כהנא: אם היינו עושים בקרות 3 פעמים ביום, לא היינו עובדים.

אלעזר כהנא: בקרות נעשות על ידי גורם מבקר.

אלעזר כהנא: פעם בתקופה יש גורם מבקר.

אלעזר כהנא: דרך אגב, בקרה חייבת להיות דווקא במקרים שלא נצפו.

אלעזר כהנא: אני יכול להזכיר לכולנו פה הרבה אירועי מוקד כאלה ואחרים שעלו לכותרות.

אלעזר כהנא: השאלה שעלתה היא למה לא נעשה שימוש.

אלעזר כהנא: אם קרתה תקלה, נניח שהניידת לא הגיע, אז שואלים למה המוקדן לא עשה שימוש בכלי שהמחוקק נתן לו ויכול היה למנוע את מה שקרה אחר כך.

אלעזר כהנא: אני רוצה להבין מה קרה שם.

אלעזר כהנא: לא תמיד צריך לתלות את הבן אדם.

אלעזר כהנא: לפעמים זה עניין של שיקול דעת, לפעמים הוא חשב שהוא הבין אבל לא הבין.

אלעזר כהנא: את זה צריך לבדוק אחורה.

אלעזר כהנא: את זה עושה מפקח משמרת, מפקח מוקד.

אלעזר כהנא: לא צריך עכשיו לעלות למטה ארצי, לקצינים.

אלעזר כהנא: זה נעשה ברמה המיידית.

מיכל רוזין: זה נשמר?

נעמה מנחמי: כן.

אלעזר כהנא: הנתון הוא לא נתון שלא קיים אצלנו.

אלעזר כהנא: זה נתון שקיים.

אלעזר כהנא: מקום האירוע קיים גם היום.

אלעזר כהנא: במערכת קיימים היום נתוני מיקום האירוע.

אלעזר כהנא: אנשים מוסרים.

אלעזר כהנא: אם הם לא מוסרים, אז הניידת כשהיא מגיעה מדווחת למוקד: הגעתי, הכתובת היא כך וכך.

נעמה מנחמי: גם יכול להיות שאדם מתקשר להגיד שהוא לא מוצא את הבת שלו.

נעמה מנחמי: איפה הוא נמצא לא רלוונטי כרגע.

רועי הראל: אז אני לא צריך את האיכון.

נעמה מנחמי: אני לא יודעת.

נעמה מנחמי: ברגע שאתם מגדירים בדיקה בצורה כל כך רחבה, שלא צריך בשבילה אישור - -

רועי הראל: זה בנוגע לטיפול בפנייה במוקד החירום.

אלעזר כהנא: אנחנו מבקשים שזה לא יהיה באישור מישהו.

אלעזר כהנא: אם באישור, אז כל קצין משטרה.

מיכל רוזין: כל קצין משטרה יכול להיות כל קצין משמרת.

מיכל רוזין: אין לזה משמעות.

נעמה מנחמי: אני מציעה להעלות את הדרג.

ניסן סלומינסקי: בכל צפייה?

נעמה מנחמי: לא, בצפייה של נתון שלא נדרש לצורך מיידי אלא לצורך תחקיר.

מיכל רוזין: יש מישהו ספציפי שאחראי על הבדיקות?

אלעזר כהנא: תלוי איזה סוג של בדיקה.

אלעזר כהנא: אם זה בא דרך תביעת נזיקין, היועץ המשפטי מקבל את התביעה ופונה למוקד.

יהונתן קלינגר: אין תביעות נזיקין שיוגשו לכם 14 יום אחרי.

מיכל רוזין: תציעי שזה יהיה באישור היועץ המשפטי.

אלעזר כהנא: לא.

אלעזר כהנא: רוב הבדיקות זה לא יועץ משפטי.

אלעזר כהנא: רק נזיקין מגיע דרך היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: מה 14 יום יעזור לכם לתביעת נזיקין?

ניסן סלומינסקי: זה לא רלוונטי.

אלעזר כהנא: יש אירועים שאנחנו יודעים מיד שהולכת להיות תביעת נזיקין.

אלעזר כהנא: יודעים את זה דקה אחרי האירוע.

מיכל רוזין: כי מה?

אלעזר כהנא: כי אנחנו מבינים שהייתה תקלה.

אלעזר כהנא: זה קורה.

יהונתן קלינגר: הולכים לייעוץ המשפטי, הוא אומר: "חברים, הייתה תקלה, תחזיקו ראיות".

אלעזר כהנא: לא הולכים לייעוץ המשפטי.

אלעזר כהנא: יש פה ממחלקת הסיור.

אלעזר כהנא: הוא לא צריך ללכת לייעוץ המשפטי כדי להגיד שהוא בודק תקלה אצל האנשים שלו.

אלעזר כהנא: הוא צריך אותי כדי להגיד?

אלעזר כהנא: אם הוא רואה שמשהו לא התנהל כמו שצריך במוקד שלו, הוא צריך אותי כדי להגיד לו לבדוק?

מיכל רוזין: אבל ממילא אחר כך תצטרך להעביר את זה.

מיכל רוזין: אם תהיה תביעה, היועץ המשפטי יצטרך לטפל בזה.

ניסן סלומינסקי: על מה אנחנו מדברים?

ניסן סלומינסקי: אם הוא עושה את הבדיקה, הוא לא יכול לצפות?

אלעזר כהנא: זה מה שאנחנו אומרים, שהוא יכול לצפות.

ניסן סלומינסקי: לא רק שהוא יכול, הוא צריך.

מיכל רוזין: מי מאשר לעשות בדיקות?

ניסן סלומינסקי: נניח שקרתה תקלה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא אחראי, הוא צריך לבדוק כדי שלא תקרה עוד תקלה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא רשאי לצפות?

ניסן סלומינסקי: על מה אנחנו מדברים?

נעמה מנחמי: הבעיה היא שהסעיף הזה הוא סעיף שמבטל את כל הרעיון של החוק, הוא מהווה דרך לחמוק מההוראות של החוק.

אלעזר כהנא: את מדברת על אחוז מזערי מכמות הנתונים.

נעמה מנחמי: לא משנה אם יש ספק או אין ספק.

נעמה מנחמי: אני מניחה שיחפשו ב-95% מהמקרים.

אלעזר כהנא: אמרתי שלא לוקחים סיכונים בחיי אדם.

אלעזר כהנא: לא לוקחים סיכונים ביכולת לתת שירות לבן אדם.

נעמה מנחמי: אנחנו כבר לא נמצאים בשלב המיידי.

ניסן סלומינסקי: אם יש תקלה, המשמעות היא שגם באירוע הבא יכולה להיות אותה תקלה.

ניסן סלומינסקי: אם הם מסוגלים להגיד לי שבמיידית הם יכולים לעשות בדיקה, הלוואי.

רועי הראל: צריך לקחת את הסעיף לפרופורציות.

רועי הראל: אנחנו מדברים על 9 מיליון פניות בשנה, על 25,000 פניות למוקד ביום.

רועי הראל: המשטרה לא הולכת לאכוף את החוק הזה על ידי צפייה ב-25,000 נתוני איכון מאירועים שהיא לא צפתה.

רועי הראל: זה אחד.

רועי הראל: שניים, מדברים פה על אירוע שהתרחש.

רועי הראל: היה טיפול באירוע, יודעים מאיפה האדם התקשר.

רועי הראל: מדברים על אירוע בדיעבד.

רועי הראל: האירוע נגמר.

רועי הראל: המוקד אומר: יכולתי לטפל באירוע הזה יותר טוב אם הייתי צופה באיכון.

רועי הראל: אני כבר יודע את הנתון הזה, אני רק רוצה לצפות, כמו שאמר אלעזר, בשלבי הבדיקות.

רועי הראל: אני לא אוסף את הנתונים בדיעבד, לכן קבלה מחוק נתוני תקשורת לא טובה לי, אני צריך את הנתון בזמן אמת.

רועי הראל: זאת הפרופורציה שעליה מדובר, לא מעבר לזה.

נעמה מנחמי: יהיה מקובל עליכם שהנתונים שנצפו לצורכי תחקיר יימחקו תוך איקס זמן?

דנה צרנובלסקי: אמרנו בדיון הראשון שמרגע שזה נצפה זה לא יכול להימחק.

דנה צרנובלסקי: אם זה יימחק ותוגש תביעה נזיקית, אני לא אדע להסביר מה בדקתי.

יואל הדר: נעשה באישור קצין.

נעמה מנחמי: קצין זה כלום.

נעמה מנחמי: כמה קצינים יש במשטרה?

ניסן סלומינסקי: בוא נשאיר את זה באישור קצין.

נעמה מנחמי: קצין מתחום מסוים?

יואל הדר: זה שהוסמך להיות קצין משטרה.

ניסן סלומינסקי: קצין משטרה.

נעמה מנחמי: מה בכב"ה ובמד"א?

נעמה מנחמי: אתם רוצים להציע לנו איש רלוונטי?

עודד ברוק: לנו אין בעיה עם הנושא הזה.

נעמה מנחמי: אנחנו רוצים שלצורכי תחקיר, ככל שאתם רוצים שתישאר לכם האופציה לצפות בצורכי תחקיר, מישהו יאשר את התחקיר הזה.

נעמה מנחמי: אתם רוצה לנקוב בדרגה שתאשר את התחקיר?

עודד ברוק: מפקד תחנה ומעלה.

אלעזר כהנא: אני רוצה להבהיר שלא מדובר באישור בכתב.

נעמה מנחמי: למה לא?

נעמה מנחמי: איך יבדקו אחר כך שזה קרה?

רועי הראל: יש תיעוד על זה.

נעמה מנחמי: אם יש תיעוד, זה נכתב.

רועי הראל: יש מערכת של הרשאות.

רועי הראל: לא כל אחד יכול להיכנס.

רועי הראל: צריך סיבה להיכנס.

אלעזר כהנא: יכול להיות בדיעבד.

נעמה מנחמי: לפי איך שזה מנוסח כרגע, עובד המוקד רשאי.

נעמה מנחמי: כל עובד מוקד יכול להיכנס.

נעמה מנחמי: תהיה הרשאה לכל עובד מוקד.

אלעזר כהנא: אני מוכן ללכת על ההצעה שזה יהיה באישור קצין משטרה.

אלעזר כהנא: מראש בוודאי שכן, לא בכתב.

נעמה מנחמי: למה לא בכתב?

נעמה מנחמי: אם אתה אומר שיש לזה תיעוד, למה שזה לא יהיה בכתב?

יואל הדר: שיתועד, לא בכתב.

נעמה מנחמי: מי יתעד?

רועי הראל: קצין משטרה.

זאב בנימין בגין: שיירשם.

נעמה מנחמי: בסדר, יירשם.

נעמה מנחמי: מד"א, אתם יכולים להציע לנו איש שיאשר את הבדיקה לצורכי תחקיר?

יהודה גבאי: אני מציע שזה יהיה מנהל המוקד הארצי.

אלעזר כהנא: את הורדת פה את העניין של צו בית משפט.

נעמה מנחמי: נכון.

נעמה מנחמי: הסברתי גם למה.

אלעזר כהנא: הסברת.

אלעזר כהנא: זה לא בטוח מקובל עלינו.

אלעזר כהנא: מאחר ונכנסנו פה לאיזה שהוא סד שהמשמעות שלו היא שנאסר עלינו לעיין בדיעבד בנתונים האלה, אמרנו שלפחות יהיה איזה שהוא פתח באמצעות צו בית משפט.

ניסן סלומינסקי: מה הצו יגיד?

אלעזר כהנא: אני אתן דוגמה.

אלעזר כהנא: נניח שאנחנו רוצים לעשות איזו שהיא בדיקה סטטיסטית מחר בבוקר, שאנחנו רוצים לעשות איזו בדיקה לגבי אירוע שיכול להיות רלוונטי לגבי איזו שהיא חקירה.

אלעזר כהנא: רצינו איזו שהיא אופציה.

ניסן סלומינסקי: מה אתה הולך לבקש בצו?

אלעזר כהנא: שבית המשפט יתיר לי לעיין בנתון הזה לצורך האופציה הזאת.

צילי נאה: הסיומת "לפי צו של בית משפט" מקובלת בסעיפי סודיות, לפחות מהתקופה האחרונה, על בסיס ההנחה שיש סיטואציות שאנחנו לא יודעים לצפות אותן מראש.

ניסן סלומינסקי: למה אתם מתנגדים לזה?

נעמה מנחמי: אנחנו חושבים שזה מיותר.

ניסן סלומינסקי: מה אם יש צו של בית משפט שבמקרה הזה כן אפשר?

נעמה מנחמי: השאלה אם אנחנו רוצים ליצור עילה חדשה או שאנחנו מדברים על עילות קיימות בחוק.

נעמה מנחמי: האם כל מה שאנחנו צריכים זה למצוא שופט שיאשר איזה שהוא רעיון כלשהו שעולה?

ניסן סלומינסקי: שופטים גם מתעסקים בדברים פי אלף יותר חמורים וקשים.

ניסן סלומינסקי: אם הם קיבלו צו מבית משפט שהמקרה חריג והם יכולים להיכנס - -

יהונתן קלינגר: רק שיהיה ברור, הצו לא יאפשר הצלבה עם מידע אחר, רק שימוש למטרות מסוימות.

אלעזר כהנא: למה שזה יהיה ברור?

אלעזר כהנא: מה אם השופט יגיד שכן?

יהונתן קלינגר: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים למנוע.

אלעזר כהנא: אל תגיד שכן, אל תגיד שלא, תשאיר לשופט.

ניסן סלומינסקי: יש דברים פי אלף יותר חמורים וקשים שאנחנו סומכים בהם על השופט.

ניסן סלומינסקי: זה מה שיש לנו במדינה, אין מה לעשות.

יהונתן קלינגר: שהצו יהיה למקרה ספציפי, לא צו כללי לכל הפניות שהגיעו למוקד בראשון לציון.

ניסן סלומינסקי: אם הם באים ואומרים שיש כאן אירוע חריג, הם יסבירו לשופט על מה.

ניסן סלומינסקי: השופט ייתן להם לפי זה.

ניסן סלומינסקי: אם האירוע החריג דורש להסתכל על דבר אחד, הם יפתחו דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: אם הוא דורש על 5 דברים, יהיו 5.

ניסן סלומינסקי: אם שכנעו שופט, אין לנו יותר.

נעמה מנחמי: אנחנו נמצאים בהקשר שבו המדינה מבקשת לאסוף מידע על אזרחים.

נעמה מנחמי: גם אם המידע הקונקרטי הזה לא פוגע, עצם התפיסה העקרונית היא שהמדינה לא אמורה לאסוף מידע על אזרחים.

נעמה מנחמי: זה הדבר הראשון.

נעמה מנחמי: הדבר השני הוא לגבי צווים.

נעמה מנחמי: בחוק נתוני תקשורת לא כתוב שבית המשפט יקבע בצו מתי מתאים לתת את הנתונים.

נעמה מנחמי: כתוב מתי יינתנו הנתונים, מתי לא יינתנו, באיזה עבירות כן, באיזה עבירות לא.

נעמה מנחמי: אנחנו לא רוצים לעשות פה מסלול רק בגלל שאנחנו חושבים שאולי יהיה איזה מקרה שבו ירצו לתת ויהיה מוצדק לתת.

נעמה מנחמי: גם אם אנחנו כותבים את הצו, אני חושבת שזה צריך להיות צו לפי כל דין.

אלעזר כהנא: אין בעיה.

נעמה מנחמי: אם זה צו לפי כל דין, זה מיותר.

אלעזר כהנא: זה לא מיותר בכלל.

נעמה מנחמי: אז נוסיף סעיף.

אלעזר כהנא: אנחנו מדברים על בקשה של המשטרה לקבל נתונים שהם בין כה וכה נמצאים כבר בידיה.

אלעזר כהנא: כל הבקשה פה היא לקבל אותם מהר יותר, זמין יותר, מדויק יותר.

אלעזר כהנא: זה הכל.

אלעזר כהנא: כל מה שביקשנו זה לקבל נתון שבין כה וכה נמצא בידינו.

אלעזר כהנא: לא רק שהוא נמצא היום בידינו, הוא נמצא ושמור אצלנו במערכות גם היום.

אלעזר כהנא: עושים בו שימוש ככל שנדרש גם היום.

אלעזר כהנא: הוא פשוט לא מגיע בזמן אמת תוך כדי השיחה.

אלעזר כהנא: זה או שהמתקשר נתן לי אותו פיזית, או שהניידת דיווחה לי, או שאחרי כמה בירורים עם עוד עדים הגעתי למקום ואני יודע על מה מדובר.

אלעזר כהנא: זה גם נתון נקודתי, מאיפה האדם התקשר אלי.

אלעזר כהנא: זה כאן ועכשיו.

אלעזר כהנא: זה לא דומה לחוק נתוני תקשורת, זה עולם אחר.

אלעזר כהנא: זה נתון על אירוע שאדם מדווח עליו.

אלעזר כהנא: איך אפשר להשוות?

אלעזר כהנא: אם אנחנו לא סומכים על בתי משפט, אז על מי כן?

אלעזר כהנא: בשבוע שעבר הייתי בדיון במכון הישראלי לדמוקרטיה על נתוני תקשורת באנגליה.

אלעזר כהנא: הרבה מאוד נתוני תקשורת מתקבלים שם ללא צווי בית משפט.

אלעזר כהנא: צריך לזכור על מה אנחנו מדברים פה.

אלעזר כהנא: אי אפשר להגיד על כל דבר שהמשטרה אוספת מידע על אזרחים.

אלעזר כהנא: אנחנו נותנים פה שירות על מידע נקודתי, מקומי.

אלעזר כהנא: הוא כבר קיים לנו בין כה וכה.

ניסן סלומינסקי: אם אתם מצליחים לשכנע את השופט לתת לכם צו, זה בסדר, אבל שזה לא יהיה אישור כללי על הכל.

ניסן סלומינסקי: אתם צריכים להסביר לו מה אתם צריכים.

ניסן סלומינסקי: הוא נותן לכם על מה שאתם צריכים.

יהונתן קלינגר: לא מדברים פה על לקבל את המידע.

יהונתן קלינגר: לקבל את המידע זה דבר אחד שצו יכול לתת.

יהונתן קלינגר: ברגע שאני מוסיף החרגה ל-1ה(א), השופט יכול לאפשר להעביר את זה למאגר מידע אחר.

יהונתן קלינגר: לא רק לצפות או להשתמש בזה, זה יכול לאפשר להצליב את זה עם מידע אחר.

יהונתן קלינגר: זאת הבעיה.

יהונתן קלינגר: זה לא רק לקבל את זה לצורך כלשהו.

אלעזר כהנא: למה זאת בעיה?

יהונתן קלינגר: כי 80% מהשוטרים שעוברים תחקיר ביטחוני מודים שהם עושים שימוש לרעה במידע.

יהונתן קלינגר: זאת הבעיה.

יהונתן קלינגר: זה תחקיר שפורסם ב"הארץ".

ניסן סלומינסקי: זה גם תחקיר לגבי השופטים?

ניסן סלומינסקי: אני מדבר עכשיו על שופט, לא על שוטר.

יהונתן קלינגר: זה לא קשור.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שגם עם שופטים זה ככה.

ניסן סלומינסקי: יש גבול שבו צריך לעצור.

יהונתן קלינגר: יש הבדל בין לקבל את המידע, להשתמש בו לצורך חקירה אחת, לבין לקבל את המידע, לאגור אותו, להצליב אותו, לעשות עליו חיפושים.

יהונתן קלינגר: אלה שני דברים שונים.

יהונתן קלינגר: אם יש צורך מיידי, אם יש צורך של תחקיר, אם יש חקירה של פשע שאומרים שצריך את המידע ששמור במוקד החירום, זה דבר אחד, אבל להתחיל להצליב מידע - -

מיכל רוזין: איך אתה מונע את זה בחוק?

יהונתן קלינגר: שהצו יהיה רק לעניין שמירה, לא להעביר אותו, לא להצליב אותו.

רועי הראל: אנחנו לא מגבילים בחוק שיקול דעת של שופט.

רועי הראל: אני לא מכיר כזה דבר.

נעמה מנחמי: אני לא בטוחה שפרקטית ניתן יהיה לעשות את זה.

נעמה מנחמי: ברגע שאנחנו בונים מערכת שכשהיא נצפית היא מתערבבת, קשה - -

מיכל רוזין: את יכולה לקבוע שזה קיים רק ל-14 יום, או לקבוע שזה לא נאגר.

נעמה מנחמי: אותו דבר אפשר גם לגבי תחקיר.

ניסן סלומינסקי: נניח שהשופט נתן אישור לא למחוק את זה אחרי 14 יום, רק אחרי 20 יום, אז מה, אנחנו לא מקבלים את ההחלטה של השופט?

ניסן סלומינסקי: זה מה שאנחנו הולכים להגיד?

ניסן סלומינסקי: על מה אנחנו מדברים פה?

ניסן סלומינסקי: זה מה שהמערכת הדמוקרטית קבעה.

ניסן סלומינסקי: אם השופט חותם, מכניסים אדם ל-10 ימי מעצר.

ניסן סלומינסקי: זה פי אלף יותר חמור מזה שאתה יודע מאיפה האדם התקשר.

נעמה מנחמי: אפשר להגדיר שהמערכת תדע לתעל את המידע שנצפה בדיעבד לצורכי תחקיר ועם צו של בית משפט באופן שהוא לא יוצלב לאחר מכן.

אלעזר כהנא: למה?

ניסן סלומינסקי: מה זה "יוצלב"?

ניסן סלומינסקי: אם השופט אישר להם להצליב למשהו, הם שכנעו אותו - -

נעמה מנחמי: מה אם הוא לא אישר?

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא אישר, אסור להם.

צילי נאה: המונח "צו של בית משפט" לא מופיע רק כאן, הוא מופיע רוחבית בחקיקה.

צילי נאה: הכוונה היא למקרה פרטני, ככה אני מבינה את המשמעות.

ניסן סלומינסקי: ודאי שכך.

ניסן סלומינסקי: אף שופט לא ייתן אישור כללי.

ניסן סלומינסקי: זה אל"ף-בי"ת של הדמוקרטיה, אין מה לעשות.

אלעזר כהנא: נניח שבמקום מסוים אנחנו רואים תופעה חוזרת ונשנית של פריצות.

אלעזר כהנא: אני רוצה לראות אם זה תואם את נתוני המוקד, אם יש דיווחים בזמן אמת מאזור הזה.

אלעזר כהנא: המטרה היא לראות אם יש תופעה שצריך לטפל בה.

אלעזר כהנא: לגיטימי לטפל בזה, זה תפקיד המשטרה.

אלעזר כהנא: אני רוצה לבקש מהשופט שייתן לי בשבוע הזה לבדוק כמה אירועים היו מאזור מסוים.

אלעזר כהנא: זה אפילו לא מעניין אותי מי התקשר.

נעמה מנחמי: אתה אומר שאתה רוצה שהשופט ייתן לך אישור לא למחוק באופן גורף את הנתונים.

אלעזר כהנא: באזור מסוים.

נעמה מנחמי: כרגע מה שאמרת זה שאתה רוצה ללכת לשופט ולהגיד לו שתחולת החוק לעניין מחיקת 14 יום לא תחול עליך.

אלעזר כהנא: על נתונים שציינתי בפניו.

נעמה מנחמי: הם רוצים לעקוף את הוראות החוק באמצעות הצו הזה.

רועי הראל: אני הולך לבית המשפט כדי לעקוף את הוראות החוק?

נעמה מנחמי: כן, זה מה שאתם אומרים כרגע.

רועי הראל: אז שלא ייתן לי השופט את הצו.

ניסן סלומינסקי: מה הנוסח שהיה קודם?

רועי הראל: לפי צו של בית המשפט, על פי כל דין.

נעמה מנחמי: אז אולי כן כדאי לכתוב שזה רק לעניינים פרטניים.

אלעזר כהנא: אני לא יודע מה זה עניינים פרטניים.

ניסן סלומינסקי: זה עניין של נוסח.

נעמה מנחמי: זו מהות העניין.

אלעזר כהנא: אפשר לוותר על המילים "על פי כל דין", להשאיר רק צו של בית משפט.

מיכל רוזין: אנחנו מסכימים עם נעמה.

ניסן סלומינסקי: על מה את מסכימה איתה?

מיכל רוזין: שזה לא הגיוני שזה יהיה פרוץ לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

נעמה מנחמי: שזה יהיה פרטני.

ניסן סלומינסקי: הם הולכים לשופט, מסבירים לו שיש סיבה מסוימת.

ניסן סלומינסקי: אם השופט משתכנע, הוא מוציא להם אישור על משהו מסוים.

נעמה מנחמי: אנחנו רוצים שיהיה ברור שזה משהו פרטני.

ניסן סלומינסקי: השופט לא נותן משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: הוא צריך לשקול אם כן או לא.

ניסן סלומינסקי: לפי זה הוא מוציא.

נעמה מנחמי: השאלה אם צו בית משפט צריך להינתן באופן פרטני, או שאפשר לבוא לבית המשפט ולהגיד לו: אנחנו עכשיו רוצים, כפי שהציע אלעזר כהנא, לעשות איזה שהוא מחקר לגבי איכונים באזור מסוים.

מיכל רוזין: כללי?

נעמה מנחמי: כן.

אלעזר כהנא: לא כללי.

אלעזר כהנא: נתתי משהו מאוד ספציפי ומוגדר.

ניסן סלומינסקי: הוא ממש לא דיבר על זה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא מרגיש במשהו מסוים שיש דליפה, שהעסק דולף, הוא רוצה לבדוק את זה.

ניסן סלומינסקי: הוא הולך לשופט, מסביר לו שצריך לעשות בדיקה, והשופט בודק ואומר: "אני נותן לך את זה".

נעמה מנחמי: את זה הוא יכול לקבל דרך חוק נתוני תקשורת.

נעמה מנחמי: אנחנו לא בונים פה עכשיו חוק שמטרתו לעקוף את חוק נתוני תקשורת.

אלעזר כהנא: אני רוצה לדעת כמה אנשים התקשרו למוקד.

אלעזר כהנא: מה ייתן לי חוק נתוני תקשורת?

נעמה מנחמי: אתה רוצה לדעת נתוני איכון מאזור מסוים.

אלעזר כהנא: לא, אני רוצה לדעת כמה אנשים דיווחו למוקד באזור מסוים.

אלעזר כהנא: אני חושב שש שם תופעה.

אלעזר כהנא: אני רוצה להבין למה.

נעמה מנחמי: זאת הייתה הכוונה?

נעמה מנחמי: משרד המשפטים, האם הכוונה שלכם הייתה לעשות סקירות רוחב על אזורים?

נעמה מנחמי: האם במסגרת הצעת החוק הממשלתית הייתה כוונה לאפשר לעשות בדיקות רוחב על אזורים, לראות כמה אנשים התקשרו מאזור מסוים?

אלעזר כהנא: כדוגמה.

נעמה מנחמי: או שהכוונה הייתה לסייע במקרה חירום פרטני?

רועי הראל: גם לצורך טיפול באירוע, גם לצורך בדיקה.

רועי הראל: יש עוד פעולות שהמשטרה צריכה את הנתונים האלה.

רועי הראל: היא פונה לבית המשפט שיאשר לה לצפות במערכת.

מיכל רוזין: אם אנחנו הולכים לפי שיטתו של יהונתן, הנתונים לא יישמרו אחרי שבועיים.

אלעזר כהנא: אנחנו הסכמנו, הם לא נשמרים, זה ברור.

אלעזר כהנא: הם לא נשמרים אחרי שבועיים.

נעמה מנחמי: אני רוצה לבקש מבית המשפט אישור לא למחוק את הנתונים.

מיכל רוזין: בתוך השבועיים?

מיכל רוזין: בתוך השבועיים אתם רוצים לא פרטני?

אלעזר כהנא: אנחנו תמיד באים לבית משפט.

אלעזר כהנא: יש לנו אפשרות לצפות גם תוך כדי אירוע וגם לצורך בדיקה אחרי.

אלעזר כהנא: יש מצבים שונים שבהם הנתון הזה חשוב.

אלעזר כהנא: לפעמים יש חקירת אירוע אחר, לפעמים יש איזו שהיא תופעה עבריינית שאנחנו נתקלים בה.

אלעזר כהנא: זה לא האירוע הספציפי.

אלעזר כהנא: ביקשנו סמכות לקחת כשצריך.

אלעזר כהנא: אמרו לנו שזה יעבור דרך בית משפט.

אלעזר כהנא: אם יש נימוק שלא חשבנו עליו שבגללו אני צריך לגשת לנתון שבין כה וכה קיים לנו, שהוא לא כזה רגיש, תנו לנו אפשרות לגשת עם הוצאת צו של בית משפט.

אלעזר כהנא: אמרו לנו שעם צו בית משפט אין בעיה.

אלעזר כהנא: עכשיו רוצים להגביל את בית המשפט?

נעמה מנחמי: אנחנו חוששים שזה ישמש לחתכי רוחב.

נעמה מנחמי: זו לא הכוונה של הצעת החוק.

נעמה מנחמי: המטרה של הצעת החוק היא לסייע למשטרה להגיע בזמן אמת למישהו שנמצא כרגע בצרה וזקוק לסיוע.

מיכל רוזין: אמרת עוד משהו חשוב.

מיכל רוזין: אמרת שיש להם דרך אחרת לקבל את הנתונים.

אלעזר כהנא: לא בהכרח.

אלעזר כהנא: תלוי למה.

מיכל רוזין: למה לא בהכרח?

אלעזר כהנא: היא לא צודקת, משום שאני לא מחפש נתוני תקשורת באזור מסוים, אני מחפש מי התקשר למוקד שלי בזמן מסוים.

אלעזר כהנא: חוק נתוני תקשורת לא יעזור לי.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.