ועדת המשנה לבדיקת סוגיות תכנון וסביבה במפרץ חיפה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2018-06-14 10:01

אכרם חסון: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה לוועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא שנשלח לכם, הצגת תוכנית המועצה הלאומית לכלכלה לעתיד מפרץ חיפה.

אכרם חסון: לפני שנתחיל בדיון, אני אבקש קודם כול שיהיה שקט.

אכרם חסון: אנחנו נכבד את כל החברים שהגיעו.

אכרם חסון: כולם ידברו.

אכרם חסון: יש לנו שעתיים.

אכרם חסון: לקחנו בחשבון שרוצים להציג דברים, לדבר, להשמיע, לכן חשוב שתשמרו על השקט.

אכרם חסון: דבר שני, גם אם יבואו חברי כסת, אף אחד לא עונה לחברי הכנסת, אף אחד לא מתווכח איתם ואף אחד לא מדבר מתווכח כאן עם אף אחד מהחבר'ה שיושבים כאן בלי רשות ממני.

אכרם חסון: אני מאוד מבקש, אני מכבד את כולם.

אכרם חסון: תכבדו את הישיבה, תכבדו אותי כפי שעשינו עד עצם היום הזה.

אכרם חסון: אני נמצא כברת דרך אתכם יחד.

אכרם חסון: אני לא מייצג את הכנסת רק כחבר כנסת, אני מייצג את התושבים.

אכרם חסון: אני חלק מהאוכלוסייה במפרץ חיפה ובאזור חיפה ולכן אני רואה את עצמי יושב כאן בכובע שלכם, כאזרח וכתושב.

אכרם חסון: כל המאטריה ידועה לי.

אכרם חסון: אני מכיר את כל מה שקרה שם, לכן מי שזוכר, לפני שנתיים אני קיבלתי על עצמי להוביל את ועדת המשנה.

אכרם חסון: מאז אני גם הבטחתי לכם מספר הבטחות כאן, אבל בוודאי שאתם לא האמנתם שהדברים ירוצו, כי כולם הבטיחו.

אכרם חסון: הרבה כתבו דוחות שנשארו על המדפים.

אכרם חסון: אף אחד לא התייחס, אף אחד לא טיפל, ולשמחתי הרבה במקום הזה אמרנו שלא יהיה מתקן אמוניה.

אכרם חסון: בסופו של דבר אין מתקן אמוניה.

אכרם חסון: אמרנו שבז"ן לא תתרחב והאישורים יעצרו, ועצרנו את ההתרחבות.

אכרם חסון: אמרנו גם שחוק עוקף את העיריות בנושא רישיונות, אנחנו עוצרים אותו, ועצרנו אותו, וגם בנושא המועצה התעשייתית שהיא לא על סדר היום, אבל אני אומר לכם, אני נגד.

אכרם חסון: התנגדתי וכתבתי לשר הפנים, ואנחנו כמובן הולכים גם להכשיל את הצעד הזה.

אכרם חסון: אנחנו דואגים לאזרחי מדינת ישראל ובעיקר עכשיו אנחנו מדברים על תושבי חיפה והאזור, כל הקריות, מפרץ חיפה, גם הכפרים הדרוזים, גם הכפרים הערביים, כל מי שחי שם, ואתם כבר הספקתם לראות הרבה מחקרים, הרבה חוקרים, אחד סותר את השני.

אכרם חסון: אנחנו לא צריכים שום מחקר.

אכרם חסון: אנחנו האזרחים החוקרים הכי טובים.

אכרם חסון: אנחנו הפרופסורים הכי טובים, כי אנחנו חיים שם, אנחנו אלה שיכולים, אנחנו איבדנו משפחות, איבדנו אנשים יקרים לנו, ולכן מאסנו בכל מיני טייקונים כאלה שקונים את זה, פעם כותב א' ופעם כותב דוח ב', ולכן הדבר הזה לא ילך.

אכרם חסון: אני גם אזכיר לכם, לפני שנה אמרתי שסגרתי עם שר האוצר שהוא תומך בי, ואני גם חזק בגלל שיש לי גב חזק.

אכרם חסון: המפלגה שלי והשר תומכים בי, משה כחלון וכל מה שאמרנו בשמו, התבצע.

אכרם חסון: אני אמרתי, משקמים את מפרץ חיפה בתוכנית סטטוטורית לפחות עם 10 מיליארד ₪ על פי התוכניות שהכנו, ואנחנו רוצים לראות במפרץ חיפה פארק הייטק, טכנולוגיה מתקדמת, לא מזהמת.

אכרם חסון: אנחנו רוצים להביא גם תעשייה, לא רוצים להבריח את המוחות ואת הצעירים של חיפה והאזור מחיפה להרצליה ולברלין ולמקומות אחרים, כי חיפה, מגיעה לה להיות העיר הכי מתקדמת והכי מתפתחת במדינת ישראל ואנחנו לא מתביישים להגיד שהזניחו אותנו שנים רבות, אבל זה נגמר.

אכרם חסון: קודם כל הפריפריה, אחר כך תל אביב והשאר, כי תל אביב התקדמה ואנחנו לא נגד שום עיר.

אכרם חסון: להיפך, אנחנו רוצים שכל הערים במדינת ישראל תהיינה מהמובילות בעולם, אבל מספיק 70 שנה קידמו את מרכז הארץ, קידמו את הערים שאתם מכירים והזניחו אותנו, ולכן אנחנו לא ניתן יד עוד לדברים האלה שיקרו.

אכרם חסון: אני כמובן מודה לערוץ 2 שהביא לנו לפני כמה ימים את הבשורה כאילו שיש תוכנית והתוכנית הזאת מציעה מספר הצעות.

אכרם חסון: אחת ההצעות היא להוציא את בתי הזיקוק משם.

אכרם חסון: הצעה שנייה, לצמצם.

אכרם חסון: הצעה שלישית הייתה לעשות מה שנקרא יותר בקרה.

אכרם חסון: אנחנו לא מאמינים בשום בקרה.

אכרם חסון: ניסינו וזה לא הלך, ולכן אני אומר לכם כאן כאדם גם שנמצא בכנסת ויש לי מילה ואני מכבד את עצמי.

אכרם חסון: אני לא רואה את בז"ן בעוד עשר שנים או 15 שנים שם, ואני אעשה את הכול ביחד עם כל האנשים שמאמינים במה שאני מאמין, שאנחנו נלך עד הסוף.

אכרם חסון: אנחנו לא נגד תעשייה, אנחנו לא נגד אף אחד, אבל אנחנו בעד שאנחנו נהיה בריאים, לא יהיה שם עוד דבר שישפיע, שנחיה ארבע שנים פחות מהממוצע הארצי בישראל ולא נמלא את המחלקות הקשות בבתי החולים באזור, ולכן נעשה את הכול כדי שהדברים שאני מאמין בהם, ייושמו הלכה למעשה, ואני אומר לכם, זה מה שהולך להיות בסופו של דבר, לכן לא ישלוט בנו עוד אף טייקון ולא ישפיע עלינו אף אחד, וכפי שאמרתי, אנחנו לא נגד אף אחד, אנחנו מתואמים עם עיריית חיפה, מתואמים על הירוקים, עם כל הקבוצות שעובדות יום-יום.

אכרם חסון: הם האנשים הנפלאים שנמצאים בשטח ומתנדבים ועושים עבודת קודש למען האזרחים שם, ואני מוריד בפניהם כובע ואני מצדיע להם על כל העשייה היום-יומית.

אכרם חסון: כמובן אני מבקש לא לחזור על אותם דברים ולא לעשות לנו הרצאות כאן.

אכרם חסון: אנחנו מכירים.

אכרם חסון: כפי שאמרתי, רוב החבר'ה שיושבים כאן כבר מכירים את כל המאטריה מכל הכיוונים, אבל קודם כול אנחנו ניתן לממ"מ של כנסת שיציגו לנו, כי אני ראיתי את הדוח החמור והקשה.

אכרם חסון: ראיתי כמה מאות ולפעמים אלפי פעמים היו חריגות בפליטה בבתי הזיקוק ובאזור, לכן זה טוב שיש לנו מכון כאן שמכין גם חומר בצורה עצמאית, בצורה אחראית, שלא יגידו, זה שייך ל-א' ושייך ל-ב'.

אכרם חסון: אני אבקש מהנציגה המכובדת שתתחיל להציג לנו את הדוח.

אכרם חסון: בבקשה.

שירי ספקטור-בן ארי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

שירי ספקטור-בן ארי: מרכז המחקר והמידע של הכנסת התבקש על ידי חבר הכנסת איתן ברושי להכין מסמך בנוגע לנתונים בדבר חריגות של פליטה של מזהמים לאוויר במפעלי קבוצת בז"ן במפרץ חיפה.

שירי ספקטור-בן ארי: המסמך הוגש בחודש מאי 2018 ואני אציג אותו מייד.

שירי ספקטור-בן ארי: שתי מילים על בכלל אזור התעשייה של מפרץ חיפה.

שירי ספקטור-בן ארי: באזור התעשייה הזה כמו שכולם יודעים, יש פעילות אינטנסיבית של גם תעשייה כימית ותעשייה פטרוכימית שיש לה פוטנציאל גבוה לגרום לזיהום, בעיקר זיהום אוויר, גם זיהום קרקע, כאשר במפרץ חיפה עצמה פועלים כ-20 מפעלים שמוגדרים כמפעלים גדולים בעלי השפעה אזורית, כולל בתי זיקוק ומפעלי כימיה ופטרוכימיה, כפי שנאמר, מפעלי דשנים וכדומה.

שירי ספקטור-בן ארי: בנוסף, יש גם באזור מוקדי תעשייה שונים כמו מתקן לייצור חשמל, כמו נמל, מתקני אחסון דלק ועוד.

שירי ספקטור-בן ארי: מטרת המסמך הייתה להציג נתונים בדבר עמידה של מפעלי קבוצת בז"ן, כלומר בתי זיקוק, כרמל אולפינים, גדיב, תעשיות פטרוכימיות ושמנים בסיסים חיפה, בתקני הפליטה הקבועים בחוק ומעוגנים בהיתרי הפליטה של המפעלים, כאשר שאלות המחקר היו מאוד ממוקדות, ואני רוצה להדגיש את זה.

שירי ספקטור-בן ארי: אנחנו התמקדנו במספר חריגות עם ערכי פליטה, בניטור רציף בארובות על פי שנים במפעלים האלה, מספר חריגות מערכי פליטה בדיגומים בארובות ובדיגומי הפתע של המשרד להגנת הסביבה על פי שנים ובמספר חריגות בריכוז המזהם בנזן מערכי הסביבה בתחנות הניטור שבסמוך למתחם בז"ן.

שירי ספקטור-בן ארי: אני מדגישה את זה מכיוון שהשאלה של חבר הכנסת ברושי הייתה בהקשר של מפעלי בז"ן בלבד ולא כלל מפעלי מפרץ חיפה.

שירי ספקטור-בן ארי: דבר נוסף שבדקנו זה כל מה שקשור באכיפה על סמך נתוני החריגות האלה.

שירי ספקטור-בן ארי: זה לגבי מה שכן בדקנו.

שירי ספקטור-בן ארי: המסמך הזה מתמקד בחריגה בארובות של מפעלי בז"ן.

שירי ספקטור-בן ארי: הוא לא עוסק בשאלות של תחלואה והשפעות כלכליות.

שירי ספקטור-בן ארי: זה דברים שאני בטוחה שיוצגו לאחר מכן.

שירי ספקטור-בן ארי: הוא גם לא מתעסק באיזו פעילות סביבתית נעשתה בשנים האחרונות או בנתונים בדבר האם הייתה הפחתה או עליה בכמות מזהמים בשנים האחרונות.

שירי ספקטור-בן ארי: הוא אך ורק מתעסק בשאלה של האם עמדו בתקנים או לא עמדו בתקנים.

שירי ספקטור-בן ארי: דבר נוסף, אנחנו בהתחלה רצינו לעשות איזושהי השוואה של נתונים במהלך השנים כדי לראות אם יש איזושהי מגמה שניתן להצביע עליה.

שירי ספקטור-בן ארי: במקור רצינו את חמש השנים האחרונות.

שירי ספקטור-בן ארי: על פי בקשת המשרד להגנת הסביבה, צמצמנו את כמות השנים בגלל סדר הגודל של העבודה שזה דורש, ובנוסף לזה ואפילו יותר חשוב, הבנו שיש קושי גדול בלהשוות בין נתוני החריגות שלפני כניסתם לתוקף של היתרי הפליטה ואחרי כניסתם לתוקף של היתרי הפליטה.

יעל כהן-פארן: גם אז היה צו אישי.

שירי ספקטור-בן ארי: היה צו אישי, אבל יש בעיה בהשוואה, מכיוון שבצו אישי יש שינויים בכמות תחנות הניטור ובסוג המזהמים שמנותרים ובכמות הבדיקות, ולכן להשוות מספר חריגות למספר חריגות בין השנים האלו, זה בעייתי, ולכן מה שהבאנו לגבי לפחות הניטור הרציף, זה מאוקטובר 2016, עת כניסתו לתוקף של היתר הפליטה של בז"ן, עד סוף 2017.

יעל כהן-פארן: את אמרת שזה קשה להשוות במספר, אבל בשיעור, באחוזים, כן אפשר להשוות למרות שהיו פחות מדידות, אם היה 20% חריגות או 10% חריגות או 50% חריגות לפני ואחרי - - -

שירי ספקטור-בן ארי: יש פה בעייתיות.

שירי ספקטור-בן ארי: זה יכול להיות שיעורי חריגות, אבל מצד שני, אם את בודקת ביותר מקומות ובודקת יותר חומרים, זה יכול לחטוא לעניין ההשוואה ולכן העדפנו להתמקד בשנים האלה.

שירי ספקטור-בן ארי: קיבלנו מהמשרד נתונים לגבי 2015 וכל 2016 ופשוט לא היה בר השוואה מבחינת המספרים.

שירי ספקטור-בן ארי: הפערים היו עצומים.

שירי ספקטור-בן ארי: מבחינת הנתונים שהועברו אלינו על ידי המשרד להגנת הסביבה, בשלושה חודשים האחרונים של 2016 נרשמו 145 אירועים שבהם נרשמו חריגות.

קריאה: באיזה חומר, שירי?

שירי ספקטור-בן ארי: בכלל החומרים.

שירי ספקטור-בן ארי: זה מצוין במסמך.

שירי ספקטור-בן ארי: זה לא מופיע פה, אבל במסמך ממש יש בטבלה על פי איזה חומרים, בעיקר תחמוצות חנקן ותחמוצות גופרית.

שירי ספקטור-בן ארי: מדובר על 145 אירועים שבמסגרתם נרשמו 856 חריגות חצי שעתיות, זאת אומרת ממוצע חצי שעתי.

שירי ספקטור-בן ארי: כפי שאפשר להבין, יכול להיות מספר חריגות חצי שעתיות פר אירוע.

יעל כהן-פארן: אמרו איזה יום?

יעל כהן-פארן: את אומרת 145 מתוך 365?

יעל כהן-פארן: שלושה חודשים זה בערך?

אכרם חסון: אני מציע, בואו ניתן לה לסיים.

אכרם חסון: את כל ההערות תכתבו.

אכרם חסון: בבקשה, תמשיכי.

שירי ספקטור-בן ארי: בסוף 2016 הרוב המוחלט של החריגות היו במהלך פעילות שגרתית ומיעוטן בחריגות בלתי שגרתיות, ואנחנו רואים תמונה קצת הפוכה ב-2017, יותר חריגות בלתי שגרתיות, לדוגמא תאונות, לעומת חריגות שגרתיות.

שירי ספקטור-בן ארי: אפשר לראות שנתוני החריגות בניטור ארצי הם לא עקביים, זאת אומרת, במהלך 2017, נגיד בינואר – 402 חריגות ובפברואר לא נרשמו כלל חריגות.

שירי ספקטור-בן ארי: לא קיבלנו תשובה ללמה יש כזה חוסר אחידות.

רויטל גולדשמיד: היו מתקנים סגורים בפברואר.

שירי ספקטור-בן ארי: מבחינת אכיפה על סמך הניטור הארצי – אנחנו ביקשנו את הנתונים בדצמבר 2016 מהמשרד להגנת הסביבה ומאיגוד הערים.

שירי ספקטור-בן ארי: לקח קצת יותר משלושה חודשים עד שקיבלנו את הנתונים.

שירי ספקטור-בן ארי: מאוד חשוב לי להדגיש שהנתונים שקיבלנו היו נתונים אחרי הרבה מאוד עבודה, נתונים מאוד מדויקים ומדוקדקים שלקח באמת הרבה זמן להכין אותם, אבל עדיין מתוך זה נשאלת השאלה לגבי זמינות הנתונים האלה באופן שוטף ורציף ולגבי יכולתם של המשרד להגנת הסביבה ואיגוד ערים לאכוף על סמך הנתונים האלה.

שירי ספקטור-בן ארי: דבר נוסף, כתוצאה ממעבר בין הצו האישי לבין היתר הפליטה, חלק מהדברים שנקבעו בהיתר הפליטה זה גם שינויים בכל מה שקשור במכשירי הניטור, ויש איזושהי תקופה שבז"ן קיבלו על מנת לערוך כיול של מכשירי הניטור, ולכן בתקופת הזמן הזאת נתונים של חריגות שנתגלו בניטור הרציף במכשירים שבוצעו לא לפי הנוהל, לא מהווים ראיה מספקת לעריכת הליך אכיפה.

שירי ספקטור-בן ארי: זה משהו נקודתי לתקופה הזאת של 2017.

יעל כהן-פארן: אני לא מבינה.

שירי ספקטור-בן ארי: אני אסביר שוב.

שירי ספקטור-בן ארי: יכול להיות שהמשרד ידע גם להסביר את זה אחר כך.

שירי ספקטור-בן ארי: במעבר בין התקופה של הצו האישי להיתר הפליטה, נקבעו תנאים חדשים שקשורים בכיול המכשירים, מכשירי ניטור חדשים, ולכן יש איזושהי תקופת גרייס או תקופה שניתנה למפעלים להיערך לכל מה שקשור לכיול המכשירים.

שירי ספקטור-בן ארי: בתקופה הזאת אם נרשמו חריגות במתקנים שעדיין לא כוילו על פי מה שאמור להיות בתוקף החל משנת 2019, זה לא נחשב לחריגה שאפשר לאכוף אותה על פי המשרד להגנת הסביבה.

שירי ספקטור-בן ארי: בנוסף, יש גם שאלה לגבי איך המשרד מתייחס לנושא חריגות שנגרמו בעת תקלה, הדממה מתוכננת או בלתי מתוכננת, שלפי מה שהבנו מהמשרד, חריגות שנרשמו בזמן תקלה, אינן נחשבות להפרה של היתר הפליטה.

שירי ספקטור-בן ארי: המשרד כן יכול לערוך אכיפה על סמך התמונה, על סמך זה שלא דיווחו למשרד כמו שצריך, אבל זה לא נחשב לחריגה.

שירי ספקטור-בן ארי: בכל מה שקשור לדיגום בארובות, הדיגום התקופתי ודיגומי הפתע, מנתוני המשרד במהלך השנים 2015 עד 2017 נרשמו 63 אירועי חריגה מערכי הפליטה.

שירי ספקטור-בן ארי: הייתה שונות גבוהה ברמת החריגות, זאת אומרת, היו חריגות של פחות מ-1%, שהן יחסית זניחות, והיו חריגות של אלפי אחוזים.

שירי ספקטור-בן ארי: אנחנו ביקשנו כמה וכמה פעמים מהמשרד נתונים לגבי כלל הדיגומים ודיגומי הפתע כדי להבין מה השיעור של החריגות מתוך כלל הדיגומים, ולא קיבלנו תשובה על זה.

שירי ספקטור-בן ארי: אני מקווה שיכול להיות שהמשרד יוכל לתת את התשובה לזה.

יעל כהן-פארן: רק הבהרה, הדיגומים זה החומרים שלא נמדדים בניטור רציף או שזו בדיקה נוספת של מה שכן נמדד בניטור רציף?

שירי ספקטור-בן ארי: יש ויש.

אכרם חסון: שניהם.

שירי ספקטור-בן ארי: יש גם שניהם ויש כאלה שגם לא נמדדים בניטור רציף.

רויטל גולדשמיד: וזה גם נדגם וגם - - -

שירי ספקטור-בן ארי: גם נדגם וגם - - - אני כן אוסיף שיש מקרים שבהם אם יש איזושהי בעיה עם הניטור הרציף, נגיד אי אפשר לאכוף בגלל בעיות כיול, לפעמים המשרד עושה דיגום על מנת לעשות איזשהו סוג של גיבוי לתוצאה של הניטור הרציף, אבל אנחנו לא יודעים כמה פעמים הדבר הזה נעשה או באיזו תדירות הדבר הזה נעשה.

שירי ספקטור-בן ארי: בנוגע לאכיפה על סמך הדיגומים, שוב, אני מדברת על התקופה הספציפית הזאת.

שירי ספקטור-בן ארי: בכ-35% עד 40% מהמקרים שבהם נמצאו חריגות בדיגומים, לא היה ניתן לבצע אכיפה או לא בוצעה אכיפה מסיבות שונות.

שירי ספקטור-בן ארי: שיקול דעת המשרד – למשל אם החריגה הייתה מאוד זניחה, אז מתוך שיקול דעת המשרד החליטו שלא עושים אכיפה.

שירי ספקטור-בן ארי: אם היו בעיות באיסוף הראיות, הייתה לתקופה מצומצמת מסוימת, שלושה חודשים אם אני לא טועה, תקופה שכתוצאה מסגירת מיכל האמוניה הייתה בעיה להפעיל מתקן טיפול בתחמוצות חנקן, ולכן לתקופת זמן מסוימת עד שימצאו פתרון חלופי למיכל האמוניה, לא הייתה אכיפה על סמך החריגות.

שירי ספקטור-בן ארי: במקרה מסוים חלה הקלה במעבר בין ההוראות האישיות להיתרי הפליטה במתקן מסוים, וההקלה הזאת גם חלה אחורה, זאת אומרת, גם לפני שנכנס היתר הפליטה לתוקף.

שירי ספקטור-בן ארי: אם הייתה חריגה מהסף החדש גם אם לפני שנכנס ההיתר לתוקף, לא אכפו על פי הסף הישן.

שירי ספקטור-בן ארי: הלכו על פי הסף החדש שהוא יותר מקל.

שירי ספקטור-בן ארי: זה מאוד נקודתי.

שירי ספקטור-בן ארי: בדרך כלל זה החמיר.

שירי ספקטור-בן ארי: יש נקודות מסוימות שהייתה הקלה, זה היה תחמוצות חנקן, אם אני לא טועה, במתקן הספציפי.

שירי ספקטור-בן ארי: חשוב לי מאוד להדגיש, קשיי האכיפה האלה הם נקודתיים לנקודת הזמן הזו, זאת אומרת, אפשר לראות שבחלק מהדברים זה דברים מאוד ספציפיים, תקופה שלא הייתה אמוניה או תקופת המעבר, אבל מצד שני צריך להדגיש במשך הרבה מאוד זמן וגם בעבר היו למשרד קשיים משפטיים ואחרים לאכוף על סמך נתוני הדיגומים ועל סמך נתוני הניטור הרציף.

שירי ספקטור-בן ארי: זו לא פעם ראשונה שאנחנו מבקשים את הנתונים האלה.

שירי ספקטור-בן ארי: ביקשנו את זה כבר בעבר, לפני כמה שנים, והבעיות האלה חזרו במהלך השנים האחרונות.

שירי ספקטור-בן ארי: רק לאחרונה החל המשרד להנפיק בקשות לפתיחת חקירה על חריגות שנתגלו בין 2012 ל-2017.

שירי ספקטור-בן ארי: אמנם הקשיים האלה הם נקודתיים, אבל יש איזושהי מגמה של קשיים שחוזרים על עצמם במהלך השנים.

שירי ספקטור-בן ארי: בנוגע לבנזן, אנחנו התייחסנו לחריגות מערכי הסביבה של בנזן.

שירי ספקטור-בן ארי: זה לא דבר שבכך.

שירי ספקטור-בן ארי: נמדד בארובות ספציפית, של בתי הזיקוק, אבל כן רצינו להתייחס במקרה הזה לערכי סביבה, מכיוון שעל פי המשרד להגנת הסביבה, מפעלי מתחם בז"ן הם המקור המשמעותי ביותר לפליטת המזהם בנזן שמוגדר כחומר שמסרטן.

שירי ספקטור-בן ארי: במהלך 2017 בכרבע מהדיגומים הסביבתיים של בנזן, בתחנות הדגימה באזור מפעלי בז"ן נרשמו חריגות.

שירי ספקטור-בן ארי: אתם לא כל כך יכולים לראות את זה, אבל מירב החריגות היו מול מפעל גדיב, בשער של בז"ן ועוד בכניסה לבתי הזיקוק ובאזור חוות הגז.

שירי ספקטור-בן ארי: תודה רבה.

אכרם חסון: תודה לך.

אכרם חסון: אנחנו חושבים ומשוכנעים שההזנחה ממשיכה ולא לוקחים את הדברים ברצינות.

אכרם חסון: גם לא מתייחסים למכון המחקר ולא נותנים תשובות במשך שנים ולא מקדמים את הדברים.

אכרם חסון: זה אומר דרשני, ולכן אנחנו גם נשמע ונראה עוד מצגת ואחר כך נשמע את חברי הכנסת ונפתח את הדיון לכל החברים שנמצאים כאן.

אכרם חסון: איתנו כאן ד"ר רויטל גולדשמיד.

אכרם חסון: בבקשה, תציגי את עצמך, רויטל.

רויטל גולדשמיד: אני ד"ר רויטל גולדשמיד, אני מנהלת מרכז מחקר סביבתי בחיפה.

רויטל גולדשמיד: אנחנו צוות מקצועי א-פוליטי שכולל קרוב ל-12 פעילים מתחומים מקצועיים שונים בניתוח נתונים, אנשי רפואה, אנשי כימיה וכל מה שצריך כדי להבין את התווך שבו אנחנו מתנהלים.

רויטל גולדשמיד: אני הגעתי לפה לשאול על מה אנחנו בכלל צועקים?

רויטל גולדשמיד: כמה עולה לנו זיהום האוויר?

רויטל גולדשמיד: כמה זה עולה לנו אנשים שמחים?

רויטל גולדשמיד: כמה זה עולה לנו יום עבודה שאנחנו לוקחים יום חופש כדי ללוות חבר למחלקה האונקולוגית?

רויטל גולדשמיד: זה משהו שהוא החיים היום-יומיים שלנו במפרץ חיפה.

רויטל גולדשמיד: כמה יעלה למשק לפטר את העובדים של בז"ן?

רויטל גולדשמיד: כמה יעלה להעביר את המפעל הזה או כמה יעלה להשאיר אותו?

רויטל גולדשמיד: אם תנתקו רגע את כל האמוציות שמעוררות בכם כשאתם שומעים את הדברים האלה, אנחנו שואלים את השאלה הזאת ואנחנו רואים את הדברים שהציגו כאן מהממ"מ, שמפרץ חיפה הוא המרכז הפטרוכימי הישראלי וזה משיק וקרוב לרצפטור ציבורי, ואנחנו שואלים האם העלויות החיצוניות מצדיקות את קיום מפרץ חיפה כהווייתו?

רויטל גולדשמיד: האם מפעל בז"ן הוא הכרח המציאות?

רויטל גולדשמיד: אני כבר יכולה לקפוץ למסקנה הסופית.

רויטל גולדשמיד: לא.

רויטל גולדשמיד: בז"ן מזהמים ומיותרים ואנחנו הולכים להראות לכם את זה.

רויטל גולדשמיד: אנחנו הולכים להראות לכם שבתי הזיקוק בחיפה הם המפעל המזהם ביותר בתעשייה הישראלית.

רויטל גולדשמיד: הם חורגים באופן כרוני מהערכים בחוק, שמוגדרים בהיתרי הפליטה שלהם.

רויטל גולדשמיד: אנחנו הולכים להראות לכם שהם מייצאים חלק ניכר מהתוצרת שלהם.

רויטל גולדשמיד: הם משאירים אצלנו בחצר האחורית את כל זיהום הסביבה.

רויטל גולדשמיד: הם מיותרים למשק.

רויטל גולדשמיד: ישראל עוברת לגז.

רויטל גולדשמיד: ישראל חתומה על אמנת פאריז ויש שם סעיף שמעביר את המשק הישראלי, כמעט 20% ממנו, לאנרגיות מתחדשות.

רויטל גולדשמיד: בז"ן מהווים סכנה ביטחונית קיומית במקרים של רעידות אדמה או מקרים של טרור, ובז"ן לא הכרח המציאות במפרץ חיפה.

רויטל גולדשמיד: אני לא אתעכב בשל קוצר הזמן ובגלל שהממ"מ הציגו את הדוח המאוד מפורט שלהם, אבל בז"ן הם מפעל מזהם הסביבה הגדול ביותר בתעשייה הישראלית, ואני לא יכולה להתעלם מזה כשאני מסתכלת על מזהמים מקבוצה 1 שהם חומרים מסרטנים ודאיים על ידי הגדרת ארגון הבריאות העולמי.

רויטל גולדשמיד: אני מסתכלת ואני רואה גרפים שלקוחים תוך המידע של מפל"ס 2016, מידע של הגנת הסביבה.

רויטל גולדשמיד: אני רואה שתשלובת בז"ן, מתוך סך הכול הפליטות של Non methane voc במפרץ חיפה, מעל 50% זה ממפעל בז"ן.

רויטל גולדשמיד: מאותו מפל"ס 2016 אני רואה שמתוך זה, בנזן, חומר מסרטן ודאי, מעל 90% זה פועל יוצא של פעולות של בז"ן.

רויטל גולדשמיד: החומרים האלה הם חומרים מסוכנים לציבור שנמצא מסביב לגדרות של בז"ן.

רויטל גולדשמיד: אני לא ארחיב בגלל שהממ"מ כבר הרחיבו בנושא, ואני אעבור הלאה.

רויטל גולדשמיד: בתי הזיקוק חורגים באופן כרוני מערכי החוק ומהיתרי הפליטה.

רויטל גולדשמיד: אנחנו עובדים כל הזמן מול הגנת הסביבה ומול מבקר המדינה ואנחנו מעבירים דוחות ומכתבים ואנחנו כל השנה, משהו שבאמת מתממשק עם העבודה של הממ"מ, אנחנו רואים חריגות ועלייה בחריגות בלפידים.

רויטל גולדשמיד: אנחנו רואים 316 יום של חריגות בלפידי בז"ן.

רויטל גולדשמיד: אנחנו רואים 12 חודשים של חריגות בלפיד המונומרים, 12 חודשים שבהם בשנתיים האחרונות נמדדו חריגות בפליטות בלפיד המונומרים.

רויטל גולדשמיד: אנחנו ראינו את הרובוט vic 3, cu1b4, בז"ן 21/11 ועוד ארובות נוספות חורגות במשך חודשים שלמים בכל מיני מזהמים שהם מזהמי נשימה, כמו נוקסים, מזהמים מסרטנים, אחרים.

רויטל גולדשמיד: אנחנו רואים שבתי הזיקוק חורגים באופן כרוני ועוברים על החוק, לכאורה, באופן כרוני ופוגעים באיכות החיים של האנשים שמתנהלים בתווך הזה שסופג את כל הפליטות לאוויר.

רויטל גולדשמיד: על פי הדוחות הכספיים של בז"ן ב-2018, בז"ן הרוויחו.

רויטל גולדשמיד: הרוויחו בגלל עלייה בייצור.

רויטל גולדשמיד: תבינו שמרווח הזיקוק ירד ב-2018 וכל דולר במרווח הזיקוק עולה לבז"ן 70 מיליון דולר.

רויטל גולדשמיד: הרווח התפעולי של בתי הזיקוק יכול היה להיות קיטון ברווחים, אבל זה לא קרה, ולמה זה לא קרה?

רויטל גולדשמיד: זה לא קרה כי היקף הזיקוק עלה.

רויטל גולדשמיד: תסתכלו על הטבלה הזאת שלקוחה בעצם מתוך הדוחות הכספיים של בז"ן ב-2018, ואתם רואים שבז"ן הגבירו את ניצולת הייצור שלהם ואת היכולת שלהם.

רויטל גולדשמיד: יותר מייצרים, יותר חומרים באוויר, יותר מה שדיברנו קודם.

רויטל גולדשמיד: מה הם עושים עם כל זה?

רויטל גולדשמיד: לאיפה זה הולך?

רויטל גולדשמיד: למה הם בעצם ייצאו יותר?

רויטל גולדשמיד: אנחנו מנסים להבין ואנחנו מסתכלים על מה קורה בעולם ומה קורה באירופה ומה קורה בכלל.

רויטל גולדשמיד: יש את האתר הזה שכתבתי לכם באדום.

רויטל גולדשמיד: אם נכנסים לשם, מגלים שיש עשרות בתי זיקוק בעולם שנכנסו השנה להשבתה, לתיקונים ולשיפוצים, זאת אומרת שהם לא רוצים להיות בתי זיקוק מזהמים, וכל בתי הזיקוק האלה היו סגורים השנה.

רויטל גולדשמיד: מישהו צריך לגבות אותם, מישהו צריך למכור לעולם את החומרים האלה, ואנחנו מניחים שבחלק מהמקומות האלה, אנחנו שמים את השאלה הזאת באוויר, האם בז"ן מילאה את השטח הזה של בתי הזיקוק האלה שהיו סגורים, בהולנד, במקסיקו, בפינלנד, בגרמניה, בקרואטיה?

רויטל גולדשמיד: ובז"ן לא יצאו לשיפוצים.

רויטל גולדשמיד: אל תטעו, בז"ן לא יצאו לשיפוצים, כי בז"ן המשיכו לעבוד ואפילו הגבירו את הייצוא.

רויטל גולדשמיד: אני מאוד ארצה לראות את בז"ן יוצאים לשיפוצים ומוסיפים מתקנים ששומרים על הסביבה, ומוסיפים מתקנים שמפחיתים פליטות.

רויטל גולדשמיד: המדינה עוברת לגז.

רויטל גולדשמיד: בז"ן מיותרים למשק הישראלי.

רויטל גולדשמיד: בהסכם פאריז, 17% מייצור החשמל הולך להיות מאנרגיות מתחדשות.

רויטל גולדשמיד: בז"ן עם שיאנית פליטות גזי חממה.

רויטל גולדשמיד: זה בניגוד בעצם לאמנה.

רויטל גולדשמיד: תסתכלו כמה CO2 בעצם בז"ן פלטו ב-2016.

רויטל גולדשמיד: יותר מחצי.

רויטל גולדשמיד: זו ממש שערורייה.

רויטל גולדשמיד: כל סקטור שאנחנו מסתכלים, גזי חממה, חומרים מסרטנים, חומרים פוגעים בנשימה, בז"ן בעצם ממלאים לנו את האוויר והם מיותרים למשק הישראלי.

רויטל גולדשמיד: זה לא הכרח המציאות שבמדינת ישראל נזקק לבד.

רויטל גולדשמיד: יש מדינות שמייבאות את הזקיקים, כמו אנגוליה שפעם הם ייצאו את הדלקים שלהם, והם מייבאים.

רויטל גולדשמיד: אנחנו לא גרים על אי.

רויטל גולדשמיד: דבר אחרון.

רויטל גולדשמיד: בז"ן מהווים סכנה ביטחונית.

רויטל גולדשמיד: אני לא יודעת מי הסתכל לאחרונה על דוח שפיר מ-2006 ומי הסתכל באחרונה על מה שנכתב בעצם על השריפה בבז"ן, על כתב האישום, ואנחנו מאוד מוטרדים מזה.

רויטל גולדשמיד: אנחנו מסתכלים ואנחנו רואים מחקרים בעולם שמראים ש-85% מתקלות בבתי זיקוק בשגרה נגמרות בשריפה.

רויטל גולדשמיד: אנחנו ראינו מה קורה בשריפה.

רויטל גולדשמיד: אנחנו יודעים שתרחיש שריפה על פי תסקיר הסביבה של בז"ן יכול להגיע ל-295,000 נפגעים.

רויטל גולדשמיד: זה פשוט לא יאמן.

רויטל גולדשמיד: אנחנו רואים שבניגוד להמלצות דוח שפיר, עדיין קיים חוסר של מיגון מכלי דלקים ומתקנים וצנרות.

רויטל גולדשמיד: רק השבוע ראינו מנוף עובד בבז"ן, ושאלנו אותם, מה זה המנוף הזה?

רויטל גולדשמיד: והם אמרו לנו, אנחנו מחליפים מגדל זיקוק ישן בחדש שיעמוד בתקנים של רעידות אדמה, ואנחנו אמרנו, שומו שמיים, יכול להיות שיש מתקנים שלא עומדים ברעידות אדמה, שאם יהיה עכשיו ניזול קרקע או רעידת אדמה, בעצם יש מתקנים בבז"ן שיכולים להפעיל איזשהו תרחיש-על, תרחיש של שריפה, תרחיש שיפגע בציבור.

רויטל גולדשמיד: בז"ן הם ממוגנים מהתקנות סייבר מספיק טוב?

רויטל גולדשמיד: אנחנו רואים בבז"ן שנמצאים ליד רצפטור ציבורי, סכנה קיומית.

רויטל גולדשמיד: בז"ן הם המפעל המזהם ביותר בתעשייה הישראלית.

רויטל גולדשמיד: הם חורגים באופן כרוני.

רויטל גולדשמיד: הם מייצאים את כל התוצרת ועושים רווחים ומשאירים פה את הזיהום.

רויטל גולדשמיד: הם מיותרים למשק והם מהווים סכנה ביטחונית.

רויטל גולדשמיד: הם צריכים לעזוב את מפרץ חיפה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: חברת הכנסת יעל, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: קודם כל אני מברכת אותך, אדוני היושב ראש, חברי, חברי הכנסת אכרם חסון על קיום הדיון ובכלל ועדת המשנה שהיא מאוד חשובה, ואנחנו שומעים כאן היום גם את הדוח של הממ"מ, גם את המרכז מידע סביבתי, דברים מאוד נכונים, דברים שידענו.

יעל כהן-פארן: מי שמכיר את הנושא של מפרץ חיפה, ומי כמוני מכיר, יודע כמה חמור המצב שם, כמה אין אכיפה, כמה הדיגומים והניטורים מראים על חריגות בלתי פוסקות.

יעל כהן-פארן: אנחנו פשוט, כל פעם שהמידע הזה מגיע, נעלמים מההלם של כמה זה חורה, כמה זה חורג והאכיפה אין, ופה אני חושבת שבאמת הדיון הזה מאוד חשוב, ונמצאים כאן הרבה מאוד פעילים ואני מברכת את כולכם שהגעתם מרחוק, מחיפה והקריות.

יעל כהן-פארן: אנחנו חייבים לשנות את המציאות וזאת מציאות שאפשר לשנות, וכאן מהכנסת ומהוועדה הזאת אני קוראת שתצא קריאה לממשלה, לכנסת, לקואליציה, להעביר את הצעת החוק שאני יודעת שגם אתה תומך בה, וסיעת כולנו, אני מקווה תגיש אותה בקרוב, הצעת החוק שאני יזמתי להבראת מפרץ חיפה, שבעצם עושה סדר מאוד פשוט.

יעל כהן-פארן: מפעלים צריכים לא לזהם.

יעל כהן-פארן: מפעלים שנמצאים בכזה ריכוז של אוכלוסייה צריכים להיות מפעלים לא מזהמים.

יעל כהן-פארן: אם בז"ן יכולים להפוך להיות מפעל שעומד בערכים שלא פוגעים בסביבה ובאדם, וזה אומר גם הערכים צריכים להיות מותאמים.

יעל כהן-פארן: הם צריכים להיות ערכים שלא פוגעים בבריאות האדם, ולא ערכים שמותאמים לתעשייה, לא קומבינה, שזה מה שקורה היום בחוק אוויר נקי ובהיתרי הפליטות, אלא ערכים שמותאמים לבריאות, ואלה צריכים להיות הערכים במפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: אם מפעל יכול לא לזהם - - - , ומפעל לא יכול לא לזהם, שלא יישאר.

יעל כהן-פארן: מאוד פשוט.

יעל כהן-פארן: צריכה להיות החלטה בעניין, זאת אומרת, זה החוק, זה מה שהוא אומר, מינהלת ממשלתית שתעשה פה סדר, לא איזו רגולציה חלשה, לא חוסר אכיפה ויד רפה.

יעל כהן-פארן: מה זה עכשיו ללכת ולחקור נתונים מ-2012 ולחשוב אם עושים עליהם שימוע?

יעל כהן-פארן: אנחנו רואים את היד הרפה של המשרד להגנת הסביבה ואנחנו רואים אותה מכאן כבר כמה שנים וזה מאוד מדאיג, כי המשרד, אתם אמורים לשמור עלינו, על האזרחים.

יעל כהן-פארן: זה התפקיד שלכם, לא על התעשייה.

יעל כהן-פארן: אתם צריכים להגן על האזרחים מהנזקים של התעשייה.

יעל כהן-פארן: זו חלוקת התפקידים, ובמקום זה אתם עומדים מנגד לאזרחים ומגנים על התעשייה.

יעל כהן-פארן: זה מה שאנחנו רואים.

יעל כהן-פארן: זה מה שקורה.

יעל כהן-פארן: מה זה הקלות בהיתר הפליטה?

יעל כהן-פארן: מה זה שמ-2009 עד 2016 היה צו אישי ושום דבר כמעט לא השתפר בהיתר פליטה.

יעל כהן-פארן: אולי ב-2023 נשפר אותו.

יעל כהן-פארן: מה זה ההתייחסות הזאת?

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר זה חיי אדם וילדים שחולים.

יעל כהן-פארן: ימותו עוד הרבה מאוד וילדים יהיו חולים באסטמה הרבה יותר, ואנחנו רואים שהמצב לא משתנה, ובחיפה אנשים יוצאים וזועקים, ואנחנו שומעים ואני שומעת את כל הסיפורים האישיים, ואנשים גם ידברו כאן.

יעל כהן-פארן: אני מקווה שתיתן לכולם את זכות הדיבור, על כל בני משפחתם, שזו פשוט מכה.

יעל כהן-פארן: באזורים מסוימים של חיפה זו מכה, וגם אותו דוח אפידמיולוגי שלא יצא לפועל, שהראה דברים מאוד קשים ואז פשוט סגרו עליו את הגולל ועשו דה לגיטימציה מוחלטת לכותבים שלו, זו פשוט שערורייה שלא תיאמן.

יעל כהן-פארן: אתם יודעים מה?

יעל כהן-פארן: לא צריך עוד דוח אפידמיולוגי ועוד דוח אפידמיולוגי.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים מה המצב שם.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שאלה חומרים מסרטנים.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שהמפעלים מייצרים אותם.

יעל כהן-פארן: אגב, זה גם לא רק ניטורים ודיגומים בארובות, כי הרי זה נפלט.

יעל כהן-פארן: בכל מערכת יש מה שנקרא פליטות לא מוקדיות וזאת הבעיה הקשה של מפרץ חיפה, שבכלל אי אפשר לדעת מאיפה זה יוצא.

יעל כהן-פארן: אני קוראת לך מכאן, אחד, לקדם את הצעת החוק שתעשה סדר ותנקה את מפרץ חיפה ותציל את האזרחים שם ואת התושבים ואת הילדים.

יעל כהן-פארן: שניים, מכאן, אנחנו שמענו שיש עבודה חדשה, עבודת מטה שנפתחה במשרד ראש הממשלה.

יעל כהן-פארן: אני מברכת עליה.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת אם נמצאים כאן הנציגים כדי להציג משהו ממה מתחילים אפילו לבחון, אבל אני קוראת לכם לעשות עבודה רצינית, מקצועית ונטולת אינטרסים.

יעל כהן-פארן: החשש הכי גדול שלי, כשמשרד ראש הממשלה, ואני מצטערת להגיד את זה בצורה כזאת בוטה פה, אבל כן, כשמשרד ראש הממשלה שעד היום היה מעורב רק בהגנה על המפעלים, מיכל האמוניה וחיפה כימיקלים וכרמל אולפינים.

יעל כהן-פארן: עד היום הוא רק ניצב לצידם כשהוא לוקח על עצמו את העבודה הזאת.

יעל כהן-פארן: אני גם שמחה אבל גם חוששת, ואני קוראת למי שעורך את העבודה להיות מקצועי ונטול פניות.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

אכרם חסון: תודה רבה, יעל.

אכרם חסון: אני חייב לבשר לך שהצעת החוק כבר הוגשה ואנחנו מובילים אותה גם כמפלגה ביחד איתך ובזכותך, ואת עושה עבודה נהדרת ואנחנו מאוד מברכים אותך על כל מה שאת עושה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

אכרם חסון: בקשר למועצה הלאומית, קודם כל, היא עוד לא הגישה שום דבר.

אכרם חסון: היא הוזמנה ולא רצו לבוא, כי כנראה אין להם מה להגיד לנו.

אכרם חסון: אנחנו מברכים, אבל אנחנו נעמוד על המשמר בכל הצעה.

אכרם חסון: צריך לשתף את כולם.

אכרם חסון: צריך לשמוע את כולם.

אכרם חסון: אי אפשר לעשות הצעה במשרד ראש הממשלה כאשר האזרחים והארגונים לא יודעים על זה או ששומעים על זה בחדשות, לכן על הדבר הזה אנחנו נעמוד ונתנגד עד שאנחנו גם נהיה משפיעים וישמעו אותנו ויבינו בדיוק מה עשינו במשך השנתיים האחרונות כדי לשנות את המצב.

אכרם חסון: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: תודה אדוני היושב ראש.

מוסי רז: אני רוצה להודות לכם, קודם כול לך, אדוני היושב ראש, חבר הכנסת אכרם חסון ולחברת הכנסת יעל כהן-פארן שבאמת מקדמים את הנושא הזה, שניכם עוד לפני שהגעתם לכנסת.

מוסי רז: אני חושב שיש היום ישיבה של ועדת הפנים יחד עם ועדת החוץ והביטחון, בשעה יותר מאוחרת, בעוטף עזה, נושא מאוד חשוב.

מוסי רז: כאן נהרגים יותר אנשים.

אכרם חסון: נכון.

מוסי רז: צריך להגיד את זה בצורה ברורה, חלילה בלי לזלזל בסבל של אף אחד.

מוסי רז: גם כשנשרף שדה זה סבל, אבל כאן מתים, נהרגים, כל אחד שיקרא לזה איך שהוא רוצה, יותר אנשים.

מוסי רז: זו תופעה של עשרות שנים, וזה נכון שבעשרות השנים האחרונות חל שינוי קל, אני לא יכול להגיד שלא, אבל לא שינוי שמתאים לישראל של 2018, שנתניהו התגאה, אגב, בצדק, סליחה שאני אומר את זה מהאופוזיציה, רק לפני יומיים, שהגענו להכנסה ממוצעת באירופה, אבל הטיפול במחדלים הללו הוא כמו הגרועות ביותר שבמדינות ובטח לא כמו הממוצע באירופה.

מוסי רז: אנחנו לא במצב שהיה.

מוסי רז: אני לא יכול לשפוט את מקימי המדינה שהיו צריכים לספק תעסוקה לכולם ולא הייתה תעסוקה שהיא הייתה תעסוקה כמו שיש היום, הייטק ודברים כאלה.

מוסי רז: נכנסו לדברים האלה שהיו אז גם מקובלים בכל העולם.

מוסי רז: לא ידעו את הנזק שלהם.

מוסי רז: היום אנחנו יודעים את הנזק, אנחנו יודעים את הסכנה.

מוסי רז: אנחנו יודעים את הסכנה, מה יקרה אם ייפול טיל.

מוסי רז: מתים גם בלי.

מוסי רז: לא צריך שיפלו שם טילים, ופשוט מאוד מפעלים שאין להם זכות קיום יצטרכו להיעלם או לדעת לעבוד ולהעסיק עובדים בלי לזהם.

מוסי רז: זו בדיוק התקופה לעשות את זה, כשיש מצב כלכלי סביר, כשיש מצב ביטחוני סביר וכשהמצב של הסביבה, מצבו של מפרץ חיפה, הוא פשוט 'על הפנים'.

מוסי רז: זה הזמן לעשות את הדבר הזה, ולכן אני שמח על קידום הצעת החוק.

מוסי רז: כמובן שאנחנו נתמוך בה ונלווה אותה, וכמובן זה לא רק חוקים, זה גם אכיפה של חוקים, וזה אני אומר למי שאחראי פה על האכיפה, זה גם תקנות לחוקים.

מוסי רז: הרי אנחנו יודעים איך אפשר לעשות מחוקים חוקה ואטלולא, אז גם מי שכאן אחראי על התקנות, על האכיפה, זה מופנה גם כלפיכם.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מיקי לוי: תראה, אני מלין על כך שבאו כל כך הרבה אנשים מהצפון, ותודה רבה לך על קיום הוועדה, אבל לאף אחד ממפלגת השלטון לא אכפת.

מיקי לוי: אתה תושב דליה, אתה חבר כנסת מ"כולנו".

מיקי לוי: זה מראה את היחס שהמדינה נותנת לתושבים האלה, ואני מלין על כך.

מיקי לוי: אני מבקש שתוציא מכתב ליושב ראש הכנסת.

מיקי לוי: יש כאן אנשים שמאבדים בהמשך יקרים להם.

מיקי לוי: זה לא יתכן.

מיקי לוי: לא יתכן שפרופ' אבי בן שמחון שהיה צריך להציג כאן תוכנית, כי בלי כסף אין, לא יקרה כלום.

מיקי לוי: אל תהיו נחמדים, אני אומר לכם את זה.

מיקי לוי: לא יקרה כלום בלי כסף.

מיקי לוי: המועצה הלאומית לכלכלה שעומד בראשה פרופ' אבי בן שמחון לא הטריחה את עצמה בכלל לבוא, כי לא אכפת להם.

מיקי לוי: מה אכפת להם?

אכרם חסון: אני חייב לציין שהם היו אמורים להשתתף ואתמול ביטלו.

מיקי לוי: זה רע מאוד.

מיקי לוי: אתה יכול להודיע לכל העשרות האלה שאמורים היו להגיע.

מיקי לוי: זה נחמד מאוד שאתמול הם ביטלו.

מיקי לוי: מה, לא נחמד לקום כמוני ביום חמישי בבוקר כשהכנסת לא פעילה, להטריח את עצמך ולבוא?

מיקי לוי: כנראה שלא.

מיקי לוי: אני מלין על כך.

מיקי לוי: אני מבקש שייצא מכתב מטעם הוועדה גם ליושב ראש הכנסת, גם לפרופ' אבי בן שמחון, שהוועדה בפעם הבאה לא תעבור על כך לסדר היום.

מיקי לוי: הם מזלזלים בנו כמחוקק שצריך לפקח על עבודת הממשלה, ואם מישהו לא יודע, הכנסת מפקחת על עבודת הממשלה, ובעניין הזה אנחנו לא מוכנים להיות נחמדים.

מיקי לוי: יש כאן פעילי סביבה שאכפת להם, ואני מכבד אתכם ובאמת מברך את בואכם.

מיקי לוי: הממ"מ הציג מחקר עומק של כל המצב ואני נעשיתי עוד יותר מודאג.

מיקי לוי: קודם חשבתי, אני יושב לידה, פחות או יותר, בסיעה, היא כל הזמן סוחבת אותי לעניינים האלה.

מיקי לוי: גם עשינו כמה מהלכים.

מיקי לוי: ביטלנו מזבלה שאיימה על בית החולים הדסה ועל שני כפרים ערביים ועל הגבעה הצרפתית.

מיקי לוי: אנחנו עושים שילובים והיא מושכת אותי כל הזמן לעניין הזה.

מיקי לוי: אני אומר לכם, יש לי הצעה לכם כתושבים.

מיקי לוי: אל תהיו נחמדים.

מיקי לוי: אתם כולכם כאן נראים נחמדים.

מיקי לוי: אל תהיו נחמדים.

מיקי לוי: 500,000 איש בעלי זכות בחירה יש באזור של מפרץ חיפה.

מיקי לוי: זה סדר גודל של 18 מנדטים.

מיקי לוי: כל אחד מכם שייגש לנציב הציבור שלו, לא לאכרם שהוא בתוך העניינים.

מיקי לוי: יש נבחרי ציבור מהצפון.

מיקי לוי: יש נבחרי ציבור של המפלגות שאתם בוחרים בהן.

מיקי לוי: תיגשו ותתחילו להפעיל לחץ חברתי.

מיקי לוי: תצאו החוצה בהפגנות.

מיקי לוי: אני אומר לכם, זה לא ילך.

מיקי לוי: אם ראש המועצה מרשה לעצמו לא לבוא לכאן, כי אנחנו צריכים כסף.

מיקי לוי: בלי כסף והחלטות ממשלה שום דבר לא יקרה.

מיקי לוי: תיקחו את הדברים שלי בצורה הכי רצינית שרק אפשר, ואני עומד מאחורי הדברים שאני אומר.

מיקי לוי: אני מאוד מודאג.

מיקי לוי: אני מודאג מהתחלואה על תושבי הצפון.

מיקי לוי: גילוי נאות, ביתי התחתנה עם איש חיפה, אבל הם עברו משם לרמת ישי.

מיקי לוי: אני מאוד מודאג, אני אומר לכם.

מיקי לוי: אנחנו נתגייס לטובת העניין.

מיקי לוי: זה לא ילך רק עם הוועדה הזו שאני מאוד מכבד את היושב ראש שלה ואת הרצון שלו.

מיקי לוי: צריך לעשות מעשה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: חבר הכנסת מיקי לוי, אני מבטיח לך שמכתב יצא לפרופ' בן שמחון וגם ליושב ראש הכנסת.

מיקי לוי: ותכתב גם את ראש הממשלה, כי הוא הבוס שלו.

אכרם חסון: מאה אחוז.

אכרם חסון: איתנו כאן היועצת המשפטית של עיריית חיפה.

אכרם חסון: בבקשה.

ימית קליין: באמת תודה רבה, אני אומרת גם בשם יונה.

ימית קליין: אני הנציגה שהגעתי היום כי באמת הוא לא יכול היה להגיע בשל נסיבות אישיות.

אכרם חסון: הוא התקשר, דיבר איתי אתמול בערב.

ימית קליין: אני יודעת, אז בהחלט אנחנו מייצגים פה עמדה, אבל אני חושבת שהיא לא נבחנת רק בדיון פה בוועדה, אלא העמדה שלנו נאמרת כבר למשך לפחות שנה וחצי במאבקים שאנחנו מנהלים.

ימית קליין: אנחנו מודים לך מאוד על הדיון, אבל אני הייתי רוצה גם לדעת אופרטיבית איך אנחנו מתקדמים מפה ואילך ואני אסביר במה דברים אמורים.

ימית קליין: אנחנו כרגע נמצאים במספר חזיתות שקשורות למספר עניינים במפרץ חיפה, אז קודם כול אני שמחה שנמצא כאן גם יושב ראש הוועדה המחוזית, איתמר, משום שיש לנו תוכנית לסופה הכימיקלים שמגישה חברת חנ"י, שכרגע עיריית חיפה מתנגדת לה משום שאנחנו מאמינים בעובדה שאם רוצים לעשות סדר, זה המקום, ואם מדברים על מתקנים שצריכים להיעלם מהעולם, שהם לא ממוגנים, שיש בעיה של נזילות קרקע וכו', זה הזמן והמקום במסגרת אותן תוכניות, לפחות לקבוע שלביות של ביצוע, שלביות של באמת פינוי אותם מכלים, חשיבה מחדש על סדרי עולם שהוכתבו משנות ה-30, אפרופו גם לסופה כימיקלים וגם עניין בז"ן.

ימית קליין: זה דבר אחד.

ימית קליין: גם הנושא של הוצאת צווי קצא"א, באו חברת קצא"א, הציגו לנו תוכנית על זה שיש היתכנות במסגרת תמ"א/37/ח להוצאת צווי קצא"א מהעיר חיפה.

ימית קליין: מעבר להצגת הדברים שהייתה מאוד נחמדה, לא קיבלנו שום דבר אופרטיבי.

ימית קליין: אנחנו נמצאים בבתי המשפט השונים עם מספר עתירות שאנחנו הגשנו.

ימית קליין: אמנם ציינת את חוק רישוי עסקים שלא עבר עדיין בזכותכם ובהחלט אנחנו מודים לכם על כך, בקריאה שנייה ושלישית, אבל יש את צו רישוי עסקים ששר הפנים מר אריה דרעי חתם עליו.

ימית קליין: הצו הזה בא ומחריג את תחום הנמל, את הנושא של השינוע והאחסון, מתחום סמכותה של רשות הרישוי, עיריית חיפה.

ימית קליין: הגשנו על זה עתירה לבג"צ, שקבועה לדיון בימים האלה, אבל לא קיבלנו צו ביניים.

ימית קליין: זה אחד.

אכרם חסון: אני מציע, להבא, תנצלו אותנו לבג"צ.

אכרם חסון: אנחנו מוכנים גם לעתור אתכם אם תשתפו אותנו.

ימית קליין: אנחנו נשמח מאוד.

ימית קליין: יש עתירה שהגשנו לבג"צ לגבי המקשר הימי, שזו עוד המצאה.

ימית קליין: אמנם מיכל האמוניה כבר לא פעיל ויש צו סגירה שאנחנו מנהלים גם עכשיו הליכים להריסת המכל, מול חברת נמלי ישראל ומול חיפה כימיקלים, אבל הות"ל מקדם תוכנית למקשר ימי, שבאופן מפתיע היא במפרץ חיפה.

ימית קליין: חלק הארי של העתירה שלנו נסוב על העבודה מדוע לא נבדקו מקומות אחרים חוץ ממפרץ חיפה, במיוחד בעניין האבסורד שבא מפעל חיפה כימיקלים ואומר, אני סוגר את המפעל בצפון, אני מתכוון להפעיל רק את המפעל בדרום, חוזר בו מכל הבקשות להיתרים שהוא הגיש ל-RTO ולמשטח איזוטנקים בתוך מתחם בז"ן, אז אם באלה דברים אמורים, אפרופו המשרד להגנת הסביבה, ואתה שואל שאלה מאוד פשוטה את מנכ"ל המשרד, מדוע אתה בוחן חלופה בחיפה כשהמפעל לא אמור לפעול בחיפה?

ימית קליין: נמלי מפרץ חיפה מלאים "כל טוב", בין היתר הנמל החדש והנמל הקיים - - -

יעל כהן-פארן: הכול הרע, הכול רע.

ימית קליין: כן, אמרתי את זה במרכאות כפולות ומכופלות, ומסוף כימיקלים ונמל הדלק שאולי רוצים לתכנן, והנמל הצבאי.

ימית קליין: דווקא שם רוצים שיהיה גם מקשר ימי, למה לא?

ימית קליין: מצאו איזו נקודה משם, והצינור היבשתי אמור לעבור בחלק מהתכנון, הפלא ופלא, בחוות המכלים בקריית חיים שכבר הבטיחו שיפנו אותה, הבטיחו שיהיה שם מקום מגורים.

אכרם חסון: האם המועצה הלאומית לכלכלה יצרה קשר עם עיריית חיפה?

ימית קליין: לא, ואכרם, זו הנקודה הבאה שאני באה ומלינה עליה.

ימית קליין: לא יתכן, ואנחנו נתקלנו בזה גם בעבר עם הנושא של חיפה כימיקלים, שידלגו עלינו בצורה מאוד לא אלגנטית ולא נכונה, ומעל ראשנו יבואו ויחליטו החלטות.

ימית קליין: עיריית חיפה היא גורם שכמה שמנסים להתעלם ממנו, וגם בעניין הזה הגשנו עוד עתירה.

ימית קליין: אנחנו לצערי - - - מרובה עתירות בעניין המועצה התעשייתית.

ימית קליין: לא יתכן שלא ישתפו בהליכים, שמעל לראשנו ינסו לפעול בכל מיני הליכים, שיגמדו את השלטון המקומי, שכמו שאמר נכון מיקי לוי, הוא השלטון הנבחר ואליו אפשר לפנות, ויטענו שהשלטון המרכזי שיש לנו הרבה מאוד טענות לגבי חולשתו והרגולציה הכושלת שלו, יבוא והוא זה שיכתיב את הדברים, וכל מיני המצאות, ויש לנו גם את הנושא של העתירה שהגשנו לבג"צ לגבי הרחבת בז"ן.

ימית קליין: זה כבר נמצא בערעור משום שיש תוכנית חפ"ג שהיא לא רק מסדירה את המצב הקיים בתוכנית - - - בז"ן, אלא היא גם מרחיבה את הקיים.

ימית קליין: מדובר על 5% שהם 40,000 מ"ר תכסית, שעליהם אפשר להקים מתקנים ומכלים, אז אני רוצה שמכם תצא בשורה, האם ניתן לפחות להקפיא את המצב הקיים, כי לא יתכן שביד אחת אומרים דבר אחד וביד שנייה כל ההליכים האלה ממשיכים להתגלגל.

ימית קליין: תודה רבה.

אכרם חסון: אנחנו נתייחס בסוף לנושא הזה.

אכרם חסון: תודה לך.

אכרם חסון: יש לנו נציג משרד הגנת הסביבה כאן?

צור גלין: יש פה שניים.

אכרם חסון: מירושלים, נציג המנכ"ל, מי זה?

צור גלין: ד"ר צור גלין, ראש אגף איכות אוויר.

אכרם חסון: הוא אמר לך שנפגשנו ודיברנו?

צור גלין: לא.

אכרם חסון: הוא הבטיח לי שישנו דוח שאתם הכנתם ואולי היום תהיה בשורה מכם, אתם תגידו לנו מה אתם מציעים, מה המסקנות שלכם.

אכרם חסון: אם אפשר בשלוש דקות, בוא תספר לנו בבקשה מה אתם עושים, ואתה שמעת גם את החברים כאן.

אכרם חסון: המצב הוא לא מזהיר מבחינתכם.

אכרם חסון: בבקשה.

צור גלין: הדוח שהמנכ"ל דיבר עליו, מדובר על התייחסות שלנו לריכוזים שמצאו וההישגים שהושגו בגין צו 45 שהוגש כנגד מפעלי מתחם הבז"ן.

צור גלין: כאמור, באוקטובר 2017 המשרד הוציא צו 45 על מנת להסדיר את הפעילות של בז"ן, כך שלא יהיו חריגות בערכי הסביבה.

צור גלין: בסוף מרץ פג מועד הצו ואנחנו יצאנו לסדרת בדיקות אינטנסיבית לבדוק אם אכן יש שיפור סביב הבז"ן או אם יש צורך להמשיך בהליך מול המפעלים.

אכרם חסון: אתה מדבר על 2018?

צור גלין: אני מדבר על מרץ 2018, התאריך שבו פג מועד צו 45.

נורית שטורך: לא, לא פג המועד.

אכרם חסון: תציגי את עצמך בבקשה.

נורית שטורך: שמי נורית שטורך.

נורית שטורך: הצו עדיין בתוקף.

אכרם חסון: מי כבודה?

נורית שטורך: אני סגנית מנהל המחוז של חיפה.

נורית שטורך: אני רק מתקנת את צור בעניין שהצו, לא פג תוקפו.

נורית שטורך: הצו עדיין חי ונושם.

נורית שטורך: היה שלב מסוים שנגמר בסוף מרץ ואחריו יש מהלכים ואנחנו עדיין במהלכים לצמצם את הפליטות של הבנזן.

נורית שטורך: הצו עוד לא נגמר.

צור גלין: בוא נאמר דבר כזה.

צור גלין: אם אני מנסה לדייק את מה שנורית אמרה, בצו 45 נאמר שעד מרץ 2018 הם אמורים לבצע סדרה של פעילויות להפחתת הפליטות.

צור גלין: מבחינתי התקופה הזאת הסתיימה ואנחנו צריכים כעת לראות את התוצאות, לעבד אותם.

צור גלין: לעניין הדוח שלא הוגש, אנחנו כעת עושים בדיקה מאוד מעמיקה לכל דוח ודוח.

צור גלין: כפי שאדוני ראה במה שמרכז המחקר של הכנסת אמרו, אמרו שיש פעמים שדוחות נפסלים ודוחות לא נבדקים בגלל טעות זאת ואחרת.

צור גלין: היות שאנחנו יודעים שהאמצעים שאנחנו נוקטים הם די דרקונים מול המפעלים, אנחנו צריכים להציב את הנתונים שלנו ברמה כל כך גבוהה של מהימנות, שלא תהיה סיבה לערער אותם לא - - - ולא בבית משפט, ואכן אנחנו בודקים מול המעבדות, מול מעבדות האנליזה, שהכול נעשה כסדרם על מנת שאנחנו נוכל להוציא דוח מהימן ברמה הגבוהה ביותר, וזה ייקח עוד כמה זמן.

צור גלין: אנחנו לקראת הסוף.

צור גלין: אנחנו לא נוכל להציג את הדוח כעת.

צור גלין: אני לא רוצה לדבר על ממצאים כרגע כי עדיין לא סיימנו את כל הבקרה שלנו על איכות הנתונים.

אכרם חסון: תסלח לי, אתה מכיר את הנתונים שנתנה ד"ר רויטל?

צור גלין: כן, אני מכיר.

אכרם חסון: אתה יכול להגיד לנו מה עשיתם בנושא, אם אתה מכיר, או מה המשרד עשה?

צור גלין: אנחנו מדברים על שני דברים אחרים.

צור גלין: הדוח של מרכז המחקר מתייחס לפליטות מארובות ממערכת מכשירי הניטור שלנו והדיגום והבדיקות הסביבתיות.

צור גלין: אנחנו מדברים על פעילות ספציפית שנעשתה מול הבז"ן.

צור גלין: אם אדוני רוצה שאני אדבר על כלל הדוח של המרכז, אני אוכל להגיד מספר מילים.

צור גלין: על מה אנחנו מדברים, על הדוח שהמשרד צריך להוציא או על הדוח של הכנסת?

אכרם חסון: על הדוח של המשרד, שהבטיח לי המנכ"ל.

צור גלין: אז הדוח של המשרד.

אכרם חסון: זה מה שחשוב לנו לדעת.

צור גלין: כפי שאמרתי, אנחנו בשלבי בקרה סופית של הנתונים.

אכרם חסון: מתי אתה מעריך שהדוח יהיה מוכן?

צור גלין: אני מעריך שבשבועות הקרובים הוא צריך להיות מוכן.

יעל כהן-פארן: מדוע לא מסרתם מידע על דיגומים, כמו שנמסר לנו ממרכז המידע והמחקר של הכנסת?

נורית שטורך: אנחנו מסרנו לפי בקשת מרכז המחקר את כל החריגות.

נורית שטורך: אספנו את כל הנתונים ונתנו את כל החריגות כפי שביקשו.

נורית שטורך: אני יכולה להשלים עכשיו את כמות המדידות שעשינו.

נורית שטורך: אני חושבת שכדאי להבין אותם, כי כמות המדידות שיש, שמתוכם הציגו כאן את החריגות, היא אדירה.

נורית שטורך: אני רק אגיד שבניטור הרציף יש 36 מערכות ניטור רציף במפעלי בז"ן.

נורית שטורך: הן מודדות כל חצי שעה נתון.

נורית שטורך: נעשה חשבון שיש 8,700 שעות בשנה, כפול 2, כפול 36, אנחנו מדברים על משהו כמו 600,000 חצי שעות.

נורית שטורך: מתוכם היו 870 חריגות בניטור הרציף.

נורית שטורך: זה הפרופורציות.

נורית שטורך: עדיין 870 זה הרבה, אבל בכל זאת להסתכל על זה - - -

אכרם חסון: אבל היא גם אמרה, ב-2017 היו 1,536 חריגות.

אכרם חסון: זה פי שניים.

נורית שטורך: חצי מההסבר הזה זה בגלל החריגות שהיו בעקבות האמוניה.

נורית שטורך: היו שלושה חודשים שלא היה אמוניה.

נורית שטורך: המפעל המשיך לדווח את כל הנתונים כרגיל.

נורית שטורך: אנחנו ידענו שיש שם חריגות.

נורית שטורך: המפעל ביקש להקל לו בערך הפליטה.

נורית שטורך: המשרד התנגד להקל לו בערך הפליטה, נתן לו זמן התארגנות והודיע לו שאם הוא לא יעמוד בזמן ההתארגנות, אנחנו נתחיל באכיפה.

נורית שטורך: המפעל עמד בלוחות הזמנים של ההתארגנות.

נורית שטורך: היה צריך למצוא מקורות לאמוניה ממקורות אחרים.

נורית שטורך: היו כמה חלופות.

נורית שטורך: זה לקח זמן, ולכן החריגות האלה הן חריגות שאנחנו ידענו עליהן.

נורית שטורך: עכשיו אני אגיד על הדיגומים.

נורית שטורך: במהלך שלוש השנים האלה היו 63 חריגות.

אכרם חסון: תגידי בבקשה, איך זה נחשב בהשוואה עם העולם, 63 חריגות?

אכרם חסון: בעולם המתקדם אנחנו מדברים.

נורית שטורך: אני ביקרתי באירופה.

נורית שטורך: היינו בסיור בארבעה בתי זיקוק באוסטריה וגרמניה.

נורית שטורך: מתקדם.

נורית שטורך: אין דיווח של ניטור רציף, לציבור ולא לרגולטור.

נורית שטורך: המפעל אוסף את הנתונים, הרגולטור מגיע, מסתכל על הנתונים.

נורית שטורך: יוצא דוח של הרגולטור פעם בשנה.

נורית שטורך: לגבי הדיגומים, עשינו במשך שלוש השנים האלה, המפעלים ואנחנו דיגומים תקופתיים ודיגומי פתע, ואני אפילו לא אומרת על כמה מזהמים, אלא על דיגומים, על כניסה של בדיקה בארובה.

נורית שטורך: 2,400 דיגומים במשך שלוש השנים האלה, מתוכם נמצאו במספר מזהמים, 63 חריגות.

נורית שטורך: זה קנה המידה.

נורית שטורך: ב-2,400 הכניסות האלה לתוך ארובה, נעשו בין שניים לשלושה מזהמים שבדקו, זאת אומרת את 2,400 צריך להכפיל בין שניים לשלוש.

נורית שטורך: אלה סך הכול הנתונים שיש שאותם אנחנו בדקנו, לכן זה לקח שלושה חודשים, כי אנחנו בדקנו כל אחד ואחד.

נורית שטורך: מתוך כל הדבר הזה היו 23 חריגות שאנחנו הודענו שלא עושים אכיפה.

נורית שטורך: כל היתר הם בתהליכי אכיפה.

אכרם חסון: תודה לך.

אכרם חסון: אנחנו נחכה לדוח שלכם.

אכרם חסון: אנחנו נעקוב אחרי הדוח, אבל אם אתם הקשבתם טוב לנציגת הממ"מ, מה שאמרה, מ-2012 עד 2017 גם לא היה שיתוף פעולה ולא קיבלו את הנתונים כמו שצריך.

צור גלין: לא, זה לא נכון.

צור גלין: היא לא אמרה את זה, אדוני.

נורית שטורך: היא לא אמרה את זה.

נורית שטורך: אני גם שיתפתי איתה פעולה באופן מלא.

נורית שטורך: היא ביקשה נתונים מ-2012.

נורית שטורך: אני ביקשתי ממנה לצמצם בגלל היקף העבודה וסיכמנו על נתונים מ-2015 עד 2017 והיא קיבלה את הנתונים.

יעל כהן-פארן: לא, לא, האמירה הייתה "רק לאחרונה", רק להנפיק בקשות לפתיחת חקירה על חריגות שנמדדו בין השנים 2012 עד-2017.

אכרם חסון: אז בחמש שנים הקודמות לא נעשה שום דבר.

יעל כהן-פארן: בדיוק.

אכרם חסון: לכן אנחנו מקשיבים טוב למילים.

נורית שטורך: אני רוצה להגיד משהו על אכיפה.

נורית שטורך: על חריגות 2011 יצא כתב אישום ב-2015.

נורית שטורך: כתב האישום הזה נגמר בהרשעה של בעלי תפקידים בכירים בבתי זיקוק ו-1.5 מיליון קנס.

נורית שטורך: על החריגות מ-2012 עד 2016 יש תיק חקירה.

נורית שטורך: כבר חקרו אותו ויש עוד הליכי אכיפה שאני לא אפרט אותם כאן.

אכרם חסון: 1.5 מיליון שקל לא מספיקים לתרופות לחולה סרטן אחד ברמב"ם.

אכרם חסון: חברים, תודה לכם.

אכרם חסון: נציג מבקר המדינה נמצא כאן?

אכרם חסון: למרות שהוא הודיע שהוא ישתתף.

אכרם חסון: רציתי לשאול אותו באמת מה עושה משרד מבקר המדינה.

אכרם חסון: הוא שמע במשך השנים את כל התלונות הקשות.

אכרם חסון: האם הגיש מסקנות להביא מישהו לדין?

אכרם חסון: חבל שלא הגעתם, משרד מבקר המדינה, למרות שהוא רשום שהוא גם ישתתף.

אכרם חסון: אנחנו ניתן לאיתמר בן דוד שהוא גם מייצג את האוצר והוא יושב ראש ועדת התכנון והבניה במחוז חיפה.

אכרם חסון: אני רוצה להגיד לך, איתמר, שאנחנו התנגדנו בתוקף להרחבת בז"ן וגם שר האוצר הסכים איתנו.

אכרם חסון: אנחנו מבקשים ממך בשלוש דקות להגיד לנו מה המצב ואיך אתה רואה את התמונה והאם אתה גם שותף למועצה הלאומית לכלכלה בתוכנית שלהם ומה אתה יודע על התוכנית הזאת.

איתמר בן דוד: קודם כול תודה על ההזמנה.

איתמר בן דוד: זה דיון חשוב בעינינו.

איתמר בן דוד: אצלנו הנושא של בתי הזיקוק, מפרץ חיפה, מטופל בדרג הגבוה ביותר, אני, מתכננת המחוז, הסגנים מובילים את הדברים האלה בשנים האחרונות.

איתמר בן דוד: בכל נוגע אלי, בחודשים האחרונים מאז כניסתי לתפקיד.

איתמר בן דוד: אני חבר בצוות הזה.

איתמר בן דוד: לא תמיד זה אני.

איתמר בן דוד: מבחינת המחוז, סגן.

איתמר בן דוד: אנחנו חלק מהצוות של מקינזי.

איתמר בן דוד: יש ישיבות בחודש האחרון, בחודשיים האחרונים.

איתמר בן דוד: אם אני מבין נכון, הם כנראה בחרו שלא להציג פה, כי הם עוד אוספים את הנתונים ואולי אין להם עוד מה להציג.

אכרם חסון: אבל יכלו לבוא ולהגיד.

איתמר בן דוד: אני לא באתי לייצג את העבודה.

איתמר בן דוד: אני חבר בצוות כגורם תכנוני שנותן לו את כל המידע ומחבר אותו לכל - - -

מיקי לוי: אם הוא היה בא לכאן ואומר, אני מודאג, אני מתגייס, אני עושה, אבל זה שהוא לא בא, אומר דרשני.

מיקי לוי: אל תגן עליו.

מיקי לוי: הוא לא בסדר והוא יחטוף.

מיקי לוי: אני לא צועק עליך, אני צועק עליו.

מיקי לוי: הוא פקיד ממשלה, הוא צריך לעשות מה שהכנסת אומרת.

מיקי לוי: זה הכול.

איתמר בן דוד: מה אנחנו עושים?

איתמר בן דוד: דבר ראשון, אני הכנסתי שיח פתוח עם ארגוני הסביבה ותושבים.

איתמר בן דוד: מדי חודשיים, בראשותו מתקיימת ישיבה במחוז שבה אני נותן להם באופן אוטונומי שלהם להעלות את הסוגיות שמטרידות והם מבחינתי שותפים כבעלי עניין מרכזיים בפעילות הוועדה המחוזית, וזו רוח חדשה וזה דבר מאוד חשוב.

איתמר בן דוד: למשל, השבוע "חיים וסביבה" הודיעו לי שהנושא שהארגונים בוחרים זה נושא מערך הדלקים.

איתמר בן דוד: נקיים על זה דיון ביולי.

איתמר בן דוד: זה דבר ראשון.

איתמר בן דוד: דבר שני, במהלך חודש מרץ אושרו תוכניות, תוכנית בז"ן ותוכנית קרקעות הצפון.

איתמר בן דוד: הן תוכניות קשורות זו בזו.

איתמר בן דוד: אושרו למתן תוקף.

איתמר בן דוד: אנחנו בעצם גם עושים ישיבות הנעה של הגורמים הממשלתיים השונים.

איתמר בן דוד: השבוע קיימתי ביום ראשון על חפ"ג/1200/ב, למשל, לראות שהמשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות מתארגנים על הדוח האפידמיולוגי מכוח הוראות התוכנית.

איתמר בן דוד: יש עשרות סעיפים שבהם לגופים שונים יש מטלות.

יעל כהן-פארן: אני יודעת, שאלתי על זה את השר באחת השאילתות והוא אמר שאין לו מושג מה קורה עם הדוח האפידמיולוגי.

אכרם חסון: נכון.

יעל כהן-פארן: יש את זה בפרוטוקולים של הכנסת, אבל תוכניות בז"ן מתקדמות.

איתמר בן דוד: זה כבר דבר שאני אומר לכם, כדאי, ואני אשמח שתעזרו לי לפנות לפרופ' גרוטו לקדם את הנושא של הדוח האפידמיולוגי.

איתמר בן דוד: מה שדווח זה שסוגרים את כל המכרזים, קולות קוראים, אבל צריך להזדרז בעניין הזה.

יעל כהן-פארן: אבל האם התוכניות של בז"ן יחכו ולא יתקדמו עד שיש דוח אפידמיולוגי מעודכן?

איתמר בן דוד: מכיוון שיש סעיף שאומר שמדי חמש שנים צריך להציג דוח אפידמיולוגי, יש מכוח הוראות התוכנית יכולת לעשות פעולות במידה ולא יינתן.

איתמר בן דוד: אגב, יש גם דיווח אחת לשנה, זה במרץ הבא, אז אני בהחלט עוקב אחרי הדברים האלה.

יעל כהן-פארן: דיווח של התוכנית?

איתמר בן דוד: חפ"ג/1200/ב.

יעל כהן-פארן: אבל דיווח של מי למי במרץ?

איתמר בן דוד: של משרד הבריאות לוועדה המחוזית, וכל חמש שנים למועצה הארצית לתכנון ובניה.

איתמר בן דוד: ממש גם הבוקר מזמנים תוכנית, אפרופו חוות המכלים בקריית חיים.

איתמר בן דוד: גם צריך להגיד בנוגע לתוכנית קרקעות הצפון, באותו הקשר, עם משרד האנרגיה ואיך מתארגנים.

איתמר בן דוד: יש פה חברת "עשן" וכדומה.

מיקי לוי: אפשר להוציא מכתב לפרופ' - - -

אכרם חסון: אני כתבתי את השם שלו.

איתמר בן דוד: דבר נוסף, אני אמנם מנוע בגלל הסדר ניגוד עניינים עד דצמבר, אבל הוועדה המחוזית, למשל, אישרה בגמר הליך ההתנגדויות תוכנית פארק מורד הקישון.

איתמר בן דוד: יש עכשיו בקשת רשות ערר של חנ"י.

איתמר בן דוד: הדבר הזה יוכרע, אבל במסגרת הפיצוי הסביבתי, כל נושא, וזה מה שבאתי להגיד, שאנחנו מסתכלים גם על כל מרכיבי המפרץ, במקביל גם לקדם את הדברים המאזנים ולנכות כמה שאפשר את השימושים הבעייתיים.

איתמר בן דוד: גם יש עכשיו את התמ"א של עורף הנמל של חנ"י.

איתמר בן דוד: הערנו לגביה.

איתמר בן דוד: יש תוכנית לנמל הדרום באשדוד, אפרופו מסוף הדלקים, אז בהחלט בדיון שיהיה בחודש הקרוב בוועדה המחוזית יחד עם עיריית חיפה, אנחנו מגבשים הערות להשוות בין אשדוד לחיפה ולראות האם באמת רק חיפה מקבלת חלקים מסוימים ואשדוד פטורה, אלא חייבות להיות גם אלטרנטיבות לחיפה.

איתמר בן דוד: מסוף הכימיקלים שהעלתה היועצת המשפטית של עיריית חיפה, נעשה דיון במינהל התכנון לגבי חלוקת התוכניות במפרץ בין ות"ל.

איתמר בן דוד: זה לא סוד שאני כיו"ר באתי עם אג'נדה, שמה שאפשר לפתור ברמת המחוז, בין אם זה תוכניות מגורים על פני הותמ"ל או תוכניות תשתיות על פני הות"ל, ראוי שייגמר במחוז בראייה אזורית מקומית.

איתמר בן דוד: בהתייעצות עם עיריית חיפה לקראת אותו דיון במינהל התכנון, על דעתם תוכנית מסוף הכימיקלים תקודם לא בות"ל כמו המקשר הימי אלא על שולחן הוועדה המחוזית, ולכן עשינו דיון לפני נדמה לי שבועיים או שלושה, למתן הוראה לעריכת תסקיר השפעה על הסביבה.

איתמר בן דוד: בקרוב יהיה גם את הדיון לגופו של התסקיר ואנחנו בצורה דקדקנית נבדוק את העניינים האלה.

איתמר בן דוד: בקרוב גם תופקד תוכנית נמל המפרץ שדנו בה בפברואר וגם היא במסגרת האלטרנטיבות העתידיות לכלכלה קצת אחרת במפרץ חיפה.

איתמר בן דוד: יש גם שם שאלות סביבתיות.

יעל כהן-פארן: נמל המפרץ זו תוכנית שלא אושרה?

איתמר בן דוד: אושרה התמ"א למבנים הימיים, אבל כל מה שעל המזחים, זו תוכנית בשטח גלילי בסמכות הוועדה המחוזית וחנ"י מקדמת אותה בוועדה המחוזית, וזה גם עדיף על פני תמ"א ברמה מפורטת, מה שקורה באשדוד, וזה דבר שאנחנו נטפל ונדקדק בו.

אכרם חסון: איתמר, יש לי שאלה, בבקשה.

אכרם חסון: בוועדה אצלכם יש נציגי ציבור?

איתמר בן דוד: בוודאי.

איתמר בן דוד: יש חברה מאוד פעילה של ארגון הגג של ארגוני הסביבה, יעל אבי אפרת.

איתמר בן דוד: היא בקשר למיטב ידיעתי עם הארגונים.

איתמר בן דוד: יש לנו נציג ציבור שהוא מעמותת האדריכלים, אבל במסגרת עיכוב המינויים עוד אין מינוי לנציג הזה, אבל הם לדעתי שני נציגי הציבור מתוך 17 החברים.

איתמר בן דוד: יש מעורבות ערה של כל משרדי הממשלה וראשי הערים, וגם בנושא הזה צריך להגיד שקבוצת השלטון המקומי בוועדה, ראש מועצת זבולון, סגנית ראש העיר חיפה - - -

אכרם חסון: למשל, עיריית חיפה, אין להם נציג לפי מה שהיא אומרת.

איתמר בן דוד: סגנית ראש העיר חיפה, חדווה אלמוג, תא"ל במילואים, חברה מאוד פעילה גם בוועדת התנגדויות, גם במליאה.

איתמר בן דוד: אנחנו בקשר עם העירייה ועם השלטון המקומי.

אכרם חסון: תודה, איתמר.

אכרם חסון: נציגת משרד הבריאות, תציגי את עצמך בבקשה.

אכרם חסון: האם את גם מכירה את המועצה החדשה?

אכרם חסון: מה המסקנות שלהם או מה התוכנית שלהם?

אכרם חסון: אחרי שאת שמעת את כל החברים ואת כל הארגונים כאן, מה משרד הבריאות עושה בנושא מפרץ חיפה?

אכרם חסון: בבקשה.

לילה יעקב: שמי ד"ר לילה יעקב, אני מנהלת המחלקה לבריאות הסביבה בחיפה, במשרד הבריאות.

לילה יעקב: מבחינת המחקר, הסיבה שהוא פוזר, בשלב מסוים אחרי הרעש שהיה עם ההד התקשורתי על הראשים הקטנים, המינוי של הוועדה המייעצת, ההרכב שלה שונה.

לילה יעקב: ההרכב החדש דרש כל מיני השלמות למחקר.

לילה יעקב: המחקר עצמו הושלם.

לילה יעקב: אין סטייה בגודל של הראשים במפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: המחקר הושלם?

לילה יעקב: החלק הזה של המחקר.

יעל כהן-פארן: ופורסם?

אכרם חסון: לא ראינו.

אכרם חסון: לא פורסם.

יעל כהן-פארן: אני מעולם לא שמעתי את מה שאת אומרת עכשיו.

לילה יעקב: אז אני יכולה לבדוק אם ואיפה זה פורסם.

יעל כהן-פארן: לא ראיתי שום דבר.

לילה יעקב: אבל אני יודעת מנתונים שדוברו אצלנו במשרד, זה שאין סטייה בגודל של הראשים ביחס לממוצע הארצי, אבל בסופו של דבר הוועדה לא הסכימה עם צורת המחקר ולכן המחקר הזה הסתיים.

לילה יעקב: כרגע פרופ' גרוטו, פניתי אליו בבקשה שימנה ועדה חדשה שמייעצת, שתלווה בכלל את כל התוכנית של חפ"ג/1200/ב.

לילה יעקב: יש קול קורא של מחקר שהוא ממומן כרגע דרך המשרד להגנת הסביבה כדי שלא יהיה מימון, לא ישיר ולא עקיף דרך המפעלים.

לילה יעקב: הקול קורא כבר יצא, אמור להסתיים עד חודש יולי.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: נציג מרכז השלטון המקומי נמצא כאן?

אכרם חסון: זה לא חשוב לשלטון המקומי, אני רואה.

אכרם חסון: רשות נחל הקישון נמצאת.

אכרם חסון: בבקשה.

אכרם חסון: עד שלוש דקות.

שרון ניסים: תודה רבה כבוד היושב ראש וחברי הכנסת.

שרון ניסים: אני רוצה להודות גם לך וגם לחברת הכנסת יעל כהן פארן שעזרה לנו, ועזרתם לנו לאורך כל הדרך כדי לקדם את תוכנית פארק מורד נחל קישון שהיה ממש בסכנה.

שרון ניסים: הוועדה החשובה הזאת דנה על מפרץ חיפה, ומפרץ חיפה הוא אזור מוכה מתשתיות נמליות, מפעלים, צנרות.

שרון ניסים: אני הייתי ב-2006 אז בתפקיד שלי, ואני חושבת שזה מאחד האירועים שקיבלתי כמעט התקף לב כשראיתי בדיוק לאן נחת הטיל.

שרון ניסים: אולי במזל לא קרה אסון גדול יותר, אז צריך להתייחס לא רק לזיהום האוויר שהוא כמובן חשוב מאוד ובריאות האדם.

שרון ניסים: צריך להתייחס גם למסוכנות כמו שרויטל הציגה את זה.

שרון ניסים: גם אני רוצה להתייחס מהפן שלנו גם על איכות החיים של תושבי מפרץ חיפה.

שרון ניסים: יש לנו נכס בחיפה בכלל, נחל הקישון שהוא נחל חשוב ואיתן והוא נמצא במפרץ חיפה ופשוט הוא מוכה.

שרון ניסים: עם כל הכבוד שהצלחנו אולי בסימון התוכנית, אנחנו עוד לא הגענו ליעדים הסופיים.

שרון ניסים: זה כבשת הרש של הציבור והטבע, כי מה שנלחמנו עליו, ואני יכולה להגיד רק על התוכנית, שקרוב לשמונה שנים, ועל עוד דברים נוספים.

שרון ניסים: מנסים לבנות קן של ציפור לעומת כל מה שקורה שם מסביב מבחינת התשתיות, וגם עם כל הכבוד לוועדה שאני מכבדת מאוד את איתמר, והוא לא השתתף בדיון, אבל חשוב מאוד לומר שהוועדה המחוזית בעניין עורף הנמל, תמ"א/13/ב/1, פשוט לקחו את ההערות שלנו, והשקענו המון בהתנגדות, ופשוט שלחו את זה למועצה הארצית להחלטתם.

שרון ניסים: אני חושבת שהייתה צריכה להיות פה אמירה של הוועדה המחוזית, שאני מניחה שגם חברים בה יהיו תומכים אולי בעמדה שלנו, זה שתתייחס על איכות החיים של תושבי המפרץ.

שרון ניסים: הנושא, כפי שחבר הכנסת מיקי לוי דיבר עליו, הנושא הכספי הוא א'-ב', זאת אומרת, אי אפשר לעשות שום דבר אם אין באמת כסף.

שרון ניסים: שום החלטה, שום תוכנית אב באמת לא תעזור.

שרון ניסים: יש אפשרויות שעושים מבנה של תשתית, של נמל בלמעלה מ-4 מיליארד שקל.

שרון ניסים: אין שום סיבה בעולם, וכל מבנה תשתית שיש לו אופציה, במקרה של נמל המפרץ זו פגיעה בכל המפרץ, כי תושבי חיפה כמעט ולא יראו את הים, אז צריך לתת גם לציבור, וזה אומר שלכל תוכנית כזאת צריך להקצות תקציב לציבור.

שרון ניסים: אותו דבר הקמת מועצה תעשייתית.

שרון ניסים: אנחנו כל הזמן במגננה.

שרון ניסים: יש החלטה, מועצה תעשייתית רק לארבעה מפעלים וגם אולי למפעלי - - -

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: איתנו מספר נציגים מ"ממגמה ירוקה" שנרשמו, אבל רק אחד מהם ידבר, אז אנחנו נותנים לכם הכבוד לבחור מי הנציג או הנציגה שידבר בשם "מגמה ירוקה".

אכרם חסון: עד שלוש דקות.

ליהי שחר ברמן: תודה ליושב ראש אכרם חסון, תודה לחברי הכנסת שנוכחים פה.

ליהי שחר ברמן: מעריכים את הפעילות שלכם.

ליהי שחר ברמן: אני לא אחזור על הדברים שכבר נאמרו.

ליהי שחר ברמן: בז"ן הוא המפעל המזהם בישראל.

ליהי שחר ברמן: יש עשרות מחקרים שקושרים את זיהום האוויר ממתחם בז"ן לעודף בתחלואה במפרץ חיפה.

ליהי שחר ברמן: מלבד מחקר אחד שערכו בתי הזיקוק, שאמר שעודף התחלואה בחיפה הוא בגלל שיש לנו הרבה זקנים ערבים ורוסים, כל שאר המחקרים הראו שעודף בתחלואה נובע מהמפעלים המזהמים ובפרט בז"ן.

ליהי שחר ברמן: אני לא אחזור על הנתונים שהוצגו על ידי מרכז המחקר, אני רק רוצה להדגיש את המספרים.

ליהי שחר ברמן: מדובר בממוצע של ארבע חריגות ביום, וחשוב לי לתקן כאן את נציגת המשרד להגנת הסביבה.

ליהי שחר ברמן: המדד הוא לא כמה אתם עובדים קשה וכמה זה מתוך החריגות, אלא כמה חריגות יש בשגרה.

ליהי שחר ברמן: זה מפעל שרואים כאן בהתנהלות שלו, היא התנהלות עבריינית של חריגות כל יום.

ליהי שחר ברמן: בהמשך לחריגות האלה שאגב נמשכו ל-2018, המשרד להגנת הסביבה הוציא צו שמאיים עליהם לסגור מתקנים, עונשי מאסר וקנסות כבדים, ואנחנו רוצים לראות את המשרד להגנת הסביבה פועל לכיוון הזה ולא אחר - כתבי אישום פליליים למנהלים בעקבות המכל שנשרף, בעקבות התנהלות רשלנית של זלזול מוחלט בתקנים ונהלים שהובילו גם לפליטת חומרים מסרטנים מהמכל ומהדלק שהיה על גג המכל לאחר מכן השריפה של המכל.

ליהי שחר ברמן: כל זה כאשר בז"ן קיבלו אישור להתרחב ב-44 דונם ולבנות מתקנים שמטרתם להגדיל את ייצור מוצרי ההמשך שלהם, הפוליפרופילן והפוליאתילן על חשבון הבנזין, זאת אומרת, אנחנו לא מדברים כאן על אותו מפעל שהוא מייצר תשתית אנרגטית שהמכוניות של כולנו נוסעים בזכותו, אנחנו מדברים פה על מפעל שהופך להיות מפעל פלסטיק פרטי, וזה כאשר כבר מעל 40% מהתוצרים של בז"ן מיועדים לייצוא.

ליהי שחר ברמן: שימו לב שאנחנו במאה ה-21 והעולם נגמל מבנזין ומפלסטיק.

מיקי לוי: כמה זמן מפעל הפלסטיק עובד ומה היכולות שלנו והאם הוא בנפרד ממפעל בז"ן?

ליהי שחר ברמן: התשובה היא כן, הוא נפרד ממפעל בז"ן.

ליהי שחר ברמן: הוא מוצרי המשך.

ליהי שחר ברמן: למשל, מפעל כרמל אוליפינים, עד כמה שידוע לנו, מעל 80% מהמוצרים שלהם מיועדים לייצוא.

אכרם חסון: נכון.

ליהי שחר ברמן: זה מפעל פלסטיק.

ליהי שחר ברמן: תראו איפה פלסטיק עומד מול העולם.

ליהי שחר ברמן: אנחנו לא מדינת עולם שלישי.

ליהי שחר ברמן: לא יכול להיות שמדינת ישראל תהיה פח הזבל של העולם וחיפה פח הזבל של מדינת ישראל.

ליהי שחר ברמן: יום הסביבה 2018 עסק בנושא נזקי הפלסטיק.

ליהי שחר ברמן: ישראל הצטרפה לקמפיין של האו"ם נגד פלסטיק.

ליהי שחר ברמן: בז"ן הופך להיות מפעל פלסטיק כשפלסטיק זה 41 מהפסולת בישראל.

ליהי שחר ברמן: לפי היעדים של המשרד להגנת הסביבה, ב-2030 תהיה עלייה של 12.5% בפליטות.

ליהי שחר ברמן: אני רק אומרת שהמציאות הזאת היא לא מציאות שאי אפשר לשנות.

ליהי שחר ברמן: זו לא גזירת גורל, ובמקומות אחרים בעולם הוכיחו שאפשר לשקם את האזורים האלה ולקדם תעסוקה ותעשייה נקייה.

ליהי שחר ברמן: החלופות במסגרת דוח מקינזי כפי שפורסמו, החמרת הרגולציה ואכיפה, אנחנו מדברים על ארבע חריגות כל יום, כל שנה.

ליהי שחר ברמן: זה אומר שהרגולציה והאכיפה לא משחקות פה תפקיד.

ליהי שחר ברמן: זאת חלופה שבשום פנים ואופן אנחנו לא נסכים איתה.

ליהי שחר ברמן: גם חלופה של צמצום, אנחנו לא נסכים איתה.

ליהי שחר ברמן: אנחנו דורשים סגירה מוחלטת של בתי הזיקוק, תוכנית שהיא מעוגנת בלוחות זמנים מאוד מצומצמים תוך כדי החמרת הרגולציה והאכיפה, ושלא יגידו לי עכשיו שבגלל שסוגרים אותם, הם לא מוכנים להקים מתקני הפחתת פליטות.

ליהי שחר ברמן: אנחנו רוצים תוכנית ממשלתית שתבריא את מפרץ חיפה תוך כדי קידום פתרונות תעסוקה חלופיים לכל העובדים.

ליהי שחר ברמן: תודה רבה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: איתנו נציג משרד התחבורה, אשר קדוש.

אכרם חסון: לפי מה שחלק מהמחקרים מראים לנו, 50% מהזיהום זה מהתחבורה, אז אם ידוע לך מה אתם עושים בכלל בכל הנושא הזה ואיך אתם קשורים.

אכרם חסון: בשלוש דקות תסביר לנו מה משרד התחבורה עושה.

אכרם חסון: בבקשה.

קדוש: תודה רבה.

קדוש: אני אשתדל להצטמצם עד שלוש דקות.

קדוש: קודם כול, כרגע משרד התחבורה, רשות הספנות והנמלים עובדים על תקנות שיקראו "תקנות למניעת זיהום אוויר מכלי שייט".

קדוש: התקנות האלה למעשה מבוססות על אמנה בינלאומית של הארגון הימי הבינלאומי שהוא יהיה תקף לכל כלי השייט בעולם.

קדוש: הוא יהיה תקף גם לכלי השייט שנוהגים לישראל.

אכרם חסון: מתי זה יתבצע?

קדוש: התקנות האלה כרגע בעבודה מאומצת מול משרד המשפטים.

קדוש: אנחנו מקווים מאוד שעד סוף השנה הן יוגשו כבר לוועדה לאישור.

קדוש: בנוסף למה שנאמר בתקנות הבינלאומיות, אנחנו משדרגים את זה ומעתיקים למעשה תקנה אירופאית שקיימת היום לגבי אוניות שהן רתוקות, אוניות שקשורות בתוך הנמל.

קדוש: האוניות האלה ידרשו לעבור לדלק דל גופרית, דלק שכמות הגופרית בו תהיה פחותה מ-0.1%.

קדוש: זה מבחינת החקיקה שצפויה.

קדוש: הייתי רוצה להתייחס רגע לגבי הנמלים החדשים.

קדוש: נאמר פה לגבי הנמלים החדשים ורמת הזיהום.

קדוש: הנמלים החדשים למעשה יפחיתו את רמת הזיהום במפרץ חיפה, לא יגבירו אותו, גם לגבי אזור נמל אשדוד.

שרון ניסים: היו שלושה נמלים בחיפה.

קדוש: אני מדבר כרגע על הנמל החדש.

קדוש: הנמל החדש הוא נמל שהוא טרמינל למכולות.

קדוש: הנמלים החדשים יהיו גדולים מספיק בשביל לאכלס אוניות גדולות, אוניות בסדר גודל של 18,000 מכולות.

קדוש: מכולה אחת היא יחידת הובלה.

קדוש: כרגע הנמלים הקיימים יכולים לאכלס אוניות קטנות יותר, של 14,000 מכולות, אבל למעשה הגודל הממוצע עומד על 6,000 מכולות, אז בואו ניקח אונייה של 6,000 מכולות שמגיעה כל יום לנמל ופורקת את המטען שלה, בעתיד בנמלים החדשים תעבור אונייה אחת של 18,000 מכולות, ששלושת האוניות האלה יכנסו בתוכה.

קדוש: לא תבוא אונייה כל יום, תבוא אונייה כל שלושה ימים.

קדוש: בנוסף לזה האוניות החדשות הן חדישות יותר, יעילות יותר, רמת הפליטה שלהן תהיה נמוכה יותר.

יעל כהן-פארן: אתם תגבילו את הכניסה לנמל רק לאוניות חדישות וגדולות וכל הקטנות לא יוכלו להיכנס?

קדוש: זה תהליך שקורה מעצמו מכיוון שחברות הספנות הולכות ומתחדשות.

קדוש: הן קונות אוניות גדולות יותר ואת האוניות הקטנות הן גורטות.

קדוש: מה שנראה היום זה אוניות גדולות יותר.

יעל כהן-פארן: אבל אתה מציג מצב של מה שיהיה היום, לא יהיה גידול בשינוע וכמובן שזה לא מדויק.

קדוש: אבל הגידול בשינוע הוא גידול טבעי בצריכה.

יעל כהן-פארן: יש גידול טבעי ויש להתחיל להעביר לכל העולם, לכל המזרח התיכון.

יעל כהן-פארן: בסדר, הלוואי מזרח תיכון חדש, אבל זה הכיוון של נמל חיפה, להעביר הרבה יותר שינוע.

קדוש: זה נכון, אבל גידול הסחר הטבעי של ישראל עומד על 4% או 5% לשנה.

קדוש: זה גידול שהוא לא קשור לנמלים.

קדוש: אם אנחנו נצרוך פחות, אז יהיה גידול קטן יותר, אבל זה לא קורה.

קדוש: הספנות צריכה לתת את הפתרון שלה.

אכרם חסון: מה עם הזיהום מהתחבורה, מהאוטובוסים, משאיות?

קדוש: אני נציג רשות הספנות והנמלים.

קדוש: אני לא יודע להתייחס לגבי תחבורה.

אכרם חסון: טוב, תודה רבה.

איתמר בן דוד: אני יכול להתייחס להקשר הזה?

אכרם חסון: בדקה, אם אפשר, איתמר.

איתמר בן דוד: קבענו בהחלטה שצריך להרחיב את האזור אוויר נקי גם לתחומי נמל המפרץ המאושר.

איתמר בן דוד: בדבר הזה גם אם תקראו למשרד התחבורה, עיריית חיפה, זה מאוד יקדם ואנחנו מחכים להתקדמות בעניין הזה עד לאישור התוכנית.

איתמר בן דוד: זה ייקח זמן אבל צריך לעבוד על זה, וגם אנחנו מחכים לנושא של תקנות מאמנת מרפול.

איתמר בן דוד: זה דבר מאוד חשוב.

אכרם חסון: נשאר לנו יותר מחצי שעה.

אכרם חסון: אנחנו נשמע תושבת קריית חיים.

אכרם חסון: שתי דקות בבקשה.

אכרם חסון: דרך אגב, אנחנו גם נשמע נציגי בז"ן, נציגי המפעלים, מי שנמצא כאן.

אכרם חסון: נשמע את כולם, אבל אנחנו נעשה סבב שנדע על מה אנחנו מדברים, שהם ירצו להגיב, שיגיבו בסוף.

צעירה נחמיאס: שמי צעירה נחמיאס, אני תושבת קריית חיים מערבית, ליד שדרות דגניה, ליד מכלי הדלק.

אכרם חסון: היינו כבר שם.

צעירה נחמיאס: אני מזוהה עם החולצה הזו.

צעירה נחמיאס: לא רוצה סרטן רביעי.

אכרם חסון: אנחנו כאן תומכים בך.

צעירה נחמיאס: משפחתי, חבריי, שכניי חולים, מתים.

צעירה נחמיאס: לא עוד.

צעירה נחמיאס: לא עוד כמו בקזינו, שהטייקונים אוספים את הכסף.

צעירה נחמיאס: לא עוד.

צעירה נחמיאס: אנחנו נסגור אתכם.

צעירה נחמיאס: אנחנו נקים דיסנילנד.

צעירה נחמיאס: על בתי זיקוק יקימו דיסנילנד.

צעירה נחמיאס: אדוני, לא יעזור לכם.

צעירה נחמיאס: אתם לא גרים באזור גם.

צעירה נחמיאס: אתם עובדים, אבל אתם לא מגדלים את הילדים שלכם באזור.

צעירה נחמיאס: אני יודעת כמה אנשים חולים.

צעירה נחמיאס: אנשים חולים, אומללים.

צעירה נחמיאס: עדיף להם שימותו, כי הממסד לא סופר אותם.

צעירה נחמיאס: אני פה להיאבק למען מפרץ חיפה נקי.

צעירה נחמיאס: אני בת 70, ילידת חיפה.

צעירה נחמיאס: זה מטורף.

צעירה נחמיאס: אני זוכרת שהגעתי ב-67' לקריות.

צעירה נחמיאס: התחתנתי עם קרייתי.

צעירה נחמיאס: נסעתי לעבודה בחיפה על הגשר הצר הזה שאוטובוס 58, זה רק היה מסלול אחד.

צעירה נחמיאס: מנגד חיכו הרכבים עד שמצד אחד יעברו האוטובוסים או הרכבים.

צעירה נחמיאס: לא יתכן.

צעירה נחמיאס: אנחנו שומעים פה על פליטות, על מדדים, מספרים, שנים, ככה וככה.

צעירה נחמיאס: תגידו, נפלתם על הראש!

צעירה נחמיאס: אני פה בשם החולים והמתים ולא עוד.

צעירה נחמיאס: לא עוד.

אכרם חסון: מאה אחוז, תודה רבה לך.

צעירה נחמיאס: אנחנו ניאבק בכם.

אכרם חסון: תודה.

אכרם חסון: אני חייב גם להצהיר כאן שלפני שנה וחצי ביקרתי ברמב"ם ונפגשתי עם הרופאים הכי בכירים במחלקה הכי קשה, והם אמרו לי בצורה חד משמעית שאחוז הסרטן גדל באזור בעשר השנים האחרונות פי שלוש, אבל הם אמרו לי גם שהם לא יכולים לצאת לתקשורת ולדב, ואני מבין למה.

אכרם חסון: אני מציע לכל אחד, מי שלא ראה, שילך, יסתכל על המחלקות, כמה המחלקות גדלו שם וכמה חולים יש, ויש כאלה ששולחים אותם הביתה כי אין מספיק מיטות.

אכרם חסון: חבל על הזמן.

אכרם חסון: אז אנחנו מזדהים איתך.

צעירה נחמיאס: עוד שנייה, סליחה.

צעירה נחמיאס: יושבת פה עליזה ברקן.

צעירה נחמיאס: היא בחוג סריגה.

צעירה נחמיאס: שאלו אותה כמה כובעים לסרוג לילדים.

צעירה נחמיאס: 200 כובעים לסרוג לילדים ברמב"ם.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: אנחנו נמשיך וניתן לעוד מספר תושבים, אבל קודם כול יש לנו כאן מהקואליציה לבריאות הציבור שלושה דוברים.

אכרם חסון: ידבר רק אחד ומקסימום שלוש דקות, אז תחליטו מי מכם, ואנחנו מתנצלים מהשאר.

קריאה: דרך אגב, הטייקונים שהיא מדברת זה תש"ן.

קריאה: חברה ממשלתית.

קריאה: רק איפה שהיא גרה זה תש"ן.

אכרם חסון: אני מבקש לא להעיר ולא לדבר ולא להגיב.

אכרם חסון: בקשה, יש לך שלוש דקות.

רוית שטוסל: אני רק רציתי להוסיף לגבי המחקר של שירי וגם לגבי הצו שיצא, של הגנת הסביבה.

רוית שטוסל: הצו יצא על חריגות שנה שעברה בניידת 5.

רוית שטוסל: את עשית את המחקר עד סוף 2017.

רוית שטוסל: 2018, שוב פעם חריגות בנזן וזה בתחנה ניידת 6.

רוית שטוסל: אני רוצה לומר שהחריגות שישנן היום לקוחות מתוך תחנה וחצי.

רוית שטוסל: בכל האזור שמסביב זה האזור הקרוב יותר.

רוית שטוסל: יש את קריית נחום, יש את חוצות המפרץ, תל חנן.

רוית שטוסל: שם אין ניידות.

רוית שטוסל: שם לא בודקים בנזן.

יעל כהן-פארן: איפה זה?

רוית שטוסל: מסביב לכל מתחם בז"ן.

רוית שטוסל: התחנות היחידות הניידות של הגנת הסביבה הן אלו שעלו על החריגות ובעקותיהם יצא הצו, אבל בתכל'ס אנחנו לא יודעים מה קורה במתחם.

רוית שטוסל: בתכל'ס, מי שמגיע לאיקאה קריית נחום, יכול לקבל רמות מטורפות של בנזן ואנחנו לא יודעים מה.

רוית שטוסל: בחוצות המפרץ אותו דבר.

רוית שטוסל: עד היום, מתחילת השנה, תחנה 5 נמצאת רק ב-70% זמינות.

רוית שטוסל: 30% היא בכלל לא זמינה, לא עובדת.

יעל כהן-פארן: באיזה תחנות מודדים בנזן?

רוית שטוסל: יש בקריית בנימין, יש בקריית מוצקין, קריית חיים, יש בעצמאות, אבל זה רחוק מאוד.

רוית שטוסל: זה כבר ממש במרכז תושבים.

רוית שטוסל: זה החריגות של שנה.

רוית שטוסל: העליון זו תחנה מספר 6.

רוית שטוסל: 16 חריגות עד סוף מאי, כשמותר שבע בשנה.

רוית שטוסל: למטה זו תחנה 5 שהיא שניים.

רוית שטוסל: עכשיו אני רוצה להקריא מתוך צו 45 שהגנת הסביבה הוציאו.

רוית שטוסל: "בעת החשיפה הבנזן חודר לגוף האדם דרך העור, דרך דרכי העיכול, דרך דרכי הנשימה, עובר למחזור הדם.

רוית שטוסל: מעבר לסיכון הבריאותי המיידי הקיים בחשיפה קצרת טווח לחומר, החשיפה הסביבתית הכרונית לרמות נמוכות של חומר עלולה לגרום למגוון רחב של השפעות בריאותיות מזיקות לטווח ארוך, מסרטנות ובלתי מסרטנות".

רוית שטוסל: זה מתוך הצו של הגנת הסביבה.

רוית שטוסל: דבר נוסף, זה גם מתוך מסמכים רשמיים של הגנת הסביבה.

רוית שטוסל: זה הוגש לוועדה הגיאוגרפית ב-2017.

רוית שטוסל: מה שאתם רואים שם נקודות צהובות זה מקורות לא מוקדיים של פליטות.

רוית שטוסל: זה הדיגומים.

רוית שטוסל: דיגומים צריך לזכור שלא נעשה באופן רציף.

רוית שטוסל: זה נעשה פעם ב- - - , אבל הרבה מכל החריגות זה פליטות לא מוקדיות.

קריאה: פעם בשבועיים נעשו דיגומים מסביב לכל המתחם.

רוית שטוסל: שזה מחזק שזה לא רציף.

רוית שטוסל: בשנה שעברה על הצו היו שם אפילו נקודות שזה היה פי 19 לעובדי בז"ן בתוך המתחם, חשיפה לבנזן, שהקראתי קודם, חומר מסרטן ודאי לאדם.

רוית שטוסל: זה המתחם של בז"ן בתוך לב מטרופולין חיפה.

רוית שטוסל: המצגת שמשרד הבריאות הגישו לעררים של בז"ן ושל "קרקעות הצפון", הבקשה שלהם הייתה – ערכי איכות האוויר בחיפה גבוהים בהרבה מערך היעד שהוא הרצוי מבחינה בריאותית.

רוית שטוסל: עודף התחלואה שיש לנו.

רוית שטוסל: אני לא אתעכב על זה.

רוית שטוסל: ההמלצה שלהם: "לאור זאת יש לפעול לצמצום", לא להוסיף, ואנחנו רק מוסיפים תוכניות, אלא "לצמצום זיהום האוויר במפרץ חיפה".

רוית שטוסל: מתוך מצגת שצור גלין הציג לנו כשנפגשנו לגבי הקונדנסט בסוף 2017 – "המדינה לא עומדת ביעדים שהיא קובעת לעצמה להפחתת הפליטות", וזה גם בגלל שלא עברו לגז כולם וגם בגלל שהם לא עומדים".

רוית שטוסל: בסוף 2014 הגיעו נציגים של המשרד להגנת הסביבה להציג בעיריית חיפה את דוח המפלס הקודם.

רוית שטוסל: אני לא אקריא את הכול.

רוית שטוסל: הוא הציג גרפים, אבל הוא אמר בסוף, מר אורי שלהב, ממונה מערכת פליטות, המשרד להגנת הסביבה: "אני אישית קצת הופתעתי לראות שכמות הפליטות מהתעשייה באזורים מסוימים משמעותית יותר מתחבורה".

רוית שטוסל: זה המשרד להגנת הסביבה.

רוית שטוסל: יש תמ"א עכשיו של מינהל התכנון, תמ"א/41 שאמורה להסדיר את כל משק האנרגיה.

רוית שטוסל: לפי מה שאומרים, מודגש פה בצהוב, "סך הביקוש השנתי לדלקים גם ב-2030 וגם ב-2050 לא הולך להשתנות ולא הולך לעלות".

רוית שטוסל: עוד אחד מהעקרונות שלה זה ביזור, מוקף שם באדום, אבל אצלנו ממשיכים לרכז ולרכז, שזה גם סיכון ביטחוני וגם בריאותי.

רוית שטוסל: לגבי השריפה, שהייתה אכיפה.

רוית שטוסל: אוגוסט 2016 המשרד המליץ על חיפה כימיקלים לקנס 3.6 מיליון שקל.

רוית שטוסל: אנחנו היום ב-2018.

רוית שטוסל: אני לא יודעת אם קרה עם זה משהו.

אכרם חסון: רוית, תודה רבה.

אכרם חסון: דנון, תושב קריית ביאליק.

אכרם חסון: שתי דקות בבקשה.

אכרם חסון: בבקשה, תציג את עצמך, את מי אתה מייצג.

שי דנון: שי דנון, נציג ציבור מקריית ביאליק.

שי דנון: תודה לך יושב ראש הוועדה על הכינוס הזה.

שי דנון: לכם, חברי הכנסת.

שי דנון: אני חושב שזה חשוב שאתם עוסקים בנושא, ועל זה תודה רבה.

שי דנון: הציגו לפניי אנשים מומחים בתחומם, ואני מסתכל כמו בעל חיים ואני רואה את תימרות העשן, ואני שואל את המשרד להגנת הסביבה שאלה.

שי דנון: איך שריפה כזאת עם עשן כזה שחור, מה הראו מכשירי המדידה שאתם מספרים לנו, מדדנו 5,000, 8,000?

שי דנון: אלפי דגימות.

שי דנון: השריפה הכי גדולה, איך היא עברה לכם בין המדדים?

שי דנון: איך לא ראיתם את החריגות?

שי דנון: ואתם עדיין אומרים שאתם יודעים למדוד.

שי דנון: אז קודם כל אני חושב שצריך לתת כלים למשרד להגנת הסביבה על מנת למדוד באמת מה קורה פה.

שי דנון: כל מה שאנחנו רואים זו תמונה מוקטנת, אם זה במיקומים שהם מנוגדים לרוח המערבית שמגיעה מהים.

שי דנון: לא צריך להיות חכמים גדולים.

שי דנון: בעלי החיים עזבו את האזור.

שי דנון: אני כתושב האזור לא אשאר שם.

שי דנון: אם תקום מועצה תעשייתית, אם ישארו המפעלים.

שי דנון: אני לא אוכל לגדל את ילדיי באזור שאותו אני כל כך אוהב.

שי דנון: תודה.

אכרם חסון: מאה אחוז, תודה לך.

אכרם חסון: ד"ר אריה, "אדם טבע ודין".

אכרם חסון: שתי דקות בבקשה.

אריה ונגר: תודה, אדוני.

אריה ונגר: אני ברשותך רוצה להעלות זווית ראיה מקצועית לשאלה של האכיפה כדי להגיע מתוך זה להצעה אופרטיבית.

אריה ונגר: מה מטרות האכיפה בעצם?

אריה ונגר: יש כמה מטרות אפשרויות: ענישה, התרעה, ומבחינתי כאיש מקצוע, המטרה הכי חשובה היא מניעה והפחתה של זיהום האוויר.

אריה ונגר: איך מונעים בעצם זיהום אוויר?

אריה ונגר: יש שני דברים שהם משלימים אחד את השני, האחד זה דרישות סביבתיות ארוכות טווח, להתקין טכנולוגיות, לשנות תהליכים, לשנות חומרים, להטיל מגבלות ודרישות למיניהן.

אריה ונגר: אלה דרישות ארוכות טווח וצריך ליישם אותן, וזה בהיתרים והרישיונות.

אריה ונגר: יש עוד ענף שהוא דרישות בזמן אמת, שהן דרישות תפעוליות, לתפעל נכון דברים, להתגבר על תקלות אם יש, לעשות מה שצריך וכו' וכו'.

אריה ונגר: בדוח של הממ"מ ראינו מאות או אלפי חריגות ויכול להיות שברגע זה ממש יש גם חריגות ואנשים נושמים את זה ואנחנו נדע רק עוד שנה שיהיה דוח חדש, מה היה היום, אז זה לא עוזר לנו הרבה.

אריה ונגר: מה שאני רוצה להגיד, מה שצריך, זה לפתח את הכיוונים של מערכות זמן אמת, לא רק ניטור לאחור שהוא חשוב לראות את התמונה הכוללת.

אכרם חסון: יש לך הצעה כתובה?

אכרם חסון: יש לך דוח?

אריה ונגר: אנחנו העלינו הצעה.

אריה ונגר: מערכות זמן אמת זה אומר שכרגע אם יש חריגה במכשיר מסוים, ידע על זה מישהו עכשיו ויוכל הרגע לסגור את התהליך, לסגור את המתקן וכו'.

אריה ונגר: אז אתה עזרת במשהו.

אריה ונגר: בעוד כחודשיים המשרד להגנת הסביבה צפוי במסגרת חוק אוויר נקי להגיש את השלב השני של התוכנית הלאומית להפחתת זיהום אוויר, ואני הצעתי למשרד לפתח את הכיוון הזה גם של מערכות זמן אמת, של אמצעי ניטור מתקדמים, של חישה מרחוק, ואז גם זה יפתור, באמצעות חישה מרחוק אפשר יהיה לנטר שטח ולא רק נקודה שבמקרה הרוח הלכה לכיוון אחר, לסגור היקפים סביב אזורים שלמים.

אריה ונגר: אני הצעתי למשרד לקדם את הכיוונים האלה.

אריה ונגר: אני קורא לוועדה לעזור לנו לקדם את הנושאים האלה כדי שתהיה קפיצת מדרגה בניטור, כולל בזמן אמת במפרץ חיפה.

אכרם חסון: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אתה בעצם אומר שיש היום את היכולת הטכנולוגית לזהות בזמן אמת וללכת לשלוח מישהו, עכשיו תטפל בזה, ופשוט לא מיישמים את זה.

אריה ונגר: יש את היכולת הזאת.

אריה ונגר: כמו שציין קודם חבר הכנסת מיקי לוי, זה כמובן יעלה כסף ותקנים וכוח אדם שכנראה למשרד להגנת הסביבה אין מספיק, אבל עקרונית אפשר לעשות את הדברים האלה.

אכרם חסון: אתה מתבקש לשלוח לנו לוועדה את המסקנות שלך ומה אתה מציע.

אכרם חסון: תודה רבה.

אריה ונגר: תודה.

אכרם חסון: יש לנו את מוטי, נציג הירוקים, חיפה.

אכרם חסון: מוטי, שתי דקות בבקשה.

מוטי בליצבלאו: בוקר טוב לכולם, מוטי בליצבלאו, נציג "הירוקים של חיפה", תושב קריית חיים, פעיל סביבה ותיק.

מוטי בליצבלאו: מכיוון שהציגו את כל הדברים לפניי על הנושא של בז"ן, אני רק רוצה לציין שלושה דברים.

מוטי בליצבלאו: אחד, "הירוקים של חיפה" כבר שנים מדברים על טיפול הוליסטי במפרץ חיפה ולא האמינו לנו, אז אני שמח א', לפחות שיש התעניינות רבה של חברי הכנסת בוועדה הנוכחית הזו, ותודה רבה לכולם, כולל יעל כהן-פארן.

מוטי בליצבלאו: שניים, נקודת המפנה שחלה פה והיא נוגעת לקריית חיים בפועל למרות שהיא הוזכרה, אני רוצה לציין את זה בשתי צורות.

מוטי בליצבלאו: אחת, במאי 2015 העלה פרופ' גרוטו את המשפט האומר שמי שגר 200 מטר מחוות מכלי הדלק, הסיכוי שלו לחלות בסרטן הוא פי חמש עד גיל 65 ומעל 65 פי 17.

מוטי בליצבלאו: מאותה עת ושנתיים לפני כן אנחנו ניסינו לפעול כדי להזיז משדרות דגניה שני בתי ספר, את ספר "דגניה" ואת בית ספר "רגבים", יחד עם שאילתות של חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

שלומי בסון: בוא תזכיר לכולם שזה של תש"ן, החברה הממשלתית.

אכרם חסון: סליחה, זו פעם שנייה שאתה מעיר.

אכרם חסון: אני מבקש, פעם שלישית, אתה תמצא את עצמך בחוץ.

אכרם חסון: אנחנו מנהלים את זה בכבוד ובאחריות.

אכרם חסון: אמרתי לך, תרשום מה שאתה רוצה.

אכרם חסון: אנחנו ניתן לך שתי דקות בסוף.

שלומי בסון: בסדר גמור.

מוטי בליצבלאו: זה לא הלך.

מוטי בליצבלאו: אני רוצה לציין פה שני דברים.

מוטי בליצבלאו: אחד, בסניף של קופת חולים בקריית חיים המערבית כרגע מטופלים 140 חולי סרטן.

מוטי בליצבלאו: אתם רואים פה את הגרף הזה על השולחן?

מוטי בליצבלאו: הוא מ-12.6.2018.

מוטי בליצבלאו: רואים את הגרף בעליית הבנזן בתחנה של "רגבים".

מוטי בליצבלאו: אני רק רוצה לסיים בשני משפטים שכתב שופט בישראל כשדרש לפנות בית ספר מירושלים.

מוטי בליצבלאו: הוא אמר דבר נורא פשוט.

מוטי בליצבלאו: "כשעומדים בתקן", וזה לגבי ההיתרים שקיבלו פה, "אין משמע היעדר זיהום".

מוטי בליצבלאו: דבר נוסף הוא אמר, "עמידה ברמות הפליטה המותרות אינו מצביע על היעדר זיהום אלא על רמות זיהום שאינן מהוות עבירה על החוק", וזה מה שאנחנו רואים כאשר נותנים היתרים מקלים ואז לא יכולים להגיש תביעות, לא יכולים להגיש שימועים.

אכרם חסון: שלחת לנו את החומר הזה?

מוטי בליצבלאו: אשלח את זה.

אכרם חסון: אז תשלח בבקשה.

אכרם חסון: תודה רבה, אנחנו מודים לך מאוד.

יעל כהן-פארן: אני רק רוצה להעיר על בתי הספר.

יעל כהן-פארן: אני שאלתי שאילתות את שר החינוך והתשובות שקיבלתי ממשרד החינוך הן מגוחכות.

יעל כהן-פארן: כשאישרו את בית הספר, ואנחנו מדברים על שנות ה-60, אז לא היו שום בעיות וקיבלו אישורים מהמשרד להגנת הסביבה.

אכרם חסון: תודה.

אכרם חסון: איתנו תושבת קריית חיים, עליזה ברקן.

אכרם חסון: דקה-שתיים, בבקשה.

עליזה ברקן: קודם כול תודה רבה לך חבר הכנסת אכרם חסון שנענית לבקשה שלנו לזמן את הישיבה.

עליזה ברקן: כמובן ליעל ולמיקי שהגיעו, ואחרים שהיו כאן.

עליזה ברקן: אני לא מדענית ואני לא באה לתת גרפים ונתונים, אבל חוץ מהזיהום שהורג אותי ואת כל התושבים, מה שהכי הורג אותי זה היחס של הממשלה והיחס של כל האנשים שיושבים ודנים ודנים ודנים ואנחנו קוברים וקוברים וקוברים.

עליזה ברקן: אני לא מוכנה ללכת ללוויה של ילדה בת שבע וחצי שגרה ארבעה בתים ממני, ואני גרה במזרחית, לא במערבית.

עליזה ברקן: יש אצלנו חולים.

עליזה ברקן: יש שני ילדים חולים בבית ספר במזרחית בכיתה א' וכיתה ד'.

עליזה ברקן: לא יתכן שימשיך המצב הזה.

עליזה ברקן: נמאס לשמוע דיונים.

עליזה ברקן: זה פשוט פשע, מה שעושים פה, וגם כשעושים מחקרים, האנשים שעושים את המחקר מקבלים איומים.

עליזה ברקן: אנחנו חיים לא ברפובליקת בננות, אני חושבת.

עליזה ברקן: השאלה שלי, מה היה קורה אם אנחנו היינו נמצאים ובעלי המפעלים היו נגיד אוסטרים או גרמנים כמו שנורית ציינה, והיו עושים לנו את אותו דבר שעושים לנו בז"ן ושאר המפעלים.

עליזה ברקן: הרי היינו צועקים, הגויים נגדנו, הגויים מרעילים אותנו, הגויים עושים לנו רע והורגים אותנו, אבל אם זה יהודים שעובדים בבז"ן או במפעלים האחרים והורגים אותנו, זה לגיטימי?

עליזה ברקן: אני לא מוכנה להוסיף מבנים בבתי קברות במקום להוסיף בתים בקריית חיים.

עליזה ברקן: אני לא רוצה שהבן שלי שעוזב עוד חודש את קריית חיים, יעזוב אותנו.

עליזה ברקן: אני אלך אחריו.

עליזה ברקן: אני לא מוכנה להמשיך לקבור אנשים.

עליזה ברקן: תיקחו את זה בחשבון.

עליזה ברקן: עוד הערה אחת.

עליזה ברקן: לא מדובר רק בסרטן.

עליזה ברקן: יש עוד הרבה מחלות אחרות.

עליזה ברקן: דבר אחרון, לא מדובר רק בזיהום אוויר.

עליזה ברקן: יש לנו זיהום ים, מים וקרקע.

עליזה ברקן: זה לא רק אוויר.

עליזה ברקן: תודה.

אכרם חסון: תודה, עליזה.

אכרם חסון: גברת מימי פרץ, תושבת נווה שאנן.

מימי פרץ: שלום, אני מימי פרץ.

מימי פרץ: אני ילידת נווה שאנן.

מימי פרץ: אני תושבת חיפה.

מימי פרץ: אני רוצה להגיד לכם שבחיפה יש יותר מ-44% חולים סרטן.

מימי פרץ: אצלי במשפחה 50% חולי סרטן.

מימי פרץ: זה דבר דרמטי.

מימי פרץ: אתם לא מבינים מה זה.

מימי פרץ: אם תבינו ותפנימו את זה, אולי תעשו משהו.

מימי פרץ: אני באה בטענות לממשלה שלי.

מימי פרץ: היא זו שאחראית עלינו והיא זו שהזניחה אותנו שנים על שנים של הזנחה פושעת במפרץ חיפה.

מימי פרץ: המפעלים האלה הולכים ומתרחבים עד אין סוף.

מימי פרץ: איפה אנחנו פה?

מימי פרץ: מה, אתם לא רואים שיש שם אנשים?

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: גברת אורנה בר לב.

אורנה בר לב: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

אורנה בר לב: אני רציתי פשוט לשאול מהדברים שנאמרו פה, את משרד הבריאות.

אורנה בר לב: לא ברור לי, אם יש כאלו חריגות שאנחנו צופים והם חוזרים על עצמם באזור מפרץ חיפה, למה מפרים את חוק בטיחות המזון שנכנס לתוקף לפני יותר משנה ולא מנטרים את המזון שנחשף בעבר, למשל מתכות כבדות בדגים ואוקסימים במוצרי חלב.

אורנה בר לב: למה לא מנטרים את המזון כדי לזרז קבלת החלטות?

אורנה בר לב: גם למה לא מנטרים בנוזלי גוף של העובדים את החומרים המסוכנים שהם חשופים אליהם במינונים היסטריים?

אורנה בר לב: למה לא מנטרים את הדברים האלו?

אורנה בר לב: ליהי דיברה על נושא שכאילו יש המרה מנושא של זיקוק לתעשייה לייצור של חומרי גלם לפלסטיק.

אורנה בר לב: אני לא מבינה למה מקדמים תעשייה לזיקוק במקום למחזר, לקחת את פסולת הפלסטיק ולמחזר אותה לחומרי גלם, כי הטכנולוגיה קיימת.

אורנה בר לב: בנושא של בנייה.

אורנה בר לב: הקרקעות שם מורעלות ומזוהמות.

אורנה בר לב: איך אפשר לעשות תוכניות של בנייה בכלל על הקרקעות האלו?

אורנה בר לב: לא ברור לי.

אורנה בר לב: בכל מדינה מתוקנת ברגע שיש מתחם שנחשפו בו כאלו חומרים מסוכנים, מסרטנים לאדם, אז מה שקורה, פשוט מייד סוגרים את האזור כמו אזור מוקשים.

אורנה בר לב: אין יוצא, אין בא, ואצלנו דנים.

אכרם חסון: יכול להיות שאנחנו עדיין לא מדינה מתוקנת.

אורנה בר לב: כנראה.

אכרם חסון: איתנו כאן תומר שלו.

אכרם חסון: שתי דקות.

תומר שלו: בוקר טוב.

תומר שלו: עד עכשיו דיברו על כמות החריגות.

תומר שלו: אני רוצה לדבר מה זו חריגה, מה האיכות של חריגה, במרכאות.

תומר שלו: לפני כחודש, ביום שישי בבוקר אנשים בעוטף בז"ן מנהלים את שגרת יומם, לא יודעים שענן של בנזן נפלט מהמפעלים.

תומר שלו: ריכוז של 1.7 זה סיכון ל-1:100,000 לסרטן.

תומר שלו: ריכוז של 10, כבר צריך להקפיץ כוחות חירום.

תומר שלו: ריכוז של 17, הסיכון עולה ל-1:10,000.

תומר שלו: הריכוז שנמדד היה 25.

תומר שלו: זה טירוף.

תומר שלו: מה עשו עם זה?

תומר שלו: כלום.

תומר שלו: האם מישהו ידע על זה?

תומר שלו: תקשורת?

תומר שלו: שום דבר.

תומר שלו: אנחנו מוציאים פוסט בפייסבוק.

תומר שלו: זה כן הגיע דרכנו לכל חיפה והקריות, אבל כולם מעלימים את זה.

תומר שלו: שלשום לפנות בוקר, אנשים עוד ישנים במיטות עם הילדים שלהם, זיהום קצת פחות מזה.

תומר שלו: אמרתי קודם ש-10 זה צוותי חירום.

תומר שלו: היה רק 9.5.

תומר שלו: קמנו בבוקר, דיווחנו על זה באמצעי המדיה שלנו.

תומר שלו: פנינו להגנת הסביבה, אז הם אומרים, זה עדיין לא צוותי חירום, זה רק 9.5.

תומר שלו: אבל זה היה בכלל לפנות בוקר.

יעל כהן-פארן: אנשים לא קיימים לפנות בוקר.

תומר שלו: כן, לפנות בוקר לא צריך לנטר ואם קורה משהו, כמובן לא צריך לעשות כלום.

נורית שטורך: זה לא מה שקיבלת תשובה.

אכרם חסון: אני מבקש, גבירתי, את לא מעירה לאף אחד.

אכרם חסון: לא הסכמתי שאף אחד יעיר לך.

אכרם חסון: בבקשה, אל תעירי לאף אחד.

תומר שלו: אני רוצה להגיד שכשיש ואקום, אז האזרחים ממלאים את הוואקום.

תומר שלו: אם היום יש את הבעיות האלו, הבעיות האלו יפתרו.

תומר שלו: הציבור יקבל את הצבע האדום שלו על זיהומים כאלו באמצעים אחרים, דרך גורמים אחרים, חיצוניים.

תומר שלו: תודה.

אכרם חסון: תודה רבה לך.

אכרם חסון: דליה טל, בדקה בבקשה.

דליה טל: דליה טל, עמותת "צלול".

דליה טל: תודה רבה לוועדה.

דליה טל: לפני שמונה שנים כשאנחנו נכנסנו למאבק לסגירה של מכל האמוניה של "חיפה כימיקלים", אז בואו נגיד שגם הציבור וגם הממשלה וגם המשרד להגנת הסביבה וכל מי שהיה באזור היה מאוד סקפטי שהדבר אפשרי, והגענו לרגע הזה שהמרחב סגור, וזה מאותת לנו, ואני חושבת צריך לעודד את כל מי שיושב כאן

דליה טל: בחדר שאם הציבור נחוש בדעתו והוא גם מצליח לשכנע את הכנסת ואת המשרד להגנת הסביבה ובעיקר את בתי המשפט, הדבר אפשרי.

דליה טל: אני חושבת שזה צריך להיות המסר וזה צריך להיות המסר המעודד כאן.

דליה טל: כולכם דיברתם פה על מחלות ועל ייאוש ועל צרות, ואני דווקא רוצה את המסר המעודד לכולנו פה, שאם אנחנו כולנו נהיה מספיק נחושים ומספיק עיקשים, אני לא יודעת אם המטרה היא לסגור את בז"ן, אבל לפחות לשפר את המצב במפרץ חיפה בצורה דרמטית, את האוויר, את הים, את הנחל, את הפארקים.

דליה טל: אני חושבת שצריך כאן איזושהי באמת עבודה משולבת של כולם פה ואני מאמינה שהדבר אפשרי.

אכרם חסון: מאה אחוז, תודה רבה.

אכרם חסון: מנכ"ל איגוד ערים נמצא כאן?

אכרם חסון: בשתי דקות בבקשה.

עופר דרסלר: לא, אין לי מה להוסיף על מה שנאמר.

אכרם חסון: אוקי, תודה רבה.

יעל כהן-פארן: זה די מדהים שלאיגוד ערים אין מה להוסיף.

אכרם חסון: יש לנו תושב בשם אלכסנדר, תושב קריית אתא?

אכרם חסון: יש לך דקה לדבר.

אלכסנדר סעודה: דובר כאן שבעשר השנים האחרונות יש פי שלושה יותר סרטן ברמב"ם.

אלכסנדר סעודה: אני חושב שזה איכשהו קשור כנראה לזה שכאשר אחרי שבז"ן הופרטו, הם התחילו להגדיל את התפוקה שלהם ולהתרחב.

אלכסנדר סעודה: כנראה שיש איזשהו קשר.

אלכסנדר סעודה: הנקודה השנייה.

אלכסנדר סעודה: ממה שאנחנו שמענו וממה שהמשרד להגנת הסביבה אמר על הפחתת פליטות, אני מניח שכנראה שהמסקנה שאין אפשרות טכנית לקיים - - - של מפעלים בשטח קטן ולא לעבור על התקנים, אז כנראה שהמסקנה צריכה להיות לסגור אותם ולעבור למשהו אחר.

אלכסנדר סעודה: זאת אומרת, זה לא שלא רצו, זה שאין אפשרות כזאת.

אלכסנדר סעודה: אפילו באירופה מתים, נדמה לי, כל שנה איזה 400,000 איש מזיהום אוויר, אז כנראה שאין אפשרות כזאת להמשיך להחזיק את זה פה.

אלכסנדר סעודה: אני מבקש מאוד, לגבי הוועדה המקצועית שהוקמה על ידי הממשלה, לבחון את האפשרות של סגירת המפעל.

אלכסנדר סעודה: אתה, מר אכרם חסון, לפחות תנסה להעביר את הנתונים עד כמה שאפשר.

אלכסנדר סעודה: נדמה לי שלהעביר נתונים אפשר, כדי שהיא תדע לפחות מה שקורה.

אלכסנדר סעודה: אני רוצה לציין שלפי ההתחייבויות של ישראל בהסכם פאריז, היא אמורה ב-2030 לפלוט בערך 80 מיליון טון גזי חממה, שזה בדיוק מה שהיא פולטת היום, פחות או יותר, מה שאומר שאין אפשרות להגדיל אותה.

אלכסנדר סעודה: נדמה לי שיש יעד, 20% מכוניות חשמליות מכל המכוניות בישראל עד 2030, מה שאומר שכמות הדלק צריכה להצטמצם.

אלכסנדר סעודה: צריך לקרוא את זה יחד עם ההתחייבות לצמצם את נושא - - - ב-20%.

אלכסנדר סעודה: נקודה אחרונה.

אלכסנדר סעודה: אני מבקש כל פעם כשאתם מדברים על הרחבת בתי זיקוק, לזכור שאם נניח אתם מקימים בית מלון, יהיו תעשיות נלוות שהן יהיו בדרך כלל לא מזהמות, ואם אתם מקימים בית זיקוק, יהיו הרבה מפעלים נלווים שהם יהיו מזהמים.

אלכסנדר סעודה: בחיפה יש עשרות מפעלים כאלה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: חברים, ישנו עוד איזשהו נציג ממשרד ממשלתי כלשהו כאן, חוץ מבז"ן שאנחנו נותנים לו לדבר בסוף?

אכרם חסון: האם יש עד איזשהו נציג שלא נתנו לו לדבר, ממשרדי הממשלה?

אכרם חסון: אין.

אכרם חסון: נציג בז"ן, בבקשה תציג את עצמך.

אכרם חסון: יש לך שלוש דקות.

שלומי בסון: קודם כול, הייתי שמח שכבוד היושב ראש ייתן לי קצת יותר כדי שאני אגיב.

אכרם חסון: אז הנה, אני נותן לך יותר מכל אחד, בדקה.

אכרם חסון: בוא נראה, אם תצטרך עוד דקה, אני אתן לך.

אכרם חסון: בבקשה.

שלומי בסון: קודם כול, תודה.

שלומי בסון: אני באתי לפה בעצם בשם בז"ן, כי הדיון הזה חשוב.

אכרם חסון: מי כבודו?

אכרם חסון: תציג את עצמך.

שלומי בסון: שמי שלומי בסון ואני המשנה למנכ"ל בתי זיקוק.

שלומי בסון: חשוב לקבוצת בז"ן הדיון הזה ולי באופן אישי.

שלומי בסון: חשוב שהעובדות ידברו בעד עצמן, בעצם כדי שיהיה כבוד לאמת.

שלומי בסון: אני יודע להתמודד עם נתונים ועם עובדות, אבל כמות הדיס אינפורמציה שהייתה פה, ואני מציג את זה לפי דוחות המשרד להגנת הסביבה, המצב בחיפה לא שונה מערים אחרות.

שלומי בסון: שמתי לכם על השולחן צילום מתוך הדוחות האלה.

שלומי בסון: אנחנו רואים שאחוז הבנזן מתחבורה הוא 80%, 18% זה מתחנות דלק ורק 2% זה מהתעשייה, אז אני אומר שחיפה לא יותר מזוהמת מהערים אחרות.

יעל כהן-פארן: האיפה אתה אומר את זה?

יעל כהן-פארן: בריכוז חלקיקים נשימים.

שלומי בסון: בריכוז חלקיקים נשימים - - -

יעל כהן-פארן: בסדר, אתה בוחר איזה נתון אתה רוצה להציג.

יעל כהן-פארן: הרי אנחנו מדברים פה על בתי זיקוק שמזהמים בו חומרים אורגניים - - -

אכרם חסון: יעל, בואי ניתן לו לסיים.

יעל כהן-פארן: זו מניפולציה של המידע.

יעל כהן-פארן: זה מה שיש פה.

אכרם חסון: אבל הוויכוח הזה לא יוסיף לנו הרבה.

אכרם חסון: בבקשה, תמשיך.

שלומי בסון: אני מזכיר לכולם שמאז שבז"ן הפכה להיות חברה פרטית, הייתה ירידה של עשרות אחוזים, חלקם גם 95% ו-98% במזהמים.

שלומי בסון: כשזה היה ברשות המדינה, ההתנהלות הייתה אחרת לחלוטין.

שלומי בסון: קבוצת בז"ן היום, ניתנו לה היתרי פליטה עם התקנים המחמירים ביותר בעולם.

שלומי בסון: לא סתם אמרה פה נציגת משרד הגנת הסביבה שאין מקום בעולם שיש ניטור ברמות של הניטור שיש באזור חיפה.

שלומי בסון: בז"ן זה נכס אסטרטגי למדינת ישראל ועוגן כלכלי לתעשיית הסביבה.

שלומי בסון: אנחנו מדברים על תעסוקה לעשרות אלפי משפחות ומאות מפעלי המשך.

שלומי בסון: כל מה שמדברים פה על תעשיית הפלסטיק, למעלה מ-300 מפעלים בעצם ניזונים או קיימים בזכות בתי זיקוק.

שלומי בסון: אנחנו חיים במזרח התיכון.

שלומי בסון: המציאות ידועה לכולנו.

שלומי בסון: אין מי שיספק את הצרכים שלנו בשגרה וחירום, ובעיקר בחירום, ואני לא אוסיף יותר מזה על התחום הזה.

שלומי בסון: אין היתכנות, ואני מדגיש את הנושא זה.

שלומי בסון: אין היתכנות להעתקת מפעלי קבוצת בז"ן והמתחם הפטרוכימי.

יעל כהן-פארן: אתם בדקתם את זה?

שלומי בסון: אנחנו בדקנו את הדברים האלה.

יעל כהן-פארן: זו לא התשובה שאני קיבלתי כשנפגשתי איתך ועם מנכ"ל בז"ן לפני איזו שנה וחצי, שאף פעם בכלל לא נבדקה השאלה הזאת.

שלומי בסון: כבוד חברת הכנסת יעל פארן, אנחנו אומרים שאין היתכנות כזאת.

שלומי בסון: המשמעות היא בנייה מחדש של מתחם מלא, כולל כל המתחם, ומי שאמר פה קודם, שאפשר לנתק את כרמל אולפינים מקבוצת בז"ן, טועה, כי סגירה של מפעל אחד משפיעה גם על המפעל השני.

שלומי בסון: לגבי הדוח של מרכז המידע, אז אחד, היינו שמחים שהיו שואלים גם אותנו על הדבר הזה.

שלומי בסון: דבר הכי משמעותי שאני מופתע שהדוח הזה לא מציג, זה את הירידה הכול כך דרמטית בכמות הפליטות משנה לשנה.

שלומי בסון: מדובר על מאות אלפי דגימות.

שלומי בסון: מדובר על 0.01% חריגה, וזה לא שאני מנסה להגיד שהחריגה הזו היא בסדר, נהפוך הוא.

שלומי בסון: אני אומר שאנחנו מחויבים לסביבה.

שלומי בסון: קיבלנו היתרי פליטה מחמירים עם תקנים מחמירים.

שלומי בסון: רכשנו מערכות.

שלומי בסון: ביקשנו להתקין אותן.

שלומי בסון: נעצרנו בקיר אטום.

שלומי בסון: גם אצלכם בחוברת יש את המכתב שכתבנו למבקר המדינה וביקשנו ממנו, כבוד מבקר המדינה, אנא ממך תעזור לנו בבקשה לקדם הקמה של מתקני איכות סביבה.

שלומי בסון: לא ראיתם כזה מצב.

שלומי בסון: המערכות ישבו, עומדות ומחכות להתקנה בהרבה מאוד מהמקרים.

שלומי בסון: כן, בסוף השנה הנוכחית אנחנו גם נעמוד במצב שנתנו לנו תקנים מחמירים.

שלומי בסון: גם נעמוד בניטור הרציף ואנחנו שואפים לאפס חריגות בתקני הפליטה.

שלומי בסון: אכיפה.

שלומי בסון: בקבוצת בז"ן היו למעלה מ-100 סיורי אכיפה בחודש, מה שאין בשום מפעל אחר.

שלומי בסון: דרך אגב, אנחנו מברכים על הדבר הזה.

שלומי בסון: אין לנו שום בעיה עם הדבר הזה.

שלומי בסון: אין יום שאין סיור אכיפה פתע במקום זה או אחר לפי בחירת המשרד.

שלומי בסון: בדוח שנתתי לכם אנחנו רואים, דיברתי על הבנזן.

שלומי בסון: אני מזכיר לכולם שהזיהום בכלל, רובו מתחבורה.

ליהי שחר ברמן: שקר.

ליהי שחר ברמן: זה פשוט שקר.

אכרם חסון: מדוע?

ליהי שחר ברמן: כי בחיפה זה לא נכון.

שלומי בסון: אני צריך עוד שני משפטים.

אכרם חסון: בבקשה, בוא תסיים.

שלומי בסון: מנתוני המשרד להגנת הסביבה, מירב הזיהום, 60% זה תחבורה, 20% זה חשמל ו-20% זה כלל התעשייה.

שלומי בסון: אני רוצה לסיים את דבריי בזה שאני מצטרף להמלצת חברת הכנסת יעל פארן, שהעבודה של המועצה הלאומית לכלכלה תהיה מקצועית וחסרת פניות, תהיה מקצועית ולא תושפע מפופוליזם, אלא תתייחס לנתונים.

שלומי בסון: אני חלק מהדבר הזה.

שלומי בסון: אנחנו שואפים להיות חברה נקייה.

שלומי בסון: אנחנו עושים הרבה מאוד דברים ואני חושב שצריך להעריך את ההתנהלות שלנו.

שלומי בסון: תודה רבה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: חברת הכנסת יעל, יש לך דקה.

יעל כהן-פארן: אוקי, תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אז קודם כול לקראת סיכום הדיון ולאחר דבריו של משנה למנכ"ל בז"ן, אז אני רוצה לומר שיש כאן בעיה.

יעל כהן-פארן: כשמפעל חושב שהוא לא מזהם ברמות שמשרד להגנת הסביבה מציג שהוא מזהם, והדוח שרק מציגה לנו כאן רויטל, וזה מתוך הנתונים של המשרד להגנת הסביבה על נזקים בריאותיים, רואים שחלקה של התעשייה היא כ-80% מהזיהום באזור מפרץ חיפה ולא 20% כפי שאמר כאן נציג המפעל, שזה ברור שהוא יעדיף לקחת נתון שהוא בוחר בו, כמו שהוא מציג נתונים על מזהמים שהם פחות רלוונטיים למפעל, כשיש מזהמים רבים אחרים שפשוט לא מנוטרים הרבה פעמים כמו שראינו ולא תמיד מיוצגים בכל הדוחות הסופיים.

יעל כהן-פארן: תשמעו, יש לנו כאן בעיה אמיתית של מפעל שמתכחש לעצם הזיהום שהוא מייצר, ויש לנו כאן בעיה אמיתית של תחלואה ושל חיים של אנשים, והמפעל הזה צריך יהיה להתמודד עם האמת ועם המידע שיש ברשות כולנו, ואנחנו לא ניתן למשרד להגנת הסביבה להמשיך לפעול באכיפה נרפית מול המפעל.

יעל כהן-פארן: תודה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: בחצי דקה.

ליהי שחר ברמן: במשפט אחד.

ליהי שחר ברמן: שלומי בסון שהוא גם אחראי איכות הסביבה, מנסה להוכיח כאן שכמה שהם לא מנסים והם עובדים נורא קשה, הם לא מצליחים שלא לפגוע בבריאות הציבור, אז יש לי חדשות בשבילך.

ליהי שחר ברמן: יש היתכנות לסגור את בז"ן, כי התעשייה הזאת, זמנה עבר.

ליהי שחר ברמן: העולם מתקדם לאנרגיות מתחדשות.

ליהי שחר ברמן: פלסטיק זו רעה חולה ולא משנה כמה חצאי אמיתות או שקרים אתה תציג כאן בכנסת.

ליהי שחר ברמן: זיהום האוויר בחיפה מקורו בתעשייה ולא בתחבורה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: נציגת עיריית חיפה, חצי דקה בבקשה.

ימית קליין: אני רוצה רק להתייחס להערה שהושמעה לגבי זיהום אוויר מתחבורה, אז גם המשרד להגנת הסביבה יכול להגיד שעיריית חיפה בתחום הזה הייתה חלוצה.

ימית קליין: יש לנו את חוק אוויר נקי כמו שאתם יודעים, ובעניין הזה בהחלט גם האוטובוסים המזהמים והתחבורה הציבורית הועתקו מחיפה.

ימית קליין: אנחנו גם מקדמים משאיות גז, זאת אומרת, להגיד שחיפה מזוהמת מתחבורה, זה בפירוש לא נכון.

ימית קליין: יש בעיה של זיהום מתחבורה בכל הערים למעט בחיפה.

ימית קליין: אנחנו גם רוצים להרחיב את זה תחום הנמל כמו שאמר איתמר, ולכן לצערי זה משאיר אותנו עם בעיית זיהום דווקא מהמפעלים ולא מהתחבורה.

אכרם חסון: מאה אחוז.

אכרם חסון: אני מזכיר לעוזר שלי שגם מטפל בתיק, שאנחנו בדקנו גרף ביום כיפור כשאין תנועה, והזיהום לא ירד.

אכרם חסון: אמרתי בתחילת דבריי, אנחנו שנתיים דשים בדוחות.

אכרם חסון: שמענו חוקרים, בדקנו, ביקרנו בבז"ן, ביקרנו במתקן האמוניה, ביקרנו בכימיקלים חיפה.

אכרם חסון: אני ביקרתי בדשנים, היינו בבתי חולים.

אכרם חסון: אנחנו כבר מכירים את כל המאטריה, לכן אנחנו החוקרים הכי טובים היום בנושא הזה.

אכרם חסון: אנחנו לא צריכים הרבה מחקרים ולא צריכים הרבה מומחים כדי להגיד לנו מה המצב.

אכרם חסון: בבקשה, רצית להגיב.

אכרם חסון: חצי דקה ואנחנו סוגרים את הדיון.

שלומי בסון: רציתי לבקש שהגברת ליהי תתנצל על זה שהיא אמרה שאני שקרן.

שלומי בסון: שניים, אני מבקש, כל המזהמים שעליהם דיברה חברת הכנסת יעל פארן, אנחנו מדברים על ירידה בכל המזהמים, ולך, כבוד היושב ראש, ביום כיפור, אני מוכן להציג לך ולהעביר לוועדה, להראות איך כל יום כיפור כתוב: "נשמנו לרווחה".

יעל כהן-פארן: מר בסון, אתה גר בחיפה?

אכרם חסון: סליחה, אל תגיב בבקשה.

אכרם חסון: בבקשה לא להעיר.

אכרם חסון: הדיון הסתיים.

אכרם חסון: אנחנו נתנו יותר משעתיים, בכבוד, לשמוע את כולם.

אכרם חסון: הנושא הזה הוא נושא רציני מאוד.

אכרם חסון: אני, כפי שנוהג תמיד, שומע את כולם, נותן את הכבוד לכל הנציגים, גם למפעלים וגם לתושבים וגם לנציגי הירוקים וגם לחברי הכנסת להשמיע את הדברים בצורה ברורה ואחראית ועניינית.

אכרם חסון: אין ספק שאנחנו התקדמנו בשנתיים האחרונות, אבל כמובן שעוד לא הגענו לסיום שאנחנו מייחלים לו כאן, אני וחבריי, חברי הכנסת.

אכרם חסון: אני רוצה לסכם בשם חברי הכנסת ובשם ועדת המשנה ולהגיד לכם, החלטנו כדלקמן: א', המשרד להגנת הסביבה מתחייב תוך שלושה שבועות להביא לנו את הדוח הסופי שהתחייבת עליו.

אכרם חסון: אנחנו מקווים, לא חודשיים ולא שלושה ולא ארבעה ולא נסיים את השנה ואת המושב ואחר כך נתחיל לרוץ.

אכרם חסון: אני מבקש שאתה תעביר את הבקשה שלי.

אכרם חסון: אני גם אעביר מכתב למנכ"ל ולשר ואנחנו נדרוש את הדוח, כי אנחנו רוצים ללמוד מה המשרד עשה.

אכרם חסון: יכול להיות שהמשרד עשה הרבה דברים ואנחנו לא יודעים.

אכרם חסון: דבר שני, אנחנו מוציאים שלושה מכתבים: לפרופ' בן שמחון, ליושב ראש הכנסת ולפרופ' גרוטו, ואנחנו קודם כול נבקש מהם, מפרופ' בן שמחון, אנחנו גם נדרוש מהוועדה שיהיו שני נציגים לוועדת המשנה, כמשקיפים בוועדה.

אכרם חסון: אני חושב שאנחנו מייצגים את עם ישראל, מייצגים את כולם ולכן חשוב שמהחדר הזה יהיו שני נציגים בוועדה.

אכרם חסון: אם הוועדה לא תעבוד מתחת לשולחן ואין דברים סודיים ואין דברים שעושים מאחורי גבנו, אז אין שום מניעה שלא יהיו שני נציגים משקיפים והם יצאו לציבור ויגידו את כל האמת.

אכרם חסון: אי אפשר לבוא ולהקים מועצה כזאת ואנחנו שומעים עליה בערוץ 2 וכל אחד אומר לנו את האינפורמציה שמתאימה לו.

אכרם חסון: אנחנו לא ניתן יד.

אכרם חסון: אני גם במקביל מוציא מכתב לראש הממשלה ולמנכ"ל משרד ראש הממשלה ואנחנו נדרוש לדעת את הכול על הוועדה הזאת, מי הקים אותה, למה הקימו אותה, מה ההנחיות שקיבלו ומה המנדט שיש להם ולקראת מה הם הולכים.

אכרם חסון: ראינו שיש כמה הצעות.

אכרם חסון: אנחנו חייבים להיות חלק מהדיון הזה וגם חלק מההחלטות שהן גורליות מבחינתו.

אכרם חסון: אני חוזר על מה שאמרתי בהתחלה, זה גם סיכום.

אכרם חסון: אנחנו ביחד עם שר האוצר סיכמנו להשקיע 10 מיליארד שקל במפרץ חיפה כדי לשקם את המפרץ, להביא לתעשייה לא מזהמת, תעשיית הייטק, להחזיר כפי שאמרתי, את הצעירים ואת המוחות מחיפה ומהקריות בחזרה, כי הגיע הזמן שאנחנו ננשום אוויר נקי, וכל תעשייה מזהמת שהיא תמשיך לזהם, אין לה מקום במפרץ חיפה.

אכרם חסון: מה לעשות, יש עידן חדש, יש תפיסה חדשה ואנחנו צריכים ללכת עם העידן הזה.

אכרם חסון: אני מודה לכולכם שטרחתם ובאתם.

אכרם חסון: באמת אין מילים להודות לכל אחד ולכל אחת מכם.

אכרם חסון: תודה רבה ונתראה בקרוב.