ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 665, 2018-06-25 09:06

יואב קיש: בוקר טוב, שלום לכולם, אנחנו פותחים את הישיבה בנושא מפגעים סביבתיים וזיהום אוויר סמוך לאזור התעשייה חבל יבנה-אשדוד.

יואב קיש: נמצאים איתנו מעיריית אשדוד, אני מבין שאילן בן-עדי, מנכ"ל העירייה, ומשה ליבר, ראש המועצה האזורית חבל יבנה.

יואב קיש: יש פה עוד ראשי מועצה אזורית?

אהוד ויצמן: סגן ראש העיר יבנה.

יואב קיש: מה שמך?

אהוד ויצמן: אהוד ויצמן.

יואב קיש: אוקי.

יואב קיש: מהמשרדים השונים, יש לנו מהמשרד להגנת הסביבה, ברוך, מנהל מחוז דרום, ונטע, מחוז מרכז.

יואב קיש: יש לנו משרד הבריאות, איזבלה.

יואב קיש: אני רואה פה גם מפורום ה-15 הצטרפו עוד, איגודי ערים לאיכות הסביבה, ד"ר ענת רוזן.

יואב קיש: פנו אלינו גם תושבים שונים של האזור וגם אבי פוקס שנמצא וגם שוחח איתי על הנושאים האלה.

קריאה: גם נציג כב"א.

יואב קיש: אוקי, מאה אחוז.

יואב קיש: אתן באמת לאנשים שהם מכירים את הבעיות.

יואב קיש: נשמע אותם ואחרי זה נשמע גם את התושבים וגם את המשרדים השונים.

יואב קיש: משה ליבר, בבקשה.

משה ליבר: אני ראש מועצה הרבה שנים.

משה ליבר: אנחנו סובלים עשרות שנים מהזיהומים באזור, מאזור תעשייה ניר גלים.

משה ליבר: למרבה הצער אנחנו חוטפים את הזיהום ואת הארנונה אשדוד מקבלים.

יואב קיש: אתה אומר, מילא הייתם מקבלים את הארנונה.

משה ליבר: אני לא אומר מילא, אבל אם היינו מקבלים חלק מהארנונה, היינו יכולים לעשות פעולות מעבר למה שאנחנו עושים היום.

משה ליבר: אני חושב שהבעיה המרכזית זה הרגולציה, זה המשרד לאיכות הסביבה, הדינמיות שלו.

משה ליבר: אנחנו מדברים איתם ויש הידברות ומדי פעם נפגשים, אבל אין דינמיקה אמיתית, אין חתירה לפתרון.

משה ליבר: זה עשרות שנים נמשך ויש לנו את רתמים ויש לנו את א.א ויש לנו את בריכות החמצון.

משה ליבר: גם המינהל, גם הממשלה, המקום הזה צריך שיקום.

משה ליבר: המקום הזה אחרי הרבה מאוד שנים כוסה, רתמים ורתמים א'.

משה ליבר: המקום הזה צריך להיות משוקם כדי שלא תהיה בערה.

משה ליבר: יש היום בערה.

משה ליבר: יש בערה פנימית.

משה ליבר: מדי פעם זה פורץ ואם לא יעשו שום דבר, מחיר הברזל יעלה, הבדואים יגיעו ושום דבר אמיתי לא קורה שם.

משה ליבר: הזיהומים הם אדירים, הנזק הוא מתמשך, נמשך כבר על פני עשרות שנים.

משה ליבר: המפעלים מולנו, אגן בראש ובראשונה, מה שנקרא היום אדמה.

משה ליבר: אנחנו איתם בתהליך.

משה ליבר: אני התחלתי הידברות איתם.

משה ליבר: אתמול נפגשנו איתם במשך שלוש שעות, אבל אנחנו עושים את העבודה בעצמנו.

משה ליבר: הרגולציה, הגורמים הרשמיים בקושי נמצאים איתנו.

משה ליבר: המשרד לאיכות הסביבה צריך להיות הרבה יותר דינמי.

משה ליבר: האכיפה צריכה להיות הרבה יותר רצינית, למרות שאני מוכרח לומר שאנחנו מדברים איתם, הם פועלים, הם עושים, אבל זה לא מספיק מפני שאנחנו רוצים תוצאות.

משה ליבר: מצידנו שהמפעלים יסגרו ושהזיהומים יפסקו, לכן אני חושב שאתה בתור ראש הוועדה להגנת הסביבה צריך לצאת לדרך חדשה איתנו, להפעיל את המערכות, להפעיל את איכות הסביבה, להפעיל את גורמי האכיפה ביחד איתנו.

משה ליבר: אנחנו עושים את העבודה.

משה ליבר: אנחנו לא יכולים לעשות הכול.

משה ליבר: יש הרבה מאוד מפעלים שם באזור התעשייה.

משה ליבר: יש לנו את הבארות שהיו, את השריפה שהייתה בשנה שעברה.

משה ליבר: אנחנו צריכים שמשרד הפנים, אתה בתור יושב ראש המשרד להגנת הסביבה, תתחיל לפעול ביחד עם מעקב אמיתי אחרי הדברים האלה.

משה ליבר: הדברים האלה צריכים להיות במעקב, כי הדברים לא יפתרו ביום אחד, אבל אם יהיה מעקב ואם תהיה רגולציה ואם תהיה ענישה ואם יהיו קנסות ואם יהיו איומים, העסק יתקדם, למרות שאני אומר שאנחנו עם אגן כימיקלים בהידברות.

משה ליבר: הם משקיעים מיליונים, אבל הקצב צריך להיות הרבה יותר מהיר.

יואב קיש: טוב, תודה רבה.

יואב קיש: אהוד ויצמן, סגן ראש עיריית יבנה?

אהוד ויצמן: ממלא מקום ראש העיר וסגנו.

אהוד ויצמן: אני רוצה בתמצית לומר כך, ב-2017 למוקד העירוני הגיעו 94 תלונות שפנו אלינו.

יואב קיש: תלונות על מה?

אהוד ויצמן: בנושא של ריחות וזיהום.

אהוד ויצמן: ב-2018 עד היום הגיעו 38 תלונות, בעיקר יש לנו את העניין של הריחות מבתי הזיקוק, אגן כימיקלים וחברת החשמל, ובנוסף למה שאמר חברי כאן, יש את כל העניין של שריפת הגזם בשדות, שזה מגיע אלינו, בעיקר לשכונה הירוקה, ופיזור קומפוסט חקלאי.

אהוד ויצמן: אלה דברים שמפריעים מאוד לאיכות החיים ביבנה.

אהוד ויצמן: היו גם תלונות לגבי עניין של רתמים ומט"ש אשדוד.

אהוד ויצמן: אנחנו חשים אותם פחות היום, אבל היתר בהחלט זקוק לטיפול.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: עיריית אשדוד, בבקשה.

יואב קיש: אילן בן-עדי, מנכ"ל העירייה.

אילן בן-עדי: האמת שניסינו בעבר לעשות ניסוי במסגרתו באתר רתמים את הארנונה קיבלו מועצה אזורית חבל יבנה.

אילן בן-עדי: לא ראיתי שזה שיפר את המצב של אתר רתמים.

אילן בן-עדי: זה פעם ראשונה.

אילן בן-עדי: גם אנחנו סובלים משריפת הגזם בשדות, ובנוסף אנחנו נמצאים במוצא של הנחל וסובלים קשות בעצם כקומה אחרונה בבית המשותף הזה שבו קורים המון דברים בנחל, ואשדוד צריכה לטפל בסוף בכל המשמעויות, אין מה לעשות.

אילן בן-עדי: בגדול, עיריית אשדוד מאוד ירוקה.

אילן בן-עדי: אנחנו מחר הולכים לקבל פרס על עיר ירוקה בוועידת גרינטק.

אילן בן-עדי: יש לנו אגף איכות סביבה.

אילן בן-עדי: אנחנו חברים באיגוד הערים לאיכות הסביבה.

אילן בן-עדי: יש לנו ועדת היגוי לניקוי של הנחל.

אילן בן-עדי: מנחל מזוהם הפכנו אותו לנחל, את נחל לכיש אני מדבר, הפכנו אותו לנחל עם היתר לשיט.

אילן בן-עדי: יש לנו ועדות היגוי לחומ"ס.

אילן בן-עדי: אנחנו מטפלים בחומ"ס באזור התעשייה שלנו.

אילן בן-עדי: אנחנו אוכפים אכיפה סביבתית.

אילן בן-עדי: יש לנו נוהל להגנה על הנחל.

אילן בן-עדי: לאמיתו של דבר, כל מה שאנחנו יכולים לעשות בכל התחומים שבתוך העיר ועוטפים את העיר, לרבות הים, הנזקים לים, לכידה בקיץ של כל מערך הביוב, כי עיריית אשדוד בכוחותיה עושה והתוצאות באות לידי ביטוי.

אילן בן-עדי: באשר לכל מה שקורה באזור התעשייה, אנחנו משתפים פעולה באופן הדוק גם עם איגוד ערים, גם עם המשרד להגנת הסביבה ובוודאי ערים לתלונות שמגיעות גם מהסביבה וגם מתושבי אשדוד.

אילן בן-עדי: אנחנו לא חפים מהתופעות שאתם מדברים עליהן והלחץ של התושבים שלנו הוא בדיוק אותו הלחץ שהתושבים שלכם מפעילים עליכם, ואנחנו שם באופן מלא, רתומים לטובת המאמץ גם של הקטנת זיהום האוויר, גם זיהום הקרקע וגם זיהום המים, ואני חושב שהתוצאות מדברות בעד עצמן.

יואב קיש: כן, חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת שלא פה, אני הערתי את זה גם בהזדמנות קודמת.

איתן ברושי: אתה יודע, היושב ראש, שאני בעד עצמאות של ראשי רשויות והייתי ראש מועצה אזורית בעמק יזרעאל.

איתן ברושי: אין יכולת לרשויות להתמודד עם הפיקוח והאכיפה על זיהום אוויר כמו שלא מוטלת עליהם האחריות על פיקוח ואכיפה כמו שעושה משטרת התנועה.

איתן ברושי: היא לא משטרה של השלטון המקומי.

איתן ברושי: אני מעלה השבוע הצעה לסדר בנושא בתי הזיקוק.

איתן ברושי: מה שאנחנו שומעים פה אנחנו נתקלים בכל מקום.

איתן ברושי: לפי דעתי אין מספיק בהירות בהגדרת המטרה של האכיפה ואני חושב שבאמת משרד הגנת הסביבה וגורמים נוספים אולי לא ערוכים או לא עושים את מה שמוטל עליהם.

איתן ברושי: אני חושב שצריך להשתחרר משאלת הארנונה.

איתן ברושי: אני מכיר את החשיבות של זה.

איתן ברושי: היושב ראש לא יאהב מה שאני אגיד, אבל ישראל זו מדינה מאוד קטנה.

איתן ברושי: היא הולכת להיות מוכפלת באוכלוסייה ויש שמועות כאלה שיכול להיות שהיא תהיה גם יותר קטנה מבחינה גיאוגרפית.

איתן ברושי: בסופו של דבר נדרשת פה איזו היערכות אחרת ויכול להיות יצירת אזורים אקס-טריטוריאליים כמו שעשו אזורי תעשייה, כמו בדרום ובצפון, מי שמכיר, ולרכז בהם את המפעלים שאם אין ברירה, הם יהיו במקומות שבהם הזיהום הוא יותר פשוט מבחינת האוכלוסייה.

איתן ברושי: מה שמוצג פה זה לא המקרה היחידי.

איתן ברושי: אני אציג השבוע את אזור מפרץ חיפה, אתה בטח מתמצא בזה, ואין פה שום סיכוי שיגיעו להבנות בין העירייה למועצה וההיפך, והחלוקה היא לא חלוקה מוניציפאלית בכלל.

איתן ברושי: תמיד אני אומר שבעידן הכפר הגלובלי אין שום חשיבות לגבול המוניציפלי.

איתן ברושי: הגבול הזה נשאר בראשיהם של ראשי רשויות באמת בגלל ארנונה, אבל ממתי את התושבים זה מעניין?

איתן ברושי: זיהום האוויר לא עובר מצד לצד?

איתן ברושי: מישהו מהתושבים מקבל אישור לנוע מתחום לתחום של שיפוט של עיר או מועצה אזורית?

איתן ברושי: אני חושב שהממשלה לא מטפלת בזה נכון.

איתן ברושי: הממשלה לא ערוכה לעניין הזה, ואם היא ערוכה, היא לא רוצה והיא לא מבצעת את המשימה שלה, וזה לא באחריות ראש מועצה אזורית לטפל בזיהום אוויר של מפעלים שחלקם ממלכתיים או ממלאים צרכים של המדינה, ולכן צריך ליצור מפה.

איתן ברושי: כמו שיש מפות עדיפות, צריך ליצור מפות זיהום, ובמפות זיהום צריך לומר איפה מותר ואיפה אסור.

איתן ברושי: עכשיו אני אומר לכם מה קורה, אדוני היושב ראש.

איתן ברושי: אתה בא לכל מקום, מלחמות אחים, כן תחנת כוח, לא תחנת כוח, כן מתקן התפלה, לא מתקן, כן מטמנה, לא מטמנה.

איתן ברושי: שהמשרד להגנת הסביבה שיש לו תקציבים ויש לו שר בראשו, אפילו שהוא רוצה להיות ראש עיר אבל בינתיים הוא שר, יש להם כלים.

איתן ברושי: שיגידו מה כן ומה לא.

איתן ברושי: אם הגנת הסביבה לא מסוגלת להגיד שהמפעל הזה כן, המפעל הזה לא, מה אתם רוצים מהתושבים?

איתן ברושי: דרך אגב, אין שום חשיבות ל-90 תלונות למוקד העירוני.

איתן ברושי: יש הרבה תלונות על חתולים וכלבים, אז מה, צריך להשמיד אותם בגלל זה?

איתן ברושי: התלונות של התושבים זה חשוב.

איתן ברושי: היה לי מוקד 24 שעות, היו תלונות, אבל זה לא קנה המידה.

איתן ברושי: קנה המידה זה קריטריונים שמקובלים בעולם המערבי, מקובלים בישראל ומישהו צריך להגיד, זה כן וזה לא.

איתן ברושי: זה לא עניין של כיפוף ידיים.

איתן ברושי: אם משרד הגנת הסביבה לא מוצא סיבה לסגור מפעל, אז הוא לא ייסגר.

איתן ברושי: הייתי השבוע עם מפגינים בחוף דור על האסדות, אז שייקום המשרד להגנת הסביבה ויגיד שאיקס מטר זה בסדר ואחר כך צריך לעבור למטר אחר.

איתן ברושי: מה זה, פונקציה של אזרחים שעובדים בשמש ונשרפים כאילו הם מגנים על הנכס הפרטי שהקרב הוא על חוף הים ובישראל יש ים אחד?

איתן ברושי: איפה אתם?

איתן ברושי: מה אתם שותקים?

איתן ברושי: עובדי מדינה, אין להם מה להגיד?

יואב קיש: על מה אתה מדבר עכשיו?

איתן ברושי: על מה שאני אומר עכשיו.

יואב קיש: הם יענו לך.

איתן ברושי: לא התכוונתי לתשובה פה.

יואב קיש: אבל ככה זה נראה.

איתן ברושי: לא.

איתן ברושי: אני מתכוון לא לדיון הזה.

יואב קיש: כולם יתייחסו.

איתן ברושי: אני מתכוון לשאלה מה הם תפקידי משרדי הממשלה, האם אתם שופטי קו בקרבות של האזרחים או שאתם מובילים מדיניות של ממשלת ישראל בנושא הגנת הסביבה?

איתן ברושי: תחליטו מה אתם רוצים להיות.

יואב קיש: חבר הכנסת ברושי, אני יכול להגיד לך שני דברים וגם לגבי מהות הדיון היום.

יואב קיש: התפיסה האסטרטגית הגדולה שאתה מדבר עליה, אם תקרא לזה אזורים שבהם יאפשרו או לא יאפשרו מפעלים עם חשיבות לאומית, הרי אנחנו מכירים.

יואב קיש: בסופו של דבר מדינת ישראל 70 שנה התפתחה והגיעה לתצורה שהיא נמצאת בה היום ואולי צריך לעשות את החשיבה האסטרטגית הזו מחדש.

יואב קיש: פעם בלי לחשוב אמרו, אוקי, מפרץ חיפה היה נוח, אז שמו שם את כל הדברים.

איתן ברושי: לא הגיעו הערים עד לבז"ן.

יואב קיש: בסדר, אז אני אומר, אז היה נוח, ואותו דבר היה במה שנקרא האזור שאנחנו מדברים עליו עכשיו ובאמת אתה רואה, דווקא בחשיבה יותר מודרנית, תקרא לה, את כל ההקמה של הפארק בדרום שמתרחק.

יואב קיש: בסוף יכול להיות שבאר שבע תגיע גם עד אילת, אני לא יודע, אבל אני מסכים איתך שיש נושא אחד וזה החשיבה האסטרטגית.

יואב קיש: הנושא הזה בסוף זה חיי היום יום ועל זה אנחנו מדברים, ופה דווקא הטענות שלך, צריך לבדוק.

יואב קיש: נשמע גם תושבים ואחרי זה את המשרדים, האם יש בקרה, האם בודקים את רמות הזיהום, את הריחות, את כל הדברים האלה.

יואב קיש: זה בסוף יום-יומי צריך להיעשות על ידי המשרדים, אני מסכים איתך, ורמת הפיקוח, אבל לבוא ולהגיד, אנחנו נחכה לתוכנית האסטרטגית ועד אז לא נעשה כלום - - -

איתן ברושי: לא התכוונתי.

יואב קיש: לא הכוונה, אוקי.

יואב קיש: אבי פוקס, בבקשה.

אבי פוקס: בוקר טוב, קודם כול תודה רבה לך על זימון הוועדה.

אבי פוקס: כבר בפתיח חשוב לי להגיד שהמעורבות שלי בתחום הגנת הסביבה התחילה לפני קצת יותר משנה בזמן שהייתה את השריפה הגדולה באזור שלנו, באזורי המטמנות, שאז חיינו בתוך ענן צהוב כולנו.

אבי פוקס: המטרה של הדיון הזה בעיניי היא צריכה להיות ברורה וזה להציף את התחושות שלנו, התושבים, ממה שנעשה באזור שלנו.

אבי פוקס: כשמסתכלים על כל הנושא בכללותו, אנחנו למעשה לא רואים תזוזה אמיתית בפיתוח.

אבי פוקס: הריחות קיימים, האוויר נשאר מזוהם כמו שהוא ואין שום דבר למעשה שמתנהל או שקורה או שיש עליו דיווח תמידי לפעולות שנעשות באזור ומה באמת קורה.

אבי פוקס: למעשה אם אנחנו קצת נבין את האזור, אנחנו למעשה החצר האחורית של המדינה.

אבי פוקס: אנחנו לא שונים מהאזור של חיפה מבחינת האזור.

אבי פוקס: אנחנו נמצאים באזור שהוא אזור בעייתי מאוד עם מפעלים שהם מתעסקים עם חומרים מסוכנים.

אבי פוקס: אנחנו מדברים על תחנת כוח, אנחנו מדברים על מצברים של דלקים.

אבי פוקס: עכשיו, באחרונה העבירו לשם גם את הגז, אזור שברור לכולם שהוא אזור נפיץ מאוד.

אבי פוקס: אנחנו גם ראינו את זה במהלך צוק איתן, שזה היה האזור שחטף הכי הרבה טילים כי הנראה ברור גם לאויבים שלנו שזה מקום שהנזק שיכול לגרום כתוצאה מפגיעה בו הוא אדיר, בייחוד לתושבים.

אבי פוקס: אנחנו פחות נכנסים לנושא של איזה מפעל מזהם באיזו רמה, מי כמה ומי אחרת.

אבי פוקס: בעיניי יש בעיה ספציפית.

אבי פוקס: אני חושב ולמיטב ידיעתי אין תקן שמדבר על מה שאמר חבר הכנסת ברושי, אין תקן שלמעשה מדבר על בעיה אזורית.

אבי פוקס: אנחנו יודעים למדוד, אנחנו לא בטוחים גם ככה שנעשות המדידות כמו שצריך מהמשרד, אבל יודעים למדוד את הזיהום שמגיע מכל מפעל ולהגיד האם המפעל הספציפי הזה או הזה מגיע לרמת זיהום כזאת שהיא מסוכנת או לא מסוכנת.

אבי פוקס: במשרד להגנת הסביבה אין היום תקן שבודק את הסינרגיה, את המהלך המשותף, את כל האזור כולו.

אבי פוקס: הרי זה שמפעל א' מעלה חלקיקים מסוג אחד, ומפעל ב' מעלה חלקיקים מסוג אחר, אין שום מערכת במדינה שבודקת האם סך החלקיקים שיוצאים לאוויר, מה הפגיעה שהם עושים, ופה למעשה אני נכנס לנושא הראשון, שלדעתי תפקידה של הוועדה לבקש.

אבי פוקס: צריך לתקנן תקן לאזורי תעשייה ולא רק למפעל ברמת הקליטה שלו.

אבי פוקס: זה לדעתי דבר שהוועדה הזאת יכולה לדרוש, שהפעולה הזאת תקרה.

איתן ברושי: מאיפה אתה?

אבי פוקס: אני מבני דרום.

איתן ברושי: לא הצגת את עצמך.

אבי פוקס: אני אבי פוקס, תושב בני דרום, נמצא ביישובים הסמוכים לאזורי התעשייה.

אבי פוקס: זו רמת המעורבות שלי האישית בנושא הזה.

אבי פוקס: בנוסף, אנחנו למעשה נמצאים בעוד נקודה מול המשרד וזה נושא השקיפות של המידע.

אבי פוקס: אנחנו לא יודעים בזמן אמת על מפעלים, על דברים שנעשים.

אבי פוקס: אנחנו יודעים שבעבר היו עדכונים שיצאו לתושבים אחת לחצי שנה על מה קורה ואיזה בדיקות נעשו.

אבי פוקס: זה היה דווקא מהמחוז הדרומי של המשרד, הוציא עדכונים שוטפים לתושבים, והדבר הזה לא נמצא.

אבי פוקס: עוד נקודה שלדעתי תפקידה של הוועדה לעשות, זה להקים צוות בין-משרדי, מסודר, שידע לטפל באזורים שהם אזורים בעייתיים.

אבי פוקס: אנחנו היינו פה בדיונים בנושא רתמים, בנושא א.

אבי פוקס: א, בנושא של האזורים האלה ואנחנו שומעים שמחוז אחד במשרד ממשלתי מגלגל את האחריות לפתחו של מחוז אחר, כאילו כל אחד אומר, זו האחריות פה, אחריות שם.

אבי פוקס: אנחנו כתושבים, אותנו זה לא מעניין.

אבי פוקס: המדינה צריכה לדעתי לדרוש מהמשרד להקים מינהלת מסודרת שתטפל באזורי תעשייה, בטח רבים עם כל כך הרבה חומרים וסוגי מזהמים שונים, כי צריך לעבוד מול גוף אחד.

אבי פוקס: זה שמחוז מרכז רב עם מחוז דרום על איך יטפלו, הוא נכנס לנושא של רתמים וא.א וכל האזור הזה, אזור שאפילו מתוקצב על ידי החלטת ממשלה, כשהביצוע לא קורה מתוך ויכוחים פנימיים באחריות, אז אם אני מסכם את הדברים, הבקשות שלי מהוועדה הן ברורות: אחד, לדאוג שתוקם מינהלת מסודרת לכל אזורי תעשייה בארץ, מינהלת מטעם המשרד ולא להתחיל לעבוד בין מחלקות, בין אגפים.

אבי פוקס: גוף מקצועי שיטפל בכל הבעיות הסביבתיות.

אבי פוקס: הנושא השני זה התקנון של אזורי תעשייה מבחינת החומרים המזהמים שלהם.

אבי פוקס: תודה רבה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: איילה רונן, ניר גלים.

איילה רונן: שלום, אני תושבת ניר גלים, פעילת סביבה באזור כבר עשר שנים בערך.

איילה רונן: אני לא באה לחזור פה על דברים שאחרים אמרו.

איילה רונן: אני חושבת שהבעיה ברורה, קיומם של מטרדים שונים.

איילה רונן: אני רציתי להצביע ממש בקצרה על שתי נקודות שלדעתי תוקפות את הנושא הזה.

איילה רונן: הנושא הראשון, שוב אני חוזרת, אבל אני רוצה למקד אותו.

איילה רונן: לתחום של בעיות הסביבה באזור אין אבא ואימא.

איילה רונן: התחושה שלנו כתושבים היא שהרשויות הרבה פעמים לא פועלות וגם כשהן פועלות, זה בתגובה ללחץ או פניות מהציבור.

איילה רונן: אין גוף שפועל בנושא, שמתכלל את הנושא, שעוקב אחרי התהליכים.

איילה רונן: הרשויות תמיד מגיבות, אני לא חושבת שראיתי הרבה פעמים שהבעיה ברשויות, פועלות מעצמן ולכן חסר אבא ואימא לאזור.

איילה רונן: הנושא השני שרציתי להצביע עליו, שהוא קצת חורג מהאזור של חבל יבנה אבל אני חושבת שהוא נוגע בכלל לבעיות איכות סביבה בישראל, זה כל הנושא שקשור למידע.

איילה רונן: בסופו של עניין, כל מי שמנהל מאבקים סביבתיים, יודע שחומר הגלם שעליו מדובר זה מידע.

איילה רונן: אנחנו רואים את זה פה למשל בדיווחים על תלונות למוקד.

איילה רונן: לעניות דעתי המוקד של המשרד להגנת הסביבה תקוע אי שם בשנות ה-90.

איילה רונן: הצורה שבה המשרד להגנת הסביבה אוסף את הדטא היא צורה שהיא מבישה.

איילה רונן: לא יכול להיות שבשנת 2018 משרד ממשלתי אוגר תלונות של תושבים בפורמט של קובץ אקסל, שכל מי שקצת מבין בעיבוד מידע ובעיבוד נתונים, מבין שהחומר הזה, אין לו שום נגישות לחיי היום-יום ושהפיקוח והמעקב עליו הוא לא קיים.

איילה רונן: הנושא השני זה הנושא של כל הנושא של חופש המידע.

איילה רונן: בסוף, אני אומרת שוב, חומר הגלם של ניהול מאבקים סביבתיים זה מידע.

איילה רונן: אני בשנה מסוימת הוכתרתי על ידי המשרד כשיאנית הגשת בקשות המידע.

איילה רונן: חלק גדול מבקשות המידע שאני מגישה, אני לא מקבלת אותן בלי פנייה למשרד המשפטים כדי להכריח את המשרד להגנת הסביבה לתת לי את החומר.

איילה רונן: אין שום סיבה שבעולם שחומר סביבתי ששייך לתושבים ומייצג נאמנה את המצב, יהיה תלוי בכזה דבר שאזרח צריך ללכת ולהגיש עשר פעמים בשנה בקשות חופש מידע.

איילה רונן: המידע הזה אמור להיות שקוף וזמין.

איילה רונן: אם אני מסכמת, אומת הסטארט אפ יכולה להרשות לעצמה לעבור למשל למוקד שהוא ברמה של אפליקציה ואז פילוח וניתוח נכון של הנתונים יאפשר בעצם להפריד בין תלונות על חתולים וכלבים לבין תלונות על זיהום אוויר ובעצם זה יאפשר קפיצת מדרגה בהכרה והגדרה של הבעיות של האזור.

יואב קיש: אוקי, תודה רבה.

יעל גביש: שלום, בוקר טוב, אני יעל גביש, תושבת גדרות.

יעל גביש: אני לא פעילה סביבתית, אני נכנסתי לתוך זה שנה שעברה כשהתחילו כל השריפות.

יעל גביש: מה ששמעתי גם בוועדות הקודמות וגם בשיחות עם כל מיני גופים ואנשים, אני מאוד מוטרדת ממה שאנחנו נושמים ביום-יום.

יעל גביש: אם אני אחזור על דברי איילה, המידע הוא מידע שהוא לא שקוף, כלומר, אנחנו לא יודעים, וגם כשאומרים שהם מודדים, לא אומרים לנו בדיוק מה מודדים.

יעל גביש: משרד הבריאות, כשפנינו אליהם כדי לדעת איזה סוג של חלקיקים אנחנו נושמים, אמרו לנו שאת זה לא מדדו או שמידע אחר יגיע יותר מאוחר.

יעל גביש: רק שבוע שעבר ביום רביעי תושבי גדרות סבלו מריח עז, צרבות בעיניים, כאבי ראש, נאלצו להיות בתוך הבתים שלהם.

יעל גביש: שום הוראה מסודרת לא יצאה, אבל אנחנו לא יכולנו להיות בחוץ.

יעל גביש: פנו למשרד להגנת הסביבה, פנו גם לכיבוי אש, הזמינו ניידת ואמבולנסים.

יעל גביש: כולם באו, בדקו.

יעל גביש: כל הגופים, למעט הגעת הסביבה בדקו, אמרו, אין להם מה לעשות.

יעל גביש: לצערנו הם לא ניטרו.

יעל גביש: הם אמרו שהם יודעים על מה אנחנו מדברים.

יעל גביש: לא ניטרו כמו שצריך ולאחר מכן הגנת הסביבה אמרו שלכן הם לא יכולים לפעול.

יעל גביש: זה אומר ככה, זה אומר ככה.

יעל גביש: בסופו של דבר מדובר פה בחיים שלנו.

יעל גביש: יכולה להגיד שבאופן פרטי ואישי, מאז שעברתי לגור ביישובי גדרות לפני כ-17 שנה, אני סובלת מהתקפים אסטמטיים שלא היו לי מעולם.

יעל גביש: אמרתי את זה בעבר, יש לי ארבעה ילדים, שלושה ילדים שהכול בסדר גמור, הם נולדו בארצות הברית, חיו שם חלק מחייהם.

יעל גביש: הילד היחיד שחולה באסטמה קשה שמגיעה לפינוי לבתי חולים הוא הילד שנולד בגדרות.

יעל גביש: יש משהו כנראה באוויר שאנחנו נושמים.

יעל גביש: אני לא יודעת מה התקנות, לא יודעת שום דבר.

יעל גביש: בסופו של דבר זה לא מעניין אותי.

יעל גביש: מעניין אותי בסוף לנשום אוויר נקי.

יעל גביש: אם זה מפה או משם, זה לא מעניין אותי.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: ציפי שולץ, בבקשה.

ציפי שולץ: שלום לכולם, אני מבני דרום, חברת בני דרום.

ציפי שולץ: כמעט ארבעה עשורים אני נמצאת בחבל יבנה.

ציפי שולץ: רציתי לדבר על האוויר ועל האווירה.

ציפי שולץ: אני נמצאת במשך כל היום, 24 שעות ביממה אני נמצאת בחבל, כי אני עובדת בחבל.

ציפי שולץ: אני מתניידת על אופניים, לא במכונית ממוזגת, וגם אני שומעת את נהמת התושבים והחברים אצלנו, הוותיקים בעיקר, ששנים על גבי שנים מספרים להם סיפורים והמצב הוא היום שהם מיואשים והם אפאטיים.

ציפי שולץ: זה לא יתכן שאנחנו נהיה נתונים לחסדי הרוח, מה היא תביא איתה היום, ואז אומרים, רגע, איזה ריח זה?

ציפי שולץ: זה של גומי שרוף, זה של כימיקלים?

ציפי שולץ: כל הזמן מנסים לנתח ברחוב מה זה.

ציפי שולץ: בקיצור, תיכנסו הביתה.

ציפי שולץ: זאת ההוראה שאחד נותן לשני.

ציפי שולץ: אני חושבת שבאמת מצב של ייאוש זה לא דבר טוב ליישוב שלנו ולא למדינה ולא לפרצוף של הדברים.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את המשרדים, בעיקר להתייחס לנושאים שעלו פה, אחד, זה נושא השקיפות.

יואב קיש: אחרי זה אני רוצה לשמוע את החלוקה בין המחוזות, הנושא של התייחסות להחלטת ממשלה, תקצוב וביצוע וכל מה שקשור לחופש המידע באמת בדברים האלה.

יואב קיש: נתחיל עם משרד הבריאות ואת תגידי גם איזה בדיקות אתם עושים שם בשטח.

קריאה: רגע, יונתן ביקש לדבר.

יואב קיש: בבקשה.

יונתן בן דוד: שלום, יונתן בן דוד, תושב ניר גלים.

יונתן בן דוד: אני לא אחזור שוב על כל מה שנאמר.

יונתן בן דוד: יש לנו מטרדי ריח קשים ומטרדי רעש, בעיקר מפעל אגן כימיקלים, ויש עוד מזהמים.

יונתן בן דוד: יש את המטמנות בעבר ויש את אגני החמצון.

יונתן בן דוד: כמו שתיארה תושבת גדרות, אכן ריחות ממינים שונים ומשונים ללא בקרה וללא אכיפה.

יונתן בן דוד: אני מרגיש שאנחנו במדינת עולם רביעי, לא עולם שלישי.

יונתן בן דוד: אני חבר בוועדת איכות הסביבה עם חברי.

יונתן בן דוד: מנכ"ל עיריית אשדוד מינה אותי לפני כעשור בעיריית אשדוד.

יונתן בן דוד: הייתי גם חבר ועדה בעיריית אשדוד וגם אני חבר ועדה בהתנדבות בניר גלים, כך שאני עוקב.

יונתן בן דוד: הרבה תלונות מגיעות אלי וידי קצרה מלעשות דבר.

יונתן בן דוד: אני פשוט מרגיש שאין למי לפנות, אין עם מי לדבר, זאת אומרת, אין באמת משרד להגנת סביבה שבאמת יודע לעבוד ויודע לנטר, מישהו שמרכז את זה.

יונתן בן דוד: צריך איזושהי מינהלת שתטפל במפגע הסביבתי הזה.

יונתן בן דוד: זה סוג של צ'רנוביל דרגה ג'.

יונתן בן דוד: אני לא יורד מהנקודה הזאת.

יונתן בן דוד: נקודה נוספת שרציתי לדבר עליה.

יונתן בן דוד: לדוגמא, אני אישית פניתי לפני כשלוש שנים וביקשתי בשם חוק חופש המידע, מידע על הזיהומים באזור ניר גלים.

יונתן בן דוד: המתנתי.

יונתן בן דוד: שלחתי בקשה פעם בחודש למשרד להגנת הסביבה.

יונתן בן דוד: לאחר כשנתיים שלא קיבלתי את המידע, הגשתי עתירה מנהלית שעלתה לי מכיסי כ-2,000 שקלים והוצאות משפט והוצאות עורך דין, כמעט כ-10,000 שקל כל ההתנהלות, ומייד כשהגיעו לשופט, בית המשפט בעתירה מנהלית, הם עשו כל מאמץ במשרד להגנת הסביבה להביא לי את הדוח שהוא היה דוח שמבייש תלמיד בכיתה ג', דוח אקסל הזוי ממדינת ישראל, אומת הסטארט אפ, אומת ההייטק וכו', וכבוד השופט הואיל בטובו להחזיר לי פחות מהמינימום של הוצאות המשפט שהוצאתי אני כאזרח קטן, יונתן, שהיה באפשרותי להגיש עתירה מנהלית.

יונתן בן דוד: זו רק דוגמא למה שקורה, אבל אנחנו מדברים על מצב שהוא קטטוני, שהוא בלתי נסבל לאזרח, והאזרח צריך שתהיה לו לא אוזן קשבת.

יונתן בן דוד: צריך מינהלת, צריך מומחים שיטפלו בנושא הזה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נתחיל עם משרד הבריאות בבקשה ואחרי זה משרד הגנת הסביבה.

איזבלה קרקיס: בוקר טוב, שמי ד"ר איזבלה קרקיס, מנהלת המחלקה לאפידמיולוגיה סביבתית, משרד הבריאות.

איזבלה קרקיס: קודם כול הייתי רוצה להתייחס לנקודה של הבדיקות והמדידות.

איזבלה קרקיס: בעצם האחריות של מדידת מזהמי אוויר היא אחריות של הגנת הסביבה.

איזבלה קרקיס: אנחנו כמשרד לא מבצעים את המדידות, אנחנו משתמשים במידע שקיים במשרד להגנת הסביבה.

איזבלה קרקיס: לפי החוק אין לנו סמכות לבצע בדיקות.

איזבלה קרקיס: אנחנו מסתמכים על הנתונים של הגנת הסביבה.

יואב קיש: אוקי, ומהנתונים שאתם מכירים, מה קורה באזור שם?

איזבלה קרקיס: אנחנו קיבלנו מידע בדוח המפלס שזה בעצם מידע לגבי כמות החומרים שנפלטים ממפעלים ויש חובת דיווח על החומרים האלה.

איזבלה קרקיס: ראינו שאזור אשדוד הוא במקום השני אחרי חיפה בכמות החומרים הנפלטים, לפי הדוח.

יואב קיש: היו חריגות?

יואב קיש: ראיתם מעבר על המגבלה?

איזבלה קרקיס: זה דוח שהוא נקרא "מפלס", שהוא מסכם את כמות החומרים, כמות לפי סוג תעשייה ולפי סוג החומר, כמות חומרים שנפלטת באזורים מסוימים.

איזבלה קרקיס: אשדוד היה במקום השני.

יואב קיש: את זה הבנתי, אני שואל לגבי הנתונים שקיבלתם, ניטור מול מעקב, האם היו נתונים שהעידו על מעבר מגבלות?

יואב קיש: הבנתי שאתם גם לא עושים את הבדיקות, אבל בסוף קיבלתם את המידע והסתכלתם.

יואב קיש: האם ראיתם שם מקומות, ימים, שבועות שבהם היה מעבר מגבלה?

איזבלה קרקיס: לגבי ניטור של החומרים, ניטור רציף שהמשרד להגנת הסביבה מבצע, אנחנו לא ראינו חריגות של החומרים באזורים בסביבת העיר אשדוד, אבל ראינו תלונות וקיבלנו מידע לגבי ריחות שהיו בסביבה.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: טוב, בואו נשמע את משרד הגנת הסביבה.

יואב קיש: דרך אגב, זה באמת עובר בין מחוז דרום למרכז?

ברוך ובר: זה עובר והטענה מצחיקה, כאילו שני המחוזות לא מדברים.

ברוך ובר: היא ממחוז מרכז, אני מחוז דרום, אנחנו חברים טובים מאוד ואנחנו מדברים כמעט כל יום.

ברוך ובר: עלו פה שורה ארוכה של נושאים.

ברוך ובר: אני לא יודע איך אתה רוצה שאני אנהל את התשובה שלי.

יואב קיש: אני רוצה שתתייחס לשני דברים, ראשית, לנושא שקיפות והעברת מידע, כי היו תלונות לא מעטות בעניין הזה.

יואב קיש: אני חושב שלא צריך להסתיר את הבדיקות והמדידות, והדברים האלה חייבים להיות מופצים ומשותפים.

יואב קיש: זה אחד.

יואב קיש: אשמח לשמוע את התשובה שלך.

יואב קיש: שניים, זה הנושא של באמת המדידות בשטח, מה אתם ראיתם, איפה, אם היה וכל מה שקשור לזה.

ברוך ובר: לגבי השקיפות אני יכול לומר רק דבר אחד.

ברוך ובר: אנחנו פועלים תחת חוק חופש המידע.

ברוך ובר: הבקשות למידע מגיעים דרך מרכז בירושלים.

ברוך ובר: האחראית על חוק חופש מידע היא זו שקובעת איזה דבר אנחנו צריכים כמחוז להעביר ואיזה לא.

ברוך ובר: אני לא זוכר, לפחות בשנתיים שאני בתפקיד, ואני לא שמעתי על גם קודמי, שהיה מידע שאני נדרשתי אליו ולא העברתי.

יואב קיש: אתם מפרסמים מידע של בדיקות באופן שוטף באתר?

ברוך ובר: יש לנו תחנות ניטור קבועות שמשדרות את המידע.

ברוך ובר: התחנות האלה מתחילות לשדר אך ורק לאחר שאנחנו עושים ולידציה לאיכות הנתונים.

ברוך ובר: המפעלים נדרשים להקים תחנות.

יואב קיש: לא, אבל השאלה, בסוף המידע מתפרסם איפה?

ברוך ובר: המידע, אגב, נמצא און ליין במרשתת.

ברוך ובר: יש לנו עכשיו מידע, מעבר לתחנות הניטור הקבועות, ופה אני מדבר כבר לגבי הנתונים עצמם.

ברוך ובר: הצבנו תחנות ניידות באזור התעשייה הצפוני, והנה כאן הממצאים.

ברוך ובר: באזור אשדוד אין לנו שום מידע ושום תיעוד על חריגה מהתקן הישראלי למזהמים כאלה ואחרים המקובלים להימדד בעולם, ואנחנו מתייחסים למקובל בעולם, ואגב, הערכים הישראלים הם המחמירים בעולם.

יואב קיש: כמה זמן?

ברוך ובר: כל הזמן.

יואב קיש: במשך שלוש שנים, עשר שנים?

ברוך ובר: במשך השנתיים שאני נמצא בתפקיד.

ברוך ובר: אני לא יכול לדבר על התקופות שבהן לא הייתי בתפקיד.

ברוך ובר: לא זכור לי בתחנות שנמצאות באזורי המגורים על חריגה מהתקן.

ברוך ובר: זאת ועוד, במשך התקופה האחרונה היו מפעלים שהפסיקו להשתמש בחומרים מסוימים, שהם נחשבו כבעייתיים יותר ושינו תהליכי יצור, ומפעל אגן כימיקלים שהפסיק להשתמש באחד - - - היותר בעייתיים שלו ושינה תהליכי ייצור או סגר תהליכים, העביר אותם - - -

איתן ברושי: זה כתוצאה מהפעילות, השינוי?

ברוך ובר: כן.

ברוך ובר: לגבי אזור התעשייה עצמו, העמדנו שם תחנת ניטור ניידת, לא קבועה, שאפשר להעביר אותה ממקום למקום, ומצאנו חריגות, חלקן חריגות כבדות.

ברוך ובר: הפרמטר העיקרי שנמצא הוא חריגה בבנזן.

ברוך ובר: מצאנו גם חריגה אחת או שניים במתכות כבדות, קדמיום לדוגמא, ואחרות, באותן תחנות ניטור ניידות.

יואב קיש: אתה אומר, כן מצאתם באזור התעשייה עצמו, לא במגורים של אשדוד, לצורך העניין.

ברוך ובר: לא.

יונתן בן דוד: בניר גלים בדקת?

יואב קיש: יונתן, תקשיב, זה לא ילך ככה.

יואב קיש: לא להפריע.

יואב קיש: בבקשה.

ברוך ובר: אני, אגב, לא בודק.

ברוך ובר: יש לנו מערך ניטור אוויר שהוא יחידה עצמאית בפני עצמה.

ברוך ובר: היא היחידה המדווחת, היא היחידה המאומנת.

יואב קיש: אתה אומר שהמידע ברשת נמצא.

ברוך ובר: המידע נמצא ברשת.

יואב קיש: זמין ברשת לכל דורש.

ברוך ובר: המידע נמצא ברשת.

ברוך ובר: לגבי התחנה הניידת, זה מידע שלא זורם און ליין ואנחנו עושים לו ולידציה ואנחנו אמורים לפרסם את זה בזמן הקרוב.

ברוך ובר: התהליכים שנעשו בשנתיים האחרונות, ובכן, כנגד פאזה יצא עיצום כספי אחד שנמצא כבר בהודעה למפעל.

ברוך ובר: יש החלטה נוספת על עיצום כספי בגלל חריגה בארובה.

ברוך ובר: מצאנו שם עשן שחור.

ברוך ובר: הוצאנו צו לפי סעיף 45 לחוק אוויר נקי, שמתנהל בימים האלה, יצא לפני כחודש.

ברוך ובר: בנוסף לכך הזמנו את המפעל אלינו לשימוע.

ברוך ובר: השימוע יתקיים בחודש הקרוב, בגלל חריגה נוספת שמצאנו בארובות.

ברוך ובר: אנחנו מנהלים שם מהלך אינטנסיבי של בדיקות.

ברוך ובר: יש שם בן אדם שלי שנמצא שם אחת לפרקי זמן מאוד קצרים עם הרבה מאוד דיגומי פתע.

ברוך ובר: כל דיגום כזה שהוא מוצא חריגה, מניב הליך אכיפה.

ברוך ובר: תיכף אני אדבר על הבעייתיות של הליך האכיפה, אבל אנחנו מדברים על מפעל אחד, חמישה הליכים בשנתיים האחרונות.

ברוך ובר: PT Lock – צו 45 ושימוע בגלל חריגה שנמצאה באחד המתקנים.

ברוך ובר: נובל אנרג'י – שימוע.

ברוך ובר: אגב, הוא התקין אמצעי הפחתה.

ברוך ובר: עוד לא דיברתי על אמצעי הפחתה שהמפעלים האלה התקינו, והמפעל הזה יצא מכלל אכיפה בגלל המתקן שהוא התקין, שפתר את הבעיה.

ברוך ובר: יהודה פלדות – החלטה על עיצום כספי.

ברוך ובר: המפעל הולך להשקעה מאסיבית בהחלפת כל מערך הייצור שלו.

ברוך ובר: קורנס – בהליך שימוע מנהלי.

ברוך ובר: אגן – היה אצלי בשימוע.

ברוך ובר: יש פה תהליכים אינטנסיביים שאני לא מכיר כדוגמתם ואני מטפל גם בנאות חובב וגם באזור ים המלח וגם ברותם.

יואב קיש: זה שאתה ענית לי זה אומר שהרוב זה אתם או שמחוז מרכז גם מטפל?

ברוך ובר: אזור התעשייה שייך למחוז דרום.

יואב קיש: איפה עובר הגבול?

ברוך ובר: אין מפעלי תעשייה למחוז מרכז, למיטב ידיעתי.

יואב קיש: אז מי שאחראי זה מחוז דרום.

ברוך ובר: זה מחוז דרום.

ברוך ובר: כן יש לי בעיה קטנה אחת.

ברוך ובר: הבעיה היא אמצעי האכיפה שהמדינה מעניקה לנו.

ברוך ובר: הצטברו אצלי במשרד כ-20 תיקי אכיפה כבדים נגד מפעלי התעשייה הכבדים.

ברוך ובר: יכולת האכיפה המשפטית שלי היא כזו שהתיקים אצלי במשרד מתנהגים בעצלתיים.

ברוך ובר: ככל שנתוגבר יותר במערך האכיפה, ואני רוצה להיות מתוגבר במערך האכיפה.

יואב קיש: זה אכיפה או משפט?

ברוך ובר: בעיקר יועץ משפטי.

משה ליבר: על מה היה השימוע לאגן?

ברוך ובר: על ריחות.

יואב קיש: אז אתה צריך לא אכיפה, אתה צריך יעוץ משפטי, לקדם הליכים משפטיים.

ברוך ובר: לקדם את התיקים לבתי משפט ולעיצומים הכספיים.

ברוך ובר: חלק כבר השתחרר וחלק בדרכו להשתחרר.

ברוך ובר: ככל שיהיה עוד תקן אחד או שניים לייעוץ משפטי, הדברים יעשו בצורה - - -

יואב קיש: אני לא הכרתי, אבל הוזכר פה החלטת ממשלה לנושא.

ברוך ובר: עכשיו אני אדבר על החלק השני.

ברוך ובר: תראה, הסוגיה של ריחות מורכבת מהרבה מאוד תתי פרקים וקשה מאוד להעלות את כולם בחדר סגור.

ברוך ובר: דיברתי לגבי התעשייה.

ברוך ובר: אני אדבר עכשיו לגבי החלטת ממשלה.

ברוך ובר: ובכן, הבעייתיות שהייתה וגרמה לחלק מהריחות, ואני, אגב, לא יכול להריח מה גרם יותר ומה גרם פחות, זה המצב של אתרי האשפה הישנים שהם נקראים רתמים וא.א.

ברוך ובר: א.א נמצא בתחום מחוז דרום, רתמים, ונטע פה, ידידתי, מטפלת בתחום מחוז מרכז.

ברוך ובר: הייתה החלטת ממשלה בשנת 2014 שהקצתה סכום של 63 מיליון שקל לכיבוי הבארות.

ברוך ובר: יש קצת פער בין הכותרת של ההחלטה לבין מה שכתוב שם.

ברוך ובר: הליך של חיסול הבארות נעשה בשנה האחרונה.

ברוך ובר: הוקצו מתוך ה-63 מיליון שקל, נדמה לי כ-14 מיליון שקל להליך הזה, נכון?

נטע עשהאל: אני יכולה לפרט לגבי רתמים.

יואב קיש: שם לפרוטוקול.

נטע עשהאל: נטע עשהאל.

נטע עשהאל: למעשה לגבי רתמים, החלטת ממשלה 1538 שהתקבלה במאי 2014 לגבי אתר רתמים, רשות מקרקעי ישראל הוציאה מכרז לסקר בארות, תוכנית כיבוי.

נטע עשהאל: הכול היה בשילוב ידיים איתנו והנחיה מקצועית שלנו.

נטע עשהאל: למעשה בשנת 2017 כובה אתר רתמים, כובו כל המוקדים.

נטע עשהאל: אנחנו גם דחפנו את תוכנית השיקום שמ-2010 הייתה בוועדה המחוזית והיא אושרה בתנאים.

נטע עשהאל: היו עיכובים לביצוע שלה.

נטע עשהאל: בעזרת לשכת התכנון אצלנו במחוז דחפנו בעצם לקידום התוכנית הזאת.

נטע עשהאל: הייתה איזושהי אי בהירות לגבי מגיש התוכנית, האם זה יהיה איגוד ערים דרום יהודה שהוא המגיש המקורי או רשות מקרקעי ישראל.

נטע עשהאל: לפי מה שאנחנו יודעים מרשות מקרקעי ישראל, הגיעו כרגע לאיזשהו מתווה ותוכנית השיקום לאתר רתמים שבעצם במהלכה יכסו אותו, יאטמו אותו, ישאבו את התשתיפים, ישאבו את כל הגזים.

נטע עשהאל: אמורה לקבל תוקף ממש בזמן הקרוב.

נטע עשהאל: אני מניחה שנציגי רמ"י יוכלו לעדכן יותר על ההתקדמות הזאת, אבל מבחינתנו אתר רתמים כרגע בטיפול מאוד מתקדם ובארות אין עליו.

ברוך ובר: לעניין א.א., אני יכול לומר שהיה איזה חוסר יעילות מסוים, אולי גדול, מצד הרשויות.

ברוך ובר: נעשה שם סקר בשנת 2014, שלא נוצל.

ברוך ובר: לא בוצע אחריו שום דבר ולכן הכסף לסקר הלך לאיבוד.

ברוך ובר: היום אנחנו נדרשים לעשות סקר חדש.

יואב קיש: מה המשמעות של סקר שלא עושים איתו שום דבר?

ברוך ובר: הוא בזבוז כספי ציבור.

ברוך ובר: אני חייב לומר שהדבר הזה לא נמצא תחת אחריותו של המשרד להגנת הסביבה, לצערי.

יואב קיש: אז של מי?

ברוך ובר: של רשות מקרקעי ישראל.

ברוך ובר: סקר כזה נדרש להיעשות שוב בדצמבר שנה שעברה.

ברוך ובר: יש עיכובים כנראה בהוצאת המרכז.

ברוך ובר: כתוצאה מכך המנכ"ל שלנו שהוא עומד בראש צוות מנכ"לים לטיפול בסוגיה הזו, מכנס ישיבה בשבוע הקרוב על מנת להאיץ את המהלכים.

ברוך ובר: על פי שיחות שיש לו עם רמ"י, אני נוטה להאמין שהכסף ישתחרר גם לגבי א.א..

ברוך ובר: לפחות ההיבט הזה של הסאגה של סקר וכיבוי בארות יסתיים גם בא.א.

יואב קיש: למה הסקר של 2014 - - - ?

נטע עשהאל: צריך לעדכן.

ברוך ובר: ככל שאתה לא מבצע את הכיבוי מייד לאחר, צריך לחדש את הסקר הזה.

יואב קיש: אבל לחדש עם תוכנית פעולה, לא שעוד פעם נעשה סקר ולא יצא כלום.

ברוך ובר: בוודאי.

ברוך ובר: מאחר ויש לנו כבר ניסיון לגבי רתמים, אז כנראה שתוכנית הפעולה תהיה יותר מהירה ונוכל להשתמש בקבלן הקודם.

ברוך ובר: אני רק רוצה לומר שעיקר הבעיה עם רתמים, אנחנו בספק אם יש בארות בא.א.

ברוך ובר: צריך להיבדק, אבל הנושא הזה קרוב לוודאי ייפתר.

ברוך ובר: הבארות ברתמים נפתרו, הבעיות בא.א, אם הן קיימות והן לא שוליות, יפתרו אני מקווה במהלך השנה הקרובה ככל שישתחרר כסף.

ברוך ובר: עוד נקודה אחת.

ברוך ובר: חלק ניכר מהתלונות מגיעות כנראה מהסקטור החקלאי.

ברוך ובר: ריסוסים, פיזור קומפוסט בעלי חיים שלא עבר קומפוסטציה, כלומר - - - של בעלי חיים שלא עבר קומפוסטציה.

איילה רונן: זה לא נכון.

איילה רונן: רוב התלונות הן תלונות על ריח של כימיקלים.

יואב קיש: הוא דיבר כנראה על יבנה.

איילה רונן: תסתכל, זה מה שאני אומרת.

איילה רונן: אף אחד לא מעבד את הנתונים.

יואב קיש: הוא מדבר כנראה על אזור אחר.

איילה רונן: שידבר על האזור שלנו.

ברוך ובר: מאחר ואני מנהל מחוז דרום, אני יכול לומר לכם שרוב רובן של התלונות שאני מקבל במרחב המחוז קורה כתוצאה משריפות בשטחים פתוחים.

ברוך ובר: אגב, אני חייב לומר שהיום פסולת מנצרת, ביתית, מגיעה לשטחים פתוחים בדרום ונבערת, ודי חסר לנו מבחינת אכיפה.

יואב קיש: טוב, זה אני מכיר.

יואב קיש: אני רוצה רגע לסכם.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה דברים גם לרשויות בעקבות מה ששמענו מהתושבים.

יואב קיש: ראשית, אני חייב להגיד לכם, אם אתם אומרים שהמידע נמצא ברשת, לא היינו צריכים לשמוע תלונות כאלה של תושבים, ולכן יש פה איזושהי בעיה.

יואב קיש: אני לא יודע לכמת אותה ואני לא הספקתי לבדוק מה ומו, אבל הבדיקות והמידע שאתם מקבלים מהבדיקות בשטח, באמת כמו שאתם אומרים, צריכים להיות ברשת וצריכים להיות זמינים לתושבים, ואם זה לא קורה, אני מבקש שתפרסמו לציבור עוד פעם בצורה ברורה איפה המידע הזה.

יואב קיש: אם צריך אפילו, גם תיתן לגברת פה קשר ישיר, כי אין שום סיבה שאנשים יגיעו לסיפורים ששמענו את יונתן פה מחפש מידע ברמה הזו.

יואב קיש: זה לא ראוי, זה לא צריך ואני מבקש, הבעיה הזו לא צריכה להיות על השולחן הזה, ולכן מכיוון שהבנתי ממשרד הבריאות שמי שעושה את הבדיקות והוא אחראי למידע בעניין הזה, זה המשרד להגנת הסביבה, אז אני מבקש שהמידע הזה יהיה זמין, שקוף וגלוי לכולם כמו שאתם אומרים שהוא צריך להיות, אבל בפועל יש איזשהו קצר.

יואב קיש: אני מבקש לפתור את זה.

יואב קיש: זה לגבי הנושא הזה.

יואב קיש: לגבי הנושא של החלוקה בין המחוזות, אז אני מבין שבאמת כל אזור התעשייה אשדוד הוא במחוז דרום ובאמת חוץ מנושא הא.א.

יואב קיש: שבאמת של מחוז מרכז, אז רוב הפעילות היא מחוז דרום בעניין הזה.

יואב קיש: בסך הכול אני כן מתרשם בעקבות, כמו שאתה מתאר, שבאזור התעשייה עצמו גם יש פעילות של פיקוח וגם יש בעיות, זאת אומרת דפקטו לפי הנתונים שאתה מדבר עליהם.

יואב קיש: אני שמח לשמוע שאתם פועלים בנחישות עם ההפרות שאתם מוצאים, אבל עדיין בסופו של דבר גם זה צריך להיות יותר שקוף לציבור.

יואב קיש: אני לא יודע, אולי יש מידע שהוא מסווג, אז הוא לא יכול לצאת, אבל אם פה סיפרת על ההליכים האלה, אז אני מניח שאין פה עניין מסווג וגם זה שווה להוציא איזשהו ריכוז מידע שהתושבים ידעו לפחות מה אתם עושים כדי שהתלונות לפחות ברמה כמו ששמענו פה, יהיה להן איזשהו מענה ראשוני, שיראו שאתם עובדים ולא ההרגשה כמו שהיא באה לידי ביטוי מהשטח, שמרגישים התושבים שאף אחד לא עוזר להם ואף אחד לא בא ומטפל ולא נמצא שם.

יואב קיש: זה בעניין הזה.

יואב קיש: לגבי הנושא של הסקר והמימוש של הטיפול בבארות, אני מבקש מרמ"י, וגם מחר הישיבה שלכם עם המנכ"ל, לשלוח לנו את תוכנית הפעולה ומה מתכוונים לטפל בשביל גם האזור שעדיין לא טופל א.א.

יואב קיש: זה הדברים.

קריאה: אולי דיון מעקב לראות את הפעולות האלה קורות.

יואב קיש: תראה, אני אומר, הנושא, מה שהגדרתי עכשיו, אנחנו מנהלים מעקב בוועדה.

יואב קיש: המידע הזה יגיע ונעדכן גם את התושבים וראשי הרשויות.

יואב קיש: תודה רבה, הישיבה נעולה.