הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 347, 2018-06-25 10:37

שלי יחימוביץ': שלום לכולם, בוקר טוב, אני חייבת לומר לכם שאני פותחת את הישיבה הזאת בצער ומחאה ובכעס גדול מאוד וגם בכאב על כך שאפילו כבשת הרש, הדבר הקטן הזה שעליו הייתה הסכמה, של העלאתם של 1,000 משארית יהודי אתיופיה שיש להם קרובים מדרגה ראשונה כאן בישראל, אפילו הדבר הזה לא יוצא לפועל.

שלי יחימוביץ': העובדה שאני מדברת על ה-1,000 האלה, שלא תהיה אי הבנה, לא מונעת את המחאה הקשה שלי ואני בטוח שגם של חבריי כאן, על כך ש-8,000 משארית יהודי אתיופיה עדיין נמצאים באדיס ובגונדר והם מסורבי עלייה בעיניי, לכל דבר.

שלי יחימוביץ': בנסיבות אחרות ויותר הגיוניות וצודקות, הם היו כבר מועלים לכאן מזמן במסגרת חוק השבות, אלא שלמרבה הצער ובגלל אפליה בוטה, מה שחל עליהם הוא חוק הכניסה לישראל שמביא אותנו שוב ושוב אל תוך השוקת השבורה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני רק אחזור על עיקרי הדברים.

שלי יחימוביץ': בפברואר, כאן בישיבת הוועדה, ואני אציין, ישיבת הוועדה כאן היא במסגרת טיפול מאוד אינטנסיבי של עוד ועדות בכנסת ועוד חברי כנסת מהקואליציה, כמו יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת אלי אלאלוף, כמו חברי, יו"ר ועדת הקליטה, חבר הכנסת אברהם נגוסה.

שלי יחימוביץ': יש חברי כנסת נוספים שהם מאוד פעילים בנושא ועובדים בו כל הזמן.

אברהם נגוסה: יושב ראש הקואליציה, דוד אמסלם.

שלי יחימוביץ': יושב ראש הקואליציה, דודי אמסלם, שגם הוא מאוד פעיל בעניין.

שלי יחימוביץ': זה לא שאין קבוצת ח"כים דומיננטית שמובילה את המאבק.

שלי יחימוביץ': יש, ובכל זאת אפילו אנחנו, המאמצים הגדולים שלנו נופלים על אוזניים ערלות ושוב ושוב אנחנו נתקלים בקיר הזה שהוא מאוד מקומם ומרגיז, ויש לי דברים עוד יותר קשים להגיד על זה, אבל אני לא אחזור עליהם.

שלי יחימוביץ': אני אזכיר, כאן בישיבת הוועדה, לפחות שבוע שעבר הייתה ישיבה אצל אלי.

שלי יחימוביץ': כאן בישיבת הוועדה בפברואר אמר מנכ"ל רשות האוכלוסין, פרופ' שלמה מור יוסף שיושב כאן איתנו, שהעביר מכתב למנכ"ל משרד רוה"מ, אלי גרונר, ולפיו בשנת 2018 אפשר יהיה לטפל ולאשר העלאתם של 1,000 נפשות נוספות מגונדר ומאדיס, הורים לאזרחים ישראלים שנמצאים בארץ.

שלי יחימוביץ': אני יכולה להגיד שאני בליל התקציב הייתי תחנת תמסורת בין משרד הפנים ובין משרד רוה"מ כדי שיועבר המכתב ממשרד הפנים ללשכת רוה"מ בליל התקציב, כי זה מה שאמרו במשרד רוה"מ שחסר להם.

שלי יחימוביץ': הם לא יכלו להתקשר לבד למשרד הפנים ולבקש את המכתב, ואז אחרי לילה קדחתני וגם שיחות עם שר הפנים, הועבר המכתב ללשכת רוה"מ וחשבנו שבא לציון גואל, אבל לא נמצא זמן לדון בישיבת התקציב בתקצוב העלאה של אותם 1,000 איש, ואחר כך הייתה ישיבת ממשלה ב-25 בפברואר ולא היה זמן, ואחר כך הייתה ישיבת ממשלה ב-12 במרץ, והיא הועברה לוועדת שרים לשילוב יהודי אתיופיה, ואחר כך הייתה ישיבת ועדת שרים ב-18 ביוני, שבוע שעבר, שאתה קיימת את הישיבה יום לפני, נכון?

שלי יחימוביץ': והיינו בטוחים שזהו, נגמר הסיפור, זה יאושר כבר.

שלי יחימוביץ': חגגנו, כמעט הרמנו כוסית, והנה הוועדה הזאת התפזרה בלי לקבל החלטה.

שלי יחימוביץ': הדבר הזה לא מקובל עלינו.

שלי יחימוביץ': את זה אני אומרת ממש בלשון המעטה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לפתוח במנכ"ל רשות האוכלוסין, פרופ' שלמה מור יוסף, בוא תיתן לנו בבקשה עדכון.

שלמה מור יוסף: בוקר טוב, האמת שאין לי מה להוסיף מעבר למה שתיארת, כי תיארת את תהליך קבלת ההחלטות, ותהליך קבלת ההחלטות הוא תהליך קבלת החלטות של ממשלת ישראל.

שלמה מור יוסף: הוא לא תהליך קבלת החלטות ברשות אוכלוסין והגירה.

שלמה מור יוסף: הייתי גם בישיבת הממשלה שלא דנו בה וגם בישיבת הממשלה שדנו בה וגם בישיבת ועדת השרים שהייתה בשבוע שעבר.

שלמה מור יוסף: בישיבת ועדת השרים הוצג כל הנושא.

שלמה מור יוסף: הסיכום היה שראש הממשלה ייפגש עם חברי הכנסת ויקבל החלטה, כך שמעבר לזה הנתונים נשארו - - -

שלי יחימוביץ': זאת הייתה הישיבה האחרונה ששוב נדחה, וההחלטה הייתה?

שלמה מור יוסף: זה לא נדחה.

שלמה מור יוסף: זו הייתה ישיבה שבה היה גם סמנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם אני וגם נציגי האוצר.

שלמה מור יוסף: הציגו את הנושא הזה מכלל היבטיו וראש הממשלה בשלב זה לא קיבל החלטה, אז פה אנחנו עומדים.

שלי יחימוביץ': הייתה פגישה עם חברי הכנסת?

שלמה מור יוסף: זה אני לא יודע.

שלי יחימוביץ': אלי, הייתה?

שלי יחימוביץ': ההתפתחות הייתה שהם יפגשו עם דודי אמסלם ועם אלי אלאלוף, כאילו הם לא נפגשו איתם כבר אלף פעם.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שגם ההתפתחות הזאת לא התרחשה.

אלי אלאלוף: לא.

שלמה מור יוסף: אני שומע את זה ממך.

שלמה מור יוסף: אני לא מעורב בלוח של ראש הממשלה, אבל הסיכום היה שראש הממשלה ייפגש עם חברי הכנסת הרלוונטיים שהזכרת את שמם במהלך הדיון.

שלמה מור יוסף: אני לא יודע אם זה הסתייע או לא הסתייע.

שלי יחימוביץ': לא הסתייע, הנה, שמענו.

שלי יחימוביץ': פרופ' מור יוסף, אני מבינה מה שאתה אומר.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שאתה אומר שמבחינת הפקידות או מבחינה ביצועית הכול מוכן ואפשר להעלות כאן ועכשיו 1,000 משארית יהודי אתיופיה שיש להם ילדים בישראל, שהילדים שלהם משרתים בצבא, שהם ממש בשר מבשרנו, אבל בעצם מי שמעכב את זה הוא ראש הממשלה?

שלמה מור יוסף: אני לא אמרתי שראש הממשלה מעכב את זה.

שלמה מור יוסף: אמרתי שההחלטה הזאת צריכה להתקבל ברמת הממשלה, בין השאר בגלל ההיבטים התקציביים שלה.

שלי יחימוביץ': ויש לך הערכה למה היא לא מתקבלת?

שלי יחימוביץ': הרי זה לא הגיוני.

שלמה מור יוסף: אני מנכ"ל משרד ממשלתי.

שלי יחימוביץ': יש לך בכל זאת איזושהי עמדה ביחס לאי ההחלטה הזו?

שלי יחימוביץ': אתה חושב שהיא נובעת ממניעים אידיאולוגיים, מוסרים, פוליטיים?

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת.

יוסי יונה: תקציביים.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אלי אלאלוף, בבקשה.

אלי אלאלוף: אני חושב שהדיונים בממשלה הם יותר מדי טכניים וטכנוקרטיים ולא יוצאים מנקודת המוצא הבסיסית מה זו ציונות.

אלי אלאלוף: צריך קודם כול לדאוג למי שרוצה להזדהות עם המדינה שלנו, לבוא לפה, בלי שום בדיקה טכנית באמצעות רשם האוכלוסין וכל מיני גופים שאמורים טכנית.

אלי אלאלוף: שנדע, היום האוכלוסייה הזאת שמזדהה עם המדינה, שחלק ממשפחותיהם פה, החלשים ביותר, ביניהם מתים, אני חוזר על המילה מתים, ולא סתם מתים.

אלי אלאלוף: החלשים ביותר, תינוקות וקשישים.

אלי אלאלוף: ומדינת ישראל ששמה לה דגל לרוץ בכל מיני פינות בעולם להציל מי שזקוק לשירות רפואי, האוכלוסייה הזאת לא זקוקה - - -

שלי יחימוביץ': כן, אנחנו יודעים לשלוח משלחות לקצוות תבל.

אלי אלאלוף (כולנו: וזה אחד הדברים החמורים, שזו בגידה בציונות שלנו, וזה מאוד חשוב שנדע.

אלי אלאלוף (כולנו: מדינת ישראל הפסיקה כל שירות ל-8,000 איש ואישה וילדים וקשישים שכמהים לעלות לישראל, ולא רק היא כמדינה, אלא גם העם היהודי בתפוצות הפסיק כל עזרה.

אלי אלאלוף (כולנו: לא ספרי תפילה, ודאי שתפילין זה יקר מדי בשביל לתת לאתיופים, לא שירותי בריאות, לא מזון לתינוקות.

אלי אלאלוף (כולנו: אפשר לתת, אבל רק לאלה שבגונדר, לא באדיס אבבה.

אלי אלאלוף (כולנו: לא צריכים לאכול התינוקות באדיס אבבה.

שלי יחימוביץ': שנייה, אלי.

שלי יחימוביץ': מי זה התינוק שאיתנו?

שלי יחימוביץ': מי זאת האימא?

ספי בילילין: יש לה הורים שממתינים באתיופיה.

שלי יחימוביץ': הורים של התינוק?

ספי בילילין: לא, ההורים של האימא.

שלי יחימוביץ': וזאת הנכדה שלהם.

שלי יחימוביץ': איך קוראים לקטנה היפה הזאת?

ספי בילילין: שי.

אלי אלאלוף: מתנה מאלוהים, לא מהמדינה שלנו.

אלי אלאלוף: אני משלים.

אלי אלאלוף: נמצאים היום כ-8,000 אנשים שמרגישים יהודים.

אלי אלאלוף: אילולא היו בתפוצה אחרת של העם היהודי, היו עוזרים להם לעבור גיור.

שלי יחימוביץ': אלי, אם הם היו לבנים, בוא נקרא לילד בשמו - - -

אלי אלאלוף: אני אגיע גם לזה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, כי אנחנו עושים טעות אם ניתקע בחשיבה הטכנית שיש כרגע בממשלה, אם לא נחזור למהות של המדינה, ואם לא נעשה את זה, אז לא נבין שמשאירים בצד קהילה יהודית שלמה, ואני אומר יהודית, כי גם פה בארץ כבר התרגלנו לטרמינולוגיה אחרת.

שלי יחימוביץ': אלי, אני מפסיקה אותך רגע.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שיש את הנתיב של האתוס הציוני שכל מי שהגיע לכאן מחברי הכנסת לוועדה, מאמין בו ומאמין שצריך לחבק אותם ולהעלות אותם לפי חוק השבות, אבל אנחנו לא יכולים לברוח מהעובדה שאפילו החלטה טכנוקרטית כמו שאתה קורא לה, שכבר עברה את כל ההליכים, של העלאה של 1,000 מי שיש להם קרובים ישירים בישראל.

שלי יחימוביץ': למה לעזאזל היא נתקעת?

אלי אלאלוף: ה-1,000 של השר דרעי, ואני מכבד אותו, ואפילו מותר לי להגיד שנאמר לי בשיחה אישית איתו, זו הייתה כוונה כנה שלו.

אלי אלאלוף: הוא לא הצליח לעבור את המבחן הטכנולוגי של ישיבת ועדה, וחשוב שנחזור להסתכל על יהודי אתיופיה כיהודים לכל דבר, כי במדינות אחרות לא עושים להם את בדיקות הציציות המיותרות האלה.

שלי יחימוביץ': אלי, מה אומר שר האוצר על ה-1,000?

אלי אלאלוף: אומר שר האוצר שאין בעיה תקציבית.

אלי אלאלוף: בדיוק כמו שאין בעיה תקציבית אם להביא מיליון איש מאוקראינה.

שלי יחימוביץ': מי זה אייל מדן ממשרד האוצר?

אלי אלאלוף: אני לא אמור לאשר דברי פקידים.

אלי אלאלוף: זה לא תפקידי.

שלי יחימוביץ': לא, לא, חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': לא התכוונתי שתאשר את דבריו.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: אני רוצה מייד לבקש ממדינת ישראל, קודם כול לרוץ לטפל בבריאות של הציבור הזה, של היהודים האלה, ואני אגיד מה שאמרתי גם כן אחרי הביקור שעשיתי בזכות אברהם, באתיופיה.

אלי אלאלוף: אני מבין שלא אוהבים יהודים שחורים.

אלי אלאלוף: אם תקראי לזה גזענות, זה הרבה יותר גרוע מזה.

אלי אלאלוף: זו שנאה עצמית

שלמה מור יוסף: אני רוצה להגיב על זה.

אלי אלאלוף: זו לא גזענות, זו שנאה עצמית, כי זה העם היהודי שלנו.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': אנחנו נעשה לסירוגין, חבר כנסת ודובר אחר, חבר כנסת ודובר אחר, רק ביקשת, פרופ' מור יוסף, להגיב על זה?

שלמה מור יוסף: כן.

אברהם נגוסה: ואני גם מבקש ממנו שיציג את הנתונים שהוא הציג בעבר, כי חשוב לנו - - -

שלי יחימוביץ': אז חכה, חבר הכנסת נגוסה.

שלי יחימוביץ': תיכף תדבר ותגיד בדיוק מה אתה רוצה.

שלי יחימוביץ': בבקשה.

שלמה מור יוסף: אני רוצה רק להתייחס לדבר אחד.

שלמה מור יוסף: לדעתי אין פה שום אלמנט של גישה גזענית של ממשלת ישראל.

שלמה מור יוסף: שמעתי מה שחבר הכנסת אלאלוף אמר.

שלי יחימוביץ': אז מה קורה כאן?

שלי יחימוביץ': איך מתכנסת ישיבת ממשלה אחרי ישיבת ממשלה אחרי ישיבת ממשלה לאשרר החלטה שכבר קיימת, ומשום מה לא מסתייע?

שלמה מור יוסף: כי חוק השבות מתייחס לאנשים שהם יהודים לפי קריטריונים.

שלי יחימוביץ': אבל אפילו חוק הכניסה לישראל עם ה-1,000 הדלים האלה במקום ה-8,000, גם זה לא מצליח להבקיע את החומות.

שלמה מור יוסף: לא לזה התייחסתי.

שלמה מור יוסף: התייחסתי שאם היו אותם אנשים עם אותם מאפיינים ממדינות אחרות, הם לא היו אפילו דנים עליהם.

שלמה מור יוסף: אם יש איזשהו שינוי, אז זה שינוי מקל, זה לא שינוי מחמיר, לאוכלוסייה הזאת.

שלמה מור יוסף: זה כל מה שרציתי לומר.

שלמה מור יוסף: זה לא אומר שלא צריך להביא אותם, אבל זה לא, לא מביאים אותם בגלל איזושהי גישה שמישהו במדינה אחרת מצבע עור אחר, היו מביאים אותו.

שלמה מור יוסף: לא היו מביאים אותו.

שלמה מור יוסף: לא היו מדברים עליו אפילו.

שלי יחימוביץ': אוקי.

שלי יחימוביץ': משרד רוה"מ, נמצאים?

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך בבקשה.

אורן כהן: אורן, סמנכ"ל ממשל וחברה במשרד רוה"מ.

שלי יחימוביץ': אתה בעצם מחליף את אודי פראוור בתפקיד הזה הספציפי.

אורן כהן: כן.

שלי יחימוביץ': מה קורה?

אורן כהן: כמו שהציג פרופ' מור יוסף, היה דיון בוועדה.

אורן כהן: היה דיון מדיניות, כולל על כל הסוגיה בעצם משנת 91' ועד היום.

שלי יחימוביץ': אתה יודע מה?

שלי יחימוביץ': אני פוטרת אותך כרגע לצורך העניין מהדיון האידיאולוגי הציוני הנוקב על כך שמפקירים את ה-8,000 איש שם.

שלי יחימוביץ': אני ממזערת לך, אני עושה לך חיים קלים.

שלי יחימוביץ': אני מדברת איתך על ה-1,000 האלה.

שלי יחימוביץ': למה זה לא זז?

שלי יחימוביץ': באותו לילה של התקציב אמרתם לי, לא אתה, נדמה לי שזה היה פראוור, אם רק נקבל את המכתב ממור יוסף, הכול יהיה בסדר.

שלי יחימוביץ': כאילו אמרו לי, זה רק הדבר הקטן והבירוקרטי הזה, רק שיעבירו לנו את המכתב, ואז בלילה עבר המכתב.

שלי יחימוביץ': למה זה לא מסתייע?

אורן כהן: אני אענה.

אורן כהן: הדיון בוועדת שרים, בגלל שיש עלויות תקציביות להחלטה, ראיתי גם שאייל הגיע והוא יכול להתייחס לזה.

אורן כהן: דרך המימון כרגע שמדובר עליה היא פלאט, ופלאט, קיבלנו חוות דעת משפטית שאפשר לעשות רק בממשלה, אז בכל מקרה לקבל החלטה עם קיצוץ רוחבי בוועדת שרים, אי אפשר.

אורן כהן: כמו שאני אומר, היה דיון כולל לגבי כל הסוגיה.

אורן כהן: אני רק מזכיר, וחברי הכנסת, חלקם לפחות זוכרים את זה.

אורן כהן: גם בהחלטות קודמות שהממשלה קיבלה, בטח בהחלטה של 2010 הייתה מחשבה או הבנה של כולם, שההחלטה ההיא הייתה אמורה לפתור את הבעיה, לסיים את הסאגה הכואבת הזאת.

אורן כהן: יש מכתבים מ-2010 שכולם היו שותפים ומשוכנעים שזה יצליח להביא את הנושא לכדי סיומו, וזה לא הצליח.

שלי יחימוביץ': תגיד לי, אני לא מבינה.

שלי יחימוביץ': כל כך הרבה החלטות עוברות.

שלי יחימוביץ': אני מתנגדת לפלאט באופן עקרוני.

שלי יחימוביץ': לא צריך לקצץ בשירותי הרווחה והבריאות בשביל לעשות את המעשה הציוני הזה, אבל כל ההחלטות התקציביות מועברות בלי לקבל את ההחלטה על הפלאט בו ברגע.

שלי יחימוביץ': לחשוב, היה פלאט, הולך להיות פלאט של 5.3 מיליארד שקל, שכל ההחלטות שקדמו לפלאט, לרבות העלאת קצבאות הנכים, קרו בלי שהייתה החלטה בממשלה על הפלאט.

אורן כהן: זה לא נכון.

שלי יחימוביץ': הפלאט בא אחר כך.

אורן כהן: קצבאות הנכים הוחלטו בליל התקציב בממשלה יחד עם אותו פלאט של אחוזים רבים שאת מתייחסת עכשיו - - -

שלי יחימוביץ': כן, אבל ההחלטה ללכת - - -

אלי אלאלוף: רק בגלל הפלאט לא התקבלה ההחלטה בוועדה אחרונה?

אורן כהן: אני אמרתי, בגלל הפלאט אי אפשר היה בכלל להביא החלטה עם פלאט לדיון בוועדה.

אלי אלאלוף: מה, ולא ידעתם את זה לפני כן?

אלי אלאלוף: בטכנולוגיה אתם לא שולטים?

אורן כהן: המטרה של כינוס הוועדה הייתה לקיים דיון עומק כמו שהתקיים, רק בסוגיה הזאת.

אורן כהן: הוועדה הקדישה את כל זמנה רק לסוגיה הזאת, בפורום רלוונטי עם כל משרד הקליטה ומשרד הפנים ומשרד האוצר וכל המשרדים הרלוונטיים.

אורן כהן: זאת הייתה מטרת הישיבה וזה אכן התקיים, דיון עומק לגבי הסוגיה בכללותה, לא לגבי ה-1,000 או לא רק לגבי זה.

שלי יחימוביץ': תפתרו לנו את ה-1,000.

שלי יחימוביץ': תניעו כבר את הדבר הזה.

שלי יחימוביץ': כבר היינו שם אלף פעם, הרמנו שמפניות אלף פעם.

אורן כהן: יו"ר הוועדה בוודאי מסכימה שהחלטה על 1,000 לא פותרת את הבעיה.

שלי יחימוביץ': תפתרו את ה-1,000.

שלי יחימוביץ': אני לא אמרתי שפותרת את הבעיה.

שלי יחימוביץ': זה שאתם לא מסוגלים אפילו לפתור את הבעיה שהיא לכאורה טכנית.

שלי יחימוביץ': לא ידעתם שצריך קודם פלאט?

אורן כהן: פורום ועדת השרים חשב שנכון - - -

אלי אלאלוף: מה המסקנה?

אלי אלאלוף: שהדיון עומק יחזור על עצמו?

אורן כהן: אני חייב למחות.

אורן כהן: אני לא חושב שלהאשים אותנו בחוסר ציונות זה דבר הוגן.

שלי יחימוביץ': אתה יכול להגיד לנו מתי הדיון הבא על העלאתם של ה-1,000?

אורן כהן: אני לא יכול להגיד.

אורן כהן: הסיכום של ראש הממשלה, הדיון היה בסך הכול לפני שבוע, ביום שני שעבר.

אורן כהן: ראש הממשלה סיכם שהוא רוצה להיוועץ בגורמים נוספים, גם בחברי הכנסת.

שלי יחימוביץ': יש מועד לישיבת ממשלה שתאשר סוף-סוף את העלאת 1,000 שארית יהודי אתיופיה שיש להם כאן ילדים?

אורן כהן: סדר יום לישיבת ממשלה נקבע כל שבוע ביום רביעי, אז אני לא יודע להגיד מה יהיה סדר היום של כל ישיבות הממשלה.

שלי יחימוביץ': זה נמצא על סדר היום?

אורן כהן: של הישיבה הקרובה?

אורן כהן: שוב, הוא לא נסגר, אבל להערכתי לא.

שלי יחימוביץ': אתה מרגיש נוח עם הפוזיציה הזאת?

אורן כהן: אני מרגיש נוח עם תיאור העובדות, כי זה מה שקרה.

אורן כהן: אני לא יכול להמציא דברים שלא היו.

אורן כהן: אלה הדברים.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, כרגע מה שאתה אומר לנו, שאין תקווה, אין תאריך לישיבה, הכול בעיון מחדש וגם ה-1,000 לא הולכים לעלות לישראל?

אורן כהן: אני לא יודע לענות לך על זה כיוון שהפורום שמקבל את ההחלטות הוא הממשלה כולה.

אורן כהן: זו החלטת מדיניות, זו לא החלטה שהיא החלטה שפקידים מקבלים, לא אני ולא שלמה ולא אף אחד מהפקידים שיושבים פה בחדר.

שלי יחימוביץ': זה פשוט מזעזע.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה.

יוסי יונה: אני לא חושב שהבעיה היא של ציונות, אני חושב שהבעיה היא של ציונות סלקטיבית, בואו נקרא לילד בשמו.

יוסי יונה: לשון המעטה, אין התלהבות יתרה כדי להעלות את יהודי אתיופיה לארץ.

יוסי יונה: בסופו של דבר זו הבעיה החמורה שאנחנו מתמודדים איתה.

יוסי יונה: את יודעת, גבירתי יושבת הראש, שכאשר איזשהו משהו שהוא חירום, יושב ראש הממשלה, יושב שר האוצר, החלטה מיידית, עכשיו עושים את זה ואנחנו נדאג לתקציבים בעוד שבוע, בעוד שבועיים.

שלי יחימוביץ': איזו שאלה?

שלי יחימוביץ': מסיבת עיתונאים אחת והכול נסגר.

יוסי יונה: חד משמעית, זאת אומרת, לתלות את כל העניין עכשיו באיזה שהם שיקולים בירוקרטיים ופלאט ולא פלאט, הרי זה מגוחך.

שלי יחימוביץ': שקר וכזב.

יוסי יונה: בסופו של דבר חוסר רצון להביא אותם ולכן נתלים בכל מיני שיקולים בירוקרטיים.

יוסי יונה: בואו נודה על האמת, מדיניותה של מדינת ישראל כלפי יהודי אתיופיה מאז ומתמיד הייתה הססנית ולא נלהבת ולכן אנחנו יכולים לכסות את זה בכל מיני טיעונים בירוקרטיים, פרוצדורליים כאלה ואחרים, אבל יש להגיד את האמת כפי שהיא, ואני חושב, מי שהציג את זה בצורה הכי כואבת, אדוני, באמת, אלי אלאלוף, הצגת את זה בצורה חד משמעית ללא כחל וסרק.

יוסי יונה: יש שם בעיה ואני אומר זאת בכאב, לא בחפץ לב.

יוסי יונה: יש כאן בעיה עדיין של גזענות ממסדית כלפי יהודי אתיופיה ולכן לא מעלים אותם, ואני חושב שאנחנו צריכים לצאת מכאן בקריאה חד משמעית לראש הממשלה, לממשלת ישראל לקבל את ההחלטה, לא החלטה פרוצדורלית.

יוסי יונה: לבוא ולומר, מעלים אותם, בין אם זה 1,000, בין אם 8,000.

יוסי יונה: את יודעת, גבירתי, מה הבעיה?

יוסי יונה: מה החשש שלהם תמיד?

יוסי יונה: שאם עכשיו אנחנו נאשר ל-8,000, יצוצו לנו עוד 2,000.

יוסי יונה: פתאום הציונות מפחדת מאיזושהי גלישה של עוד ועוד אלפי יהודים.

יוסי יונה: שיבואו עוד 2,000, שיבואו עוד 5,000.

יוסי יונה: אם הם זכאים על פי חוק השבות להגיע לישראל, שיבואו.

יוסי יונה: מה כל כך מפחיד אותנו?

יוסי יונה: המטרה שלנו זה לבוא ולהגדיל באופן דמוגרפי את האוכלוסייה של מדינת ישראל, אז למה דווקא כאשר מדובר ביהודי אתיופיה הדבר הזה נעצר?

יוסי יונה: זה חמור ביותר ואני חושב שאנחנו צריכים לצאת מפה בקריאה חד משמעית לראש הממשלה, תפעל.

יוסי יונה: לא לקבל החלטה, ההחלטה כבר התקבלה.

יוסי יונה: תפעל.

יוסי יונה: פשוט זה מה שצריך לעשות.

יוסי יונה: תודה, גבירתי.

יוסי יונה: אני מצטער שאני צריך ללכת, כי יש דיון בוועדת החינוך בנושא חשוב, למרות שלא חשוב כמו הדיון הזה.

שלי יחימוביץ': תודה, יוסי.

שלי יחימוביץ': יונתן צ'קול ממטה המאבק, בבקשה.

יונתן צ'קול: ברשות חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חבר הכנסת אברהם נגוסה וכל המכובדים פה, שלום רב לכם.

יונתן צ'קול: כמו שאמרת, קוראים לי יונתן, אני עתודאי בצה"ל ואני מייצג את מטה המאבק כרגע.

יונתן צ'קול: יש מאחוריי אלפי משפחות יהודיות בישראל שמייחלות וממתינות לפגוש את היקירים שלהם, הורים וילדים מופרדים.

יונתן צ'קול: אנחנו דורשים שני דברים: דבר ראשון, זה קבלת החלטת ממשלה רב-שנתית, גורפת, להעלות את כל זרע ישראל מהקהילות גונדר ואדיס.

יונתן צ'קול: מדובר ב-8,000 נפשות ידועים כבר, ודבר שני לזה לבצע את ההחלטה באופן מיידי.

יונתן צ'קול: אני פה היום יחד עם אימא שלי.

יונתן צ'קול: אימא שלי השאירה מאחור את אימא שלה, סבתי.

שלי יחימוביץ': יושבת מאחוריך?

יונתן צ'קול: כן, היא יושבת מאחוריי.

שלי יחימוביץ': מה שמה?

יונתן צ'קול: אסנקה.

שלי יחימוביץ': אהלן, שלום.

יונתן צ'קול: אימא שלי השאירה מאחור את אימא שלה, את ארבעת האחים שלה ואת סבא שלה.

שלי יחימוביץ': סבתא שלך, איפה היא נמצאת, באדיס או בגונדר?

יונתן צ'קול: הם כרגע נמצאים בגונדר.

יונתן צ'קול: הם ממתינים כבר הרבה זמן.

יונתן צ'קול: סבא שלי ז"ל המתין גם יחד איתם ופשוט נפטר עם הזמן.

שלי יחימוביץ': כמה שנים אתם מנותקים מהמשפחה שלכם?

יונתן צ'קול: מאז שאני עליתי יחד עם ההורים.

יונתן צ'קול: אנחנו 15 שנה.

יונתן צ'קול: הם המתינו יחד איתם 20 שנה.

שלי יחימוביץ': הם היו אמורים להיות ב-1,000 שעולים עכשיו?

יונתן צ'קול: הם היו אמורים לעלות עם ה-1,300 שהיה כבר בהחלטה של 2016 שבוצעה ב-2017, שעלו כבר.

יונתן צ'קול: הם לא נכנסו להחלטה הזאת בעצם.

שלי יחימוביץ': וב-1,000 האלה הם אמורים היו להיות?

יונתן צ'קול: הם היו זכאים לפי ההחלטה הקודמת.

יונתן צ'קול: אם מביאים את ההחלטה של ה-1,000 גם עכשיו לפי ההחלטה של 2016, אז הם היו אמורים להיות זכאים לעלות.

יונתן צ'קול: אנחנו, המשפחות בארץ דורשים החלטה רב-שנתית שמסתמכת על ההחלטה של 2015, החלטה מספר 716, שמאפשרת עלייה ל-8,000 הממתינים, שהם ממתינים בגונדר ובאדיס.

יונתן צ'קול: רבותיי, אני נפגשתי עם כולכם בארבע עיניים או יותר ופעם ראשונה ואפילו פעם שנייה, ולא קיבלתי שום דבר.

יונתן צ'קול: לצערי לא קיבלנו שום מענה.

יונתן צ'קול: מי שצריך לקבל את ההחלטה זה שר הפנים אריה דרעי, ראש הממשלה.

יונתן צ'קול: בבקשה, שיבואו, יגידו לאימא שלי למה היא לא יכולה לראות את אימא שלה.

יונתן צ'קול: שיגידו לאלפי החיילים שכרגע משרתים - - -

שלי יחימוביץ': אימא שלך דוברת עברית?

יונתן צ'קול: היא לא דוברת עברית.

יונתן צ'קול: שיבואו ויגידו לה למה היא לא יכולה לראות את אימא שלה, את האחיות שלה.

יונתן צ'קול: לאותם חיילים שנלחמים עכשיו ונמצאים יום-יום בשביל המדינה הזאת, שיבואו ויגידו להם למה הם לא יכולים לראות את האחים שלהם, את ההורים שלהם.

יונתן צ'קול: שיבואו ויתנו תשובות לכל קרובי המשפחה של 8,000 הממתינים.

יונתן צ'קול: אני רוצה עוד משהו לציין, שישנה הסכמה מלאה בין ראשי הקסים, רבני הקהילה.

יונתן צ'קול: הרב ראובן וובשת שביקר לאחרונה גם בקהילות בגונדר ובאדיס, והוא קובע והכריע שיש להעלות את האחים שנשארו מאחור.

יונתן צ'קול: יחד איתו ראש הקסים, ליקת כוהנה קקויי, הוא קובע שיש להעלות את זרע ישראל בדחיפות.

יונתן צ'קול: יש אצלי פה את כל המסמכים משנת 92' עד 2018, של הסכמה מלאה בפה אחד של רבנים מהעדה שמסכימים להעלות את שארית יהודי אתיופיה.

יונתן צ'קול: אני קורא עכשיו לראש הממשלה ולמקבלי ההחלטות להביא החלטה רב-שנתית שתביא לסיום של העלייה של 8,000 האחים שלנו שנשארו מאחור, בהקדם האפשרי.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, יונתן.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אברהם נגוסה, בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה גבירתי היושבת ראש.

אברהם נגוסה: אני מאוד מברך אותך שאת עושה בהתמדה במאבק הזה.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך עד שהיהודי האחרון יגיע למדינת ישראל ויתאחד.

אברהם נגוסה: לא יעזור לאף אחד.

אברהם נגוסה: אנחנו דורשים פה שממשלת ישראל תמלא את חובה המוסרית והחוקית, כי ממשלת ישראל קיבלה ב-15.11.2015 החלטה שהתקבלה פה אחד בממשלה, ללא התנגדות של האוצר שעכשיו מביאים את זה כתירוץ.

אברהם נגוסה: זו חובה חוקית של הממשלה שהיא קיבלה.

אברהם נגוסה: עכשיו היא מפרה הפרה בוטה את החלטותיה שהיא קיבלה פה אחד.

אברהם נגוסה: גבירתי, הבעיה זה לא הכסף, זה לא התקציב, זה תירוצים, אבל אני רוצה לצטט מדוח של משרד הקליטה ב-1973 על כל יהודי אתיופיה לא רק לאלה שבאו.

אברהם נגוסה: כך כתוב, ב-1973: "זרים, הפלאשים מכל הבחינות לעם היהודי" המסקנות של הדוח היו "שאין לפעול כלל להגברת זיקת העדה למדינת ישראל".

אברהם נגוסה: עוד ציטוט.

אברהם נגוסה: "מבחינה לאומית, חברתית, זרים הפלאשים לגמרי לעם ישראל.

אברהם נגוסה: מעולם לא הייתה להם זיקה כלשהי לעם היהודי מאז גלה מארצו וכנראה גם על קיומו לא ידעו".

אברהם נגוסה: כיוון שעל פי ההלכה הפלאשים אינם מוכרים כיהודים, אינם יכולים גם לעלות לישראל על פי חוק השבות.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד גם לאותה קהילה שהיום מונה מעל 40,000 במדינת ישראל, היא אמרה ככה, רק מה שינה את המצב?

אברהם נגוסה: שבאותה שנה, ב-1973 הרב עובדיה יוסף זצ"ל בא ואומר, הם יהודים, צריך להעלות אותם.

שלי יחימוביץ': נכון.

אברהם נגוסה: ואז מנהיג פוליטי גם צץ ב-1977, מנחם בגין, אמר, בואו נעלה אותם.

אברהם נגוסה: מה שצריך היום, מנהיג רוחני, דתי, כמו הרב עובדיה יוסף שמקבל החלטה, גם מה שצריך, כמו מנחם בגין במובן המנהיג הפוליטי, ולכן ההיסטוריה חוזרת על עצמה.

אברהם נגוסה: בוועדת השרים הוגשו אותם דוחות.

שלי יחימוביץ': נגוסה, אתה חבר כנסת בליכוד.

שלי יחימוביץ': אלי אלאלוף חבר כנסת בכולנו.

שלי יחימוביץ': אתם בקואליציה.

שלי יחימוביץ': למה אתם לא תופסים את השרים שלכם ומנענעים אותם בכל הכוח?

שלי יחימוביץ': אני גם מסתכלת על זה מהזווית שלכם.

שלי יחימוביץ': זה כל כך חשוב לכם.

אברהם נגוסה: שיכולתי להשפיע, עשיתי עם חברי, חבר הכנסת דוד אמסלם.

אברהם נגוסה: אם הייתה לי אפשרות לעשות את זה גם, לא הייתי מהסס לעשות עוד פעם, ואולי נלך על זה גם, ולכן אני חושב, מי שמסובב את העניינים, מפחידים את השרים, כמובן הפקידות הבכירה.

שלי יחימוביץ': הפקידות מפחידה את השרים?

שלי יחימוביץ': זהו, שחררת את השרים מכל אחריות?

שלי יחימוביץ': שני האנשים הטובים האלה מפחידים את השרים?

אברהם נגוסה: אמרתי, כמו הדוח הזה שהפחידו באותו זמן.

שלי יחימוביץ': תעשה לי טובה.

שלי יחימוביץ': נגוסה, נו, באמת, הרי שניהם, אם יקבלו הנחיה פוליטית, תוך שנייה הם מבצעים.

שלי יחימוביץ': הם רוצים לבצע.

שלי יחימוביץ': מי שתוקע את זה, זה הדרג הפוליטי.

שלי יחימוביץ': זה לא פייר להגיד את זה, לא פייר כלפיהם.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך.

אברהם נגוסה: באותה פגישה, כדי שלא ישמע את שני הצדדים, אז מנעו מחברי כנסת להשתתף באותו דיון.

שלי יחימוביץ': הפקידות מנעה מחברי הכנסת?

אברהם נגוסה: אני משאיר את זה לימים אחרים, את כל העובדות.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, עם כל זה שהמאבק שלנו כאן הוא משותף, אני חושבת שלפטור את הממשלה מאחריות לדבר הנורא הזה ולהטיל את זה על הפקידים, זה לעשות להם עוול.

אברהם נגוסה: חברתי, אני אמרתי לך, בהתחלה פטרתי.

אברהם נגוסה: לממשלה יש חובה מוסרית וחוקית לבצע את החלטותיה.

אברהם נגוסה: אני מאשים בהפרה בוטה של החלטותיה שהיא קיבלה.

שלי יחימוביץ': תודה, חבר הכנסת נגוסה.

שלי יחימוביץ': יטייש איילו היא לוחמת בחטיבת החילוץ וההצלה, עלתה לארץ בגיל 9 יחד עם אימא שלה ושלושת האחים שלה.

שלי יחימוביץ': תספרי לנו, יטייש, מי נשאר מאחור ומה קורה אתכם.

יטייש איילו: קוראים לי יטייש.

יטייש איילו: מי שנשאר מאתיופיה זה אבא שלי ואחיות.

יטייש איילו: זה אומר כרגע שאריה דרעי שנתן אישור רק לאבא שלי בעקבות כך שהייתי מצטיינת נשיא, לא בגלל שהוא יהודי ולא בגלל שמגיע לו ולא בגלל הזכויות שלו, כי הוא רצה לצאת באמת טוב למדינה, והוא אישר, אבל אני לא יודעת מה הוא עשה.

יטייש איילו: הוא אישר רק לאבא שלי והשאיר את האחיות ואת אשתו שם.

שלי יחימוביץ': ואבא שלך כבר בארץ?

יטייש איילו: לא.

שלי יחימוביץ': למרות שאישרו לך, למרות שקיבלת את זה כצ'ופר על זה שאת חיילת מצטיינת, שאת מצטיינת הנשיא?

שלמה מור יוסף: כי הוא נשוי ויש לו ילדים שם.

יטייש איילו: כן.

שלי יחימוביץ': אה, אוקי, אז אפשר לקרוע אותו מהילדים שלו.

יטייש איילו: אני יודעת את הסבל.

יטייש איילו: כנראה שהוא לא מבין.

יטייש איילו: אי אפשר להפריד בין משפחות.

יטייש איילו: אני לא יכולה להעביר את הסבל שלי לאחיות שלי, לתת להם להישאר באתיופיה ולהביא את אבא שלי.

שלי יחימוביץ': ולנתק אותו מהאחיות שלך.

יטייש איילו: כן.

יטייש איילו: אם הוא יעלה לארץ, נראה לי הוא ישתגע כמוני מרוב געגוע לילדים שלו.

יטייש איילו: לא הייתי נותנת את זה לאבא שלי, כי לראות את הבן אדם שאוהבים, סובל, זה בלתי נסבל.

שלי יחימוביץ': כמה זמן את כבר מנותקת ממנו?

יטייש איילו: 13 שנה.

שלי יחימוביץ': ונפגשת איתו במהלך ה-13 שנה?

יטייש איילו: לפני שהתגייסתי, עבדתי, חסכתי כסף והלכתי לראות אותו, ושם פעם ראשונה הכרתי את האחיות שלי.

שלי יחימוביץ': והוא היה אמור להגיע עכשיו עם ה-1,000 איש שחשבנו לרגע שיאושרו?

שלי יחימוביץ': אתה יודע, פרופ' מור יוסף?

שלמה מור יוסף: אני לא יודע.

שלי יחימוביץ': את יודעת איפה זה עומד, אם יש איזושהי תקווה שהוא יגיע?

יטייש איילו: לי אומרים שהוא קיבל אישור, שהוא יכול לעלות לבד, אבל הילדים שלו ואשתו לא.

שלי יחימוביץ': אישור מאוד מוזר ואכזרי לאשר לו לעלות לבד בלי הילדים שלו, וברור גם למה.

שלי יחימוביץ': מה את חושבת על כל הפרשה הזאת?

יטייש איילו: המדינה רואה אותנו כאזרחים סוג ב'.

יטייש איילו: לא נותנים לנו את הזכויות הבסיסיות.

יטייש איילו: אני משרתת את המדינה ואני מוכנה למות בשבילה.

יטייש איילו: אני יכולה לעשות את מה שחייבים כל האזרחים, אבל אני מבקשת את הזכות הבסיסית גם.

יטייש איילו: איך אפשר לנתק בין משפחות?

יטייש איילו: הם גם האזרחים שלך.

יטייש איילו: אתה לא יכול להתייחס לאלה טוב ולאלה לא.

יטייש איילו: יש פה מלא משפחות שסובלים, שרואים את העצב בעיניים, כי הם קרועות מהמשפחה שלהן 20 שנה, 13 שנה וזה הדבר הכי עצוב, ואני מבקשת מהממשלה, כי זו ההחלטה, זה בידיים שלהם, שיפסיקו את קריעת המשפחות האלה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, יטייש.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: כולם מסתכלים על העלייה של יהדות אתיופיה כמו שחברי, חבר הכנסת נגוסה אמר, אני חושב שהרב עובדיה היה בין הנחשונים הראשונים שביקש דאז להביא את יהודי אתיופיה לארץ ועשה מאמץ גדול וכל השנים גם נעשה מאמץ גדול בעניין, וגם על ה-8,000, העלייה זאת.

ינון אזולאי: אני כרגע לא נכנס אם יהודים או לא יהודים.

ינון אזולאי: יש פה מכתב שאומר שכן, שלא, זה לא העניין.

ינון אזולאי: יש פה בעצם עלייה שגם בהחלטת ממשלה הוגדרה כהומניטרית ואני חושב שאם יש החלטת ממשלה, כשראש הממשלה רוצה, הוא יודע להביא את זה למקום הזה.

ינון אזולאי: הוא יודע גם לכפות שרים.

ינון אזולאי: השר דרעי עושה המון.

ינון אזולאי: אני לא מכיר את המקרה הזה ספציפית, אני חייב להגיד, אבל הוא עושה המון גם כשפונים אליו, ולא בשביל התקשורת כמו שנאמר פה.

ינון אזולאי: זה לא מכובד להגיד את זה על השר דרעי, אבל הבעיה היא בעיה שצריך לכפות את ראש הממשלה לקום ולעשות מעשה.

ינון אזולאי: זה נמצא אצלו, לפתחו, ומקווים שעזרת השם הדבר הזה יבוא לפתרונו.

ינון אזולאי: רק שתדעו שמבחינת יהדות, יש הקלה מיוחדת ליהדות אתיופיה, שבודקים ביהדותם עד שבע דורות אחורה על מנת למצוא את היהדות, להביא אותם מחוק השבות, לאו דווקא הומניטרי אלא דווקא מחוק השבות.

ינון אזולאי: יש שבע דורות אחורה בשביל להקל עליהם, להביא אותם, אז יחד עם כולם אני מקווה שבעזרת השם הבעיה הזאת תיפתר ואנחנו פה בשביל לעזור ולסייע.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אזולאי, באמת אתה חבר כנסת חדש, צעיר, עם המון אנרגיות.

שלי יחימוביץ': את אבא שלך אנחנו מכירים טוב, איש נפלא באמת.

שלי יחימוביץ': באמת ישבו כאן באופן יוצא דופן חברי כנסת מהקואליציה, מש"ס, מהליכוד, מכולנו.

שלי יחימוביץ': היה גם יוסי יונה מהמחנה הציוני.

שלי יחימוביץ': יש לכם כוח ביד.

שלי יחימוביץ': יש מקומות שבהם אפשר פשוט לעשות מעשה ולהפעיל לחץ אמיתי, וכאן כבר זה כל כך נורא, גם ההיתלות הזאת בפרטים טכניים, ולא היה פלאט וכן היה פלאט ותעבירו מכתב ואל תעבירו מכתב ונשמע את זה.

שלי יחימוביץ': זה כל כך צורם וכל כך נורא ומזעזע.

שלי יחימוביץ': קח את זה על עצמך.

ינון אזולאי: קודם כול אמרת שאני חבר כנסת יחסית חדש וזה נכון.

שלי יחימוביץ': אגב, זה זמן מצוין לעשות דברים מהפכניים.

שלי יחימוביץ': אחר כך כבר אתה כבר רואה שרשרת של עוולות, ויש סכנה לח"כים מסוימים שליבם נעשה גס בעוולות האלה, אז בהתחלה בטוח אתה רואה את זה.

ינון אזולאי: אני קודם כול מוכן לשמוע ולהיפגש עם האנשים שנמצאים פה, שאיתי עדיין לא נפגשו, ובשמחה רבה לשמוע את הבעיה ולבדוק.

ינון אזולאי: אם ניתן לעזור ולסייע עד כמה שניתן, אני תמיד לכל אחד אשתדל לעזור, ואני עובד עם חברי גם, משתדלים לעשות דברים ביחד.

ינון אזולאי: ביחד איתו נעשה, אבל באמת בל נשכח, איך אמרת, יש את הממשלה.

ינון אזולאי: ראש הממשלה רוצה, הוא יודע לכפות דברים.

שלי יחימוביץ': כן, רק הזכרתי שאתם חברים בממשלה.

ינון אזולאי: אנחנו חברים בממשלה, בסדר.

ינון אזולאי: אנחנו גם נשתדל ונעשה עוד דברים וגם את זה, מה שאפשר.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': תודה.

אברהם נגוסה: אני רק רוצה להגיד, אבא שלו היה באתיופיה ופעל שנים.

שלי יחימוביץ': כן, אנחנו יכולים לספר את שבחו.

ינון אזולאי: גם שהוא היה סגן שר הפנים, עם הרב עמאר הוא הלך.

אברהם נגוסה: חשוב לי לציין.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': הרב מנחם ולדמן, מנהל תוכניות היהדות לעולי אתיופיה בסוכנות היהודית ורב הקהילות היהודיות באתיופיה.

אברהם ירדאי: אני אברהם ירדאי.

אברהם ירדאי: נרשמתי ראשון כדי לדבר בעניינים האלה.

אברהם ירדאי: באתי מאשדוד.

אברהם ירדאי: האם את יכולה לתת לי לדבר?

שלי יחימוביץ': אני כבר אומרת, יש הרבה רשומים.

אברהם ירדאי: אני בהתחלה נרשמתי.

שלי יחימוביץ': סליחה אדוני, סדר הדוברים הוא לא לפי סדר הרישום, אני כבר אומרת.

שלי יחימוביץ': קודם כול לחברי כנסת יש עדיפות כי זאת הכנסת.

שלי יחימוביץ': האנשים שעניינם נוגע אישית, יש להם עדיפות גם, שזה קשור לגורלם ולגורל משפחתם, וכמובן נציגי הממשלה שהפתרון הוא בידיהם.

שלי יחימוביץ': אתה רואה את זה?

שלי יחימוביץ': כל זה, זה אנשים שביקשו לדבר.

שלי יחימוביץ': לצערי הרב מאוד, אני בטוחה שיש דברי טעם לכולם, אנחנו לא נוכל לאפשר לכולם לדבר, ולא מניתי עוד את נציגי מבקר המדינה שעשו דוח על העניין הזה.

שלי יחימוביץ': הרב מנחם ולדמן, בבקשה.

מנחם ולדמן: כבוד יושבת הראש, אני רוצה קודם כול לדבר בשם אותם שמדברים עליהם, אותם בני הקהילות הממתינות לעלייה באתיופיה.

מנחם ולדמן: אני מלווה אותם יום-יום, 26 שנים, שם ופה.

מנחם ולדמן: את יהדות אתיופיה אני מלווה כבר 36 שנים.

מנחם ולדמן: קודם כול שנדע כולנו על מי מדובר.

מנחם ולדמן: אני אגיד את זה בשמם.

מנחם ולדמן: אנחנו מזרע ישראל.

מנחם ולדמן: אבות אבותינו התנצרו, אבל חזרנו בתשובה.

מנחם ולדמן: אנחנו חיים כיהודים בקשיים גדלים.

מנחם ולדמן: רוב הקרובים שלנו שעלו, כ-50,000 נפש, רוב יוצאי אתיופיה בישראל שייכים לקבוצה הזו, עלו לפי המפתח של צאצאים יהודי אתיופיה מצד אמותיהם.

מנחם ולדמן: אכן, כ-80% היו מצד אמותיהם, שעלו, כלומר יהודים על פי ההלכה, ולמרות זאת עברו השבה ליהדות וגיור.

מנחם ולדמן: משרד הפנים שיודע היטב לבדוק אחד-אחד אם הוא מזרע ישראל, אם הוא לא מזרע ישראל וכו' וכו', כבר בדק אותנו לא פעם ולא פעמיים.

מנחם ולדמן: היינו ברשימות ונבדקנו לפני עשר שנים או 15 שנה או 20 שנה, אבל מכיוון שהיינו מצד האבא ולא מצד האימא, לא הועלינו, ולכן ההורים שלנו, אחים, אחיות, עלו, בני המשפחה עלו ואנחנו שם.

שלי יחימוביץ': מה שלא חל למשל על עולים מחבר העמים.

שלמה מור יוסף: בוודאי שחל בחומרה הרבה יותר גדולה.

מנחם ולדמן: אני לא רוצה לפתוח את זה.

מנחם ולדמן: נשיא בית המשפט העליון לשעבר, מאיר שמגר, אמר באופן ברור שלפי דעתו חוק השבות היה צריך לחול על כל מי שהוא צאצא - - -, כלומר, 80% מאלה שכבר עלו או למעשה כל אלה כמעט שעלו עד סוף 2013, היו צריכים לעלות על פי חוק השבות לפי דעתו של מאיר שמגר.

שלמה מור יוסף: זו לא הקבוצה שמדובר עליה עכשיו.

מנחם ולדמן: נכון.

שלמה מור יוסף: שיהיה ברור.

אברהם נגוסה: זו המשפחה של אלה.

שלמה מור יוסף: בסדר.

מנחם ולדמן: אבל הטענות היו אותן טענות גם כלפי אלה שמצד האימא.

שלמה מור יוסף: שידייק.

מנחם ולדמן: אני מאוד מדייק.

מנחם ולדמן: הטענות היו גם כלפי אלה שהם מצד האימא.

מנחם ולדמן: מפעם לפעם עולה גל עכור של שנאה, הסתה, עוינות ואי ידיעה כלפי הקבוצה הזו.

מנחם ולדמן: זה עלה גם לאחרונה.

מנחם ולדמן: לשקר זה מידה מוסרית שלא מתאימה לבני אדם.

מנחם ולדמן: גם אסורה על פי התורה.

מנחם ולדמן: בתורה יש איסור נוסף, "לא תונו".

מנחם ולדמן: אסור להונות, הונאת דברים, להגיד דברים שפוגעים בשני.

מנחם ולדמן: להגיד על אדם שהוא חזר בתשובה, זכור מעשיך הראשונים וכדומה, זה איסור, או מעשה אבותיך וכו'.

שלי יחימוביץ': למי אתה מתייחס עכשיו כשאתה אומר את הדברים האלה?

מנחם ולדמן: אני אגיד תיכף.

מנחם ולדמן: זה איסור מהתורה.

שלי יחימוביץ': לא, אתה משיב, אז תסביר לנו למי אתה מתייחס.

מנחם ולדמן: אנשים אמרו עליהם, הם גויים, הם נוצרים וכו' דברים כאלה על אנשים שגם פה חיים, 50,000 איש שכבר חזרו ליהדות ועברו גיור, נמצאים בישיבות ואולפנות, שומרים מצוות ועוד אומרים עליהם דברים כאלה.

מנחם ולדמן: ישנו חרם דרבנו גרשום, זה לא כל כך ידוע.

מנחם ולדמן: רבנו גרשום שתיקן הרבה תקנות במאה ה-11, הוא גם קבע חרם על מי שיזכיר למי שהתנצר וחזר בתשובה, והיו התנצרויות באותה תקופה באשכנז.

מנחם ולדמן: גם בנו התנצר, של רבנו גרשום מאור הגולה.

מנחם ולדמן: מי שיזכיר לאדם ששב בתשובה שהוא התנצר, צריך להחרים את המזכיר הזה, ופה ישנם אנשים, בקלות פוגעים בציבור גדול בשם התורה אולי, אינני יודע, ודאי מחוסר הבנה.

מנחם ולדמן: זה גם הסתה.

מנחם ולדמן: ציבור שלם יש פה.

מנחם ולדמן: מה זה הסתה כלפי ציבור, להגיד עליו שהם אינם יהודים?

מנחם ולדמן: אני מדבר על אלה שפה, וכו'.

שלי יחימוביץ': הרב ולדמן, מה עמדתה של הסוכנות היהודית?

מנחם ולדמן: אני פה לא מייצג את הסוכנות היהודית בנושא הזה.

יהודה שרף: אני מנהל היחידה לעלייה וקליטה בסוכנות היהודית.

יהודה שרף: העמדה שלנו, שאנחנו נבצע את החלטת הממשלה כלשונה.

יהודה שרף: אנחנו ערוכים לקלוט עכשיו במיידית - - -

שלי יחימוביץ': זה לא מספיק לי.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשמוע עמדה מוסרית של הסוכנות היהודית.

יהודה שרף: עמדה מוסרית, הם נמצאים כאן ואלה שגם הגיעו לפני זה.

יהודה שרף: את מדברת עם מישהו שהיה שם יותר מפעם אחת.

שלי יחימוביץ': בסדר, מה העמדה המוסרית?

שלי יחימוביץ': לא מה שהממשלה תחליט, אנחנו נעשה.

שלי יחימוביץ': הרי אתם לא כפופים לממשלה.

יהודה שרף: אנחנו מבצעים החלטת ממשלה.

שלי יחימוביץ': תסביר לי מה העמדה של הסוכנות היהודית.

יהודה שרף: העמדה של הסוכנות היהודית, שכל יהודי צריך להיות במדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': ומה עמדתכם לגבי 8,000 מסורבי העלייה באדיס ובגונדר?

יהודה שרף: עמדתנו היא לא רלוונטית.

יהודה שרף: אנחנו בנושא הזה מבצעים החלטת ממשלה.

שלי יחימוביץ': אין עמדה מוסרית לסוכנות היהודית?

שלי יחימוביץ': אולי עכשיו שיש לה יו"ר חדש, תהיה לה עמדה מוסרית?

יהודה שרף: אני משוכנע שגם אצל היו"ר הנוכחי, אצל נתן שרנסקי יש עמדה מוסרית.

יהודה שרף: כשהוא היה שר הפנים הוא עשה רבות להעלות את יהודי אתיופיה.

שלי יחימוביץ': אבל מה העמדה שלכם לגבי ה-8,000 השוהים באדיס וגונדר?

שלי יחימוביץ': האם אתם סבורים שצריך להעלות אותם למדינת ישראל, כן או לא?

שלי יחימוביץ': למה כל כך קשה לענות על זה?

יהודה שרף: גם אם אנחנו סבורים שכן, ואנחנו סבורים שכן - - -

שלי יחימוביץ': מה זה "גם אם"?

שלי יחימוביץ': שאלתי, כן או לא.

יהודה שרף: אני עונה לך, גבירתי.

יהודה שרף: גם אם אנחנו סבורים שכן, ואנחנו סבורים שכן, אנחנו נבצע החלטת ממשלה.

שלי יחימוביץ': אני לא חשבתי שאתם תעלו אותם בכוח לישראל.

שלי יחימוביץ': לא צריך להביא דברים לידי אבסורדיות.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותו כגוף שטיפלתם בקהילה שנשארה שם, גם במשפחות שהעליתם אותם לפה על פי החלטת הממשלה כמובן, האם אתה רואה את פירוד המשפחה פה, האם אתה רואה שהקהילה הזו שעלתה פה ונשארה היא קשר משפחתי, אותה קהילה?

יהודה שרף: אני רואה את הקשר המשפחתי, מחד, ואני גם רואה את מה שעושים בני העדה לבני העדה, מאידך.

אברהם נגוסה: גורמים שלא רוצים שיעלו.

אברהם נגוסה: זה בסדר, זה בודדים.

שלי יחימוביץ': רק תסיים את דבריך.

מנחם ולדמן: אני רוצה לומר בשם אותם אלפים שממתינים.

מנחם ולדמן: שיהיה ברור לכולנו, הם לא ייעלמו.

מנחם ולדמן: 3,000 איש קבורים בבתי הקברות באדיס ובגונדר.

מנחם ולדמן: הם עד יומם האחרון, חלילה, יישארו שם וימתינו כדי לעלות, 5809 חלק מעם ישראל רוצים להיות יהודים שלמים, גם תהליכי גיור, כל מה שצריך.

מנחם ולדמן: כל פגיעה בהם תוביל לנחישות שלהם ושל המאבק של בני משפחותיהם.

מנחם ולדמן: בעזרת השם הם יבואו, אין לי ספק בדבר.

מנחם ולדמן: אותם שמפריעים להם, שידעו שיש דין ויש דיין מבחינה מוסרית כמו שאמרת.

שלי יחימוביץ': כן, ומותר לדבר על סוגיות מוסריות.

שלי יחימוביץ': לא חייבים לדבר רק על סוגיות תקציביות.

שלי יחימוביץ': אם היינו מדברים על סוגיות תקציביות בלבד, מדינת ישראל לא הייתה קמה, כי לא היה תקציב להקים את המדינה, אבל האתוס ניצח, מה שלא קורה כאן.

שלי יחימוביץ': הרב יואל בן נון, חבר נשיאות הוועד הציבורי למען העלאת יהודי אתיופיה.

הרב יואל בן נון: ברוך השם יש לנו מדינה וכנסת וממשלה.

הרב יואל בן נון: ברוך השם שאני יכול לפי הזמנתך לדבר כאן.

הרב יואל בן נון: אני רוצה לצטט משפט ממה שבנימין זאב הרצל אמר בקונגרס הציוני הראשון.

הרב יואל בן נון: "אנו, יש לומר, שבנו הביתה.

הרב יואל בן נון: הציונות היא שובנו אל היהדות עוד לפני שובנו אל ארץ היהודים".

הרב יואל בן נון: איזה משפט, מתאים בדיוק לסיטואציה שעליה אנחנו מדברים.

הרב יואל בן נון: יש לי הצעה קונקרטית להחלטה, שהוועדה לביקורת המדינה בראשותך, אני מציע שתקבל החלטה שהקריטריונים של החלטת הממשלה מ-716 מספיקים כדי להגדיר יהודי על פי חוק השבות, כי כל חוק הכניסה זה טובות, וכשעושים טובות אז אנחנו נראים ככה.

הרב יואל בן נון: חוק השבות זה זכות.

הרב יואל בן נון: הקריטריונים של אנשים שעזבו את הכול מאחוריהם, שהשאירו את עברם, זה לא הם התנצרו, זה אבות אבותיהם.

הרב יואל בן נון: השאירו שם את אברהם.

הרב יואל בן נון: הלא באתיופיה אין מתבוללים ואין התבוללות.

הרב יואל בן נון: חוק השבות מנוסח לפי אירופה.

הרב יואל בן נון: באתיופיה אתה או יהודי או נוצרי.

הרב יואל בן נון: אין מתבוללים שחזרו.

הרב יואל בן נון: אין מזרע ישראל.

הרב יואל בן נון: הקריטריונים של 716 מספיקים לפי חוק השבות.

הרב יואל בן נון: הם צריכים להספיק לפי חוק השבות ואז נגמרו התירוצים.

הרב יואל בן נון: ברגע שהוועדה או הכנסת או הממשלה יקבלו החלטה כזאת, נגמר הסיפור ולא צריך לעשות טובות.

שלי יחימוביץ': אני מעריצה את התמימות שלך.

הרב יואל בן נון: אני יודע שזאת תמימות, אבל כל הציונות שלי היא תמימות.

שלי יחימוביץ': זה נכון.

הרב יואל בן נון: להאמין בדברים האלה זו תמימות, וקיבוץ גלויות יושב פה מסביב לשולחן.

הרב יואל בן נון: זה היה אפשרי?

הרב יואל בן נון: זה פעם קרה בהיסטוריה?

הרב יואל בן נון: זה לא קרה אף פעם.

הרב יואל בן נון: זה כתוב בתורה, זה כתוב בנביאים, זה כתוב בתנ"ך, זה כתוב בתפילה, אבל זה אף פעם לא היה.

הרב יואל בן נון: זה לנגד עינינו פה, אז זו תמימות.

שלי יחימוביץ': כן, אני רק רוצה להגיד לך שאני אומרת בצער שלוועדה לביקורת המדינה אין סמכות להחליט החלטה הזאת.

הרב יואל בן נון: קריאה לממשלה.

שלי יחימוביץ': רק אני רוצה שתדע שיצאה מכאן קריאה כמה וכמה פעמים להחיל את חוק השבות על שארית יהודי אתיופיה.

הרב יואל בן נון: לפי הקריטריונים של החלטה 716 של ממשלת ישראל, ובזה נסתייע.

שלי יחימוביץ': באיזו שנה הייתה ההחלטה הזאת?

אברהם נגוסה: 15 בנובמבר 2015.

הרב יואל בן נון: הקריטריונים האלה חלים רק על הקהילה הזאת, כל אלה שמפוחדים מאלף קהילות שתבאנה.

הרב יואל בן נון: אני בעד שתבאנה, אבל הקריטריונים של 716 חלים רק על הקבוצה הזאת.

הרב יואל בן נון: הם לא חלים על אלף קבוצות אחרות, ולכן גם כל אלה שמפחידים, אין טעם בהפחדה הזאת, כי ברגע שהולכים לפי הקריטריונים של 716 ואומרים, זה חוק השבות, זה יהודי על פי חוק השבות, גמרנו את הסיפור.

שלי יחימוביץ': אוקי.

שלי יחימוביץ': טדי אנדשאו, אתה לוחם ביחידה מובחרת שלא נאמר את שמה, רק נאמר שזאת יחידה משובחת.

שלי יחימוביץ': ספר לנו קצת על עצמך.

טדי אנדשאו: שמי טדי, שם מלא, טדו אנדשאו ממעלה אדומים.

טדי אנדשאו: אני בן 21 אוטוטו.

טדי אנדשאו: התגייסתי באוגוסט 2016.

טדי אנדשאו: כרגע לוחם סדיר, ואני כמעט 13 שנה לא ראיתי את האחיות שלי מאתיופיה בגלל אנשים, גורמים כמוכם שנגד, לא יודע מאיפה אתם מביאים את זה שאנחנו לא יהודים.

שלי יחימוביץ': למי אתה מפנה את זה עכשיו?

טדי אנדשאו: מפנה אליו ולכבוד הרב.

שלי יחימוביץ': לא, כבוד הרב היה בעדך.

טדי אנדשאו: לא זה, השני.

שלי יחימוביץ': שני הרבנים מאוד בעדכם.

טדי אנדשאו: לא, אליו.

טדי אנדשאו: יש אותו.

שלי יחימוביץ': רק אני רוצה להגיד שהרב מנחם ולדמן והרב יואל בן נון הם שני אנשים מאוד נכבדים, מאוד מוערכים ושניהם חושבים שצריך להעלות לאלתר את שארית יהודי אתיופיה.

טדי אנדשאו: מתנצל, כבוד הרב.

טדי אנדשאו: אני התכוונתי אליו.

טדי אנדשאו: יש פה גורמים מהעדה שלא יודע מה מכניסים להם לראש, לא יודע איזה אינטרס יש להם להיות נגדנו במקום לעזור אחד לשני, לעדה, וזה נראה לי לא הגיוני שאני עליתי בגיל 9 והאחיות שלי ממתינות עדיין 13 שנה.

טדי אנדשאו: זה לא נראה לי הגיוני.

שלי יחימוביץ': ספר על המשפחה שלך.

טדי אנדשאו: אנחנו שמונה במשפחה.

טדי אנדשאו: עלינו ב-2007.

שלי יחימוביץ': מי עלה ב-2007?

טדי אנדשאו: כל המשפחה כמעט חוץ משתי האחיות שלי הגדולות, הבכורות.

טדי אנדשאו: נודע לנו אחרי שעלינו לפה, אמרו שהן צריכות לעלות כמשפחה לבד, עצמאית, ואנחנו ממתינים 13 שנה וכרגע אין שום תשובה.

שלי יחימוביץ': וכשעליתם הייתם בטוחים שהן אוטוטו מגיעות.

טדי אנדשאו: כן.

שלי יחימוביץ': ו-13 שנה לא ראית אותן, לא נפגשתם.

שלי יחימוביץ': אתם באיזשהו קשר, מדברים בטלפון?

טדי אנדשאו: כן, אפשר לומר.

טדי אנדשאו: הלכתי לביקור לפני הגיוס לכמה זמן.

טדי אנדשאו: המצב שם לא נראה טוב.

שלי יחימוביץ': אז נפגשת איתן, נסעת לשם.

שלי יחימוביץ': איפה הן נמצאות?

טדי אנדשאו: קוראים לזה גונדר, כמה קילומטרים ליד אביזמן.

טדי אנדשאו: זה לא כזה מוכר.

טדי אנדשאו: בגיל 17 כנראה פעם ראשונה שאני זוכר את הפנים שלהן מאז שלא ראיתי אותן.

טדי אנדשאו: אפשר לומר שבגיל 17 הכרתי אותן ומאז אין שום זכר.

שלי יחימוביץ': מה אתה חושב על כל זה?

שלי יחימוביץ': מה אתה מרגיש?

טדי אנדשאו: תנו להם לעלות.

טדי אנדשאו: מבחינתי, כשבאתי לפה, רציתי לבוא כמה פעמים אבל כששמעתי דבר אחד, שחברים שלי שמשרתים איתי מאירופה באו לפה, התחננו אליהם כמה שנים שהמשפחה שלהם תעלה.

טדי אנדשאו: אחד מהם, באמת אני מצדיע לו, שבא לפה והתגייס כחייל בודד.

טדי אנדשאו: למה אליהם צריך להתחנן ואני צריך להתחנן להעלות את האחיות שלי לפה?

טדי אנדשאו: זה אחד הדברים שדחף אותי לבוא לפה.

שלי יחימוביץ': אתה אומר שביחידה שלך יש חבר'ה מארצות אחרות שמקבלים אותם בחיבוק גדול.

טדי אנדשאו: זו השאל שלי לאריה דרעי.

שלי יחימוביץ': אתה מדבר על זה עם חברים שלך מהיחידה?

טדי אנדשאו: מדבר על זה וזה לא נתפס אצלם.

טדי אנדשאו: יש כאלה שרוצים להתנדב לכמה עמותות בשביל ללכת לשכנע יהודי אירופה, נקרא לזה, לדחוף אותם לפה, וגם הציעו לי את זה ואמרתי, יש לי אחיות שרוצות לעלות, יש לי עדה שלמה שרוצה לעלות לפה, למה שאני אלך לשכנע אחרים?

טדי אנדשאו: זה לא נראה לי הגיוני.

שלי יחימוביץ': אוקי.

קריאה: את יכולה לתת לי להתגונן על המתקפה הזאת?

שלי יחימוביץ': לא, אתה שוב ושוב מתפרץ.

שלי יחימוביץ': אני אוציא אותך מהוועדה.

שלי יחימוביץ': מאוד פשוט.

שלי יחימוביץ': יובל חיו, משנה למנכ"ל ומנהל החטיבה לביקורת משרדי ממשלה במשרד מבקר המדינה, תן לנו תמונת מצב של הדוח הקודם שעשית בנושא.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להזכיר שבישיבה הקודמת ביקשתי לא ממך, מליאורה, היא הייתה אם אני לא טועה, ביקשתי איזשהו דוח מעקב.

יובל חיו: הקודמת.

שלי יחימוביץ': הקודמת הקודמת.

שלי יחימוביץ': היו לנו כבר כמה ישיבות.

שלי יחימוביץ': איזשהו דוח מעקב, לא לפי סעיף 21.

שלי יחימוביץ': אני לא עושה הצבעה, אני לא מטילה עליכם לבדוק מחדש, אבל בעוקב לדוח שכבר עשיתם, לבדוק את הסיטואציה ומה קורה עכשיו.

שלי יחימוביץ': אתה שומע, אתה בן אדם מנוסה.

שלי יחימוביץ': הרי ברור לך כאן שיש מה לבדוק.

יובל חיו: נכון ללפני כעשרה ימים אנחנו סברנו שהנושא מגיע לפתרונו.

שלי יחימוביץ': גם אנחנו.

יובל חיו: אנחנו עקבנו אחרי העובדה שנקבעה ישיבה של ועדת השרים.

יובל חיו: אנחנו סברנו שזה יסוכם.

יובל חיו: כרגע אנחנו מתעדכנים על תמונת מצב חדשה.

יובל חיו: בראייתנו, החלטה 1911 הניחה בסיס מחייב, כלומר, אותו סעיף 5 בהחלטה 1911 מניחה סעיף מחייב מול הממשלה להשלים את פעולתה.

יובל חיו: הדרג המקצועי למיטב הבנתנו עשה את המלאכה.

יובל חיו: רשות האוכלוסין העבירה את ה-1,000.

יובל חיו: נציגת משרד ראש הממשלה בדיון האחרון אמרה בצורה מפורשת שהממשלה נדרשת לנושא, ותמונת המצב כרגע שהנושא תקוע.

שלי יחימוביץ': אתה מגיע לישיבות של ועדת ביקורת המדינה, אבל היו ישיבות נוספות.

שלי יחימוביץ': שבוע שעבר הייתה ישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ושם גם היו נציגי ממשלה שאמרו שאוטוטו.

שלי יחימוביץ': כמעט הרמנו שמפניות כבר.

יובל חיו: אני לא מעודכן על כך.

שלי יחימוביץ': עשינו תמונת ניצחון משותפת.

יובל חיו: אני חושב שהפעולה התכליתית בנקודה הזו היא פעולת מעקב, נמצא פה נציג משרד ראש הממשלה, מול משרד ראש הממשלה נקודתית לעניין היישום של ההחלטה 1911.

שלי יחימוביץ': אני יכולה להתייחס לדברים שלך כאל היענות לבקשה שלי ומעקב ספציפי אחרי ההחלטה הזאת של העלאת 1,000 משארית יהודי אתיופיה.

יובל חיו: אמת.

שלי יחימוביץ': אוקי, אני מודה לך.

שלי יחימוביץ': מולו דמלאו, תציגי את עצמך.

מולו דמלאו: אני מולו דמלאו, גרה במעלה אדומים.

מולו דמלאו: אני בארץ 14 שנה.

מולו דמלאו: מאז שעליתי, כבר 14 שנה, לא ראיתי את אימא שלי.

שלי יחימוביץ': בת כמה היית כשעלית?

מולו דמלאו: אימא שלי בת 67, אבא שלי 75.

שלי יחימוביץ': ואת?

מולו דמלאו: ואני בת 37.

מולו דמלאו: מאז שעליתי לארץ לא ראיתי את ההורים שלי, 14 שנה.

שלי יחימוביץ': עלית עם אחים או לבד?

מולו דמלאו: התחתנתי, עליתי עם הילדה שלי, עם בעלי.

מולו דמלאו: גם לי אחים, אחיות, דודות.

מולו דמלאו: לאימא שלי יש שבע אחיות ואחים וסבתא שלי.

מולו דמלאו: כל המשפחה פה בארץ חוץ מאימא שלי והאחיות שלי.

מולו דמלאו: אנחנו לא יודעים למה לא מעלים אותה.

מולו דמלאו: שנה שעברה, בספטמבר, 4, כשהזמינו אותם לשם וראיינו אותה, הייתה לנו תקווה שהיא תעלה, תקווה גדולה ועדיין אנחנו מחכים ואין לנו שום דבר.

מולו דמלאו: זה מאוד מאכזב אותנו.

מולו דמלאו: זה מאוד קשה וכל אחד מבין את זה.

מולו דמלאו: אני 14 שנה לא ראיתי את אימא שלי.

מולו דמלאו: תראו, חודש אתם לא תראו את ההורים שלכם.

מולו דמלאו: זה בלתי אפשרי.

מולו דמלאו: זה מאוד קשה לי, ומי שפה ומי שאכפת לו ושיבין את הכאבים של האנשים, את הכאב שלי, שתביאו לנו את ההורים שלנו, תביאו לנו את המשפחה שלנו.

מולו דמלאו: למה ההורים שלי יחכו?

מולו דמלאו: למה האחיות שלי, שיחכו?

מולו דמלאו: האחים שלי יחכו 20 שנה לעלייה?

אברהם נגוסה: איפה הסבתא נפטרה?

מולו דמלאו: באשדוד.

מולו דמלאו: הייתה גרה באשדוד.

מולו דמלאו: נפטרה לפני כמה שנים, וכל המשפחה של אימא שלי פה חוץ מאימא שלי, והילדים שלה והנכדים שלה פה.

מולו דמלאו: אנחנו שלושה ילדים פה ותשעה נכדים.

מולו דמלאו: שלושה נינים יש לאימא שלי.

שלי יחימוביץ': ואימא שלך הייתה צריכה לעלות עכשיו עם ה-1,000?

מולו דמלאו: כן.

מולו דמלאו: ב-4 ספטמבר 2017 הזמינו לה, ראיינו אותה.

מולו דמלאו: הייתה לנו תקווה שהיא תעלה ועוד פעם נעלם, אנחנו לא יודעים למה.

שלי יחימוביץ': כלומר, היא הייתה בעצם צריכה להגיע עכשיו לישראל.

מולו דמלאו: כן, כן.

שלי יחימוביץ': על פי ההחלטה שכבר אושרה כמה פעמים.

אברהם נגוסה: בגלל המכסה זה לא הספיק.

שלי יחימוביץ': ב-1,300 היא לא נכנסה אבל ב-1,000 היא הייתה אמורה להיכנס.

שלי יחימוביץ': כל הדיבור הזה על מכסות גם, הוא פשוט מזעזע.

מולו דמלאו: ואנחנו לא יודעים.

מולו דמלאו: מחכים.

מולו דמלאו: אני מבקשת ממי שפה שיביאו לי את ההורים שלי.

מולו דמלאו: אני רוצה לראות בבית שלי את ההורים שלי.

מולו דמלאו: זה יום שאני מחכה אליו.

מולו דמלאו: מתי אני אראה את ההורים שלי בבית שלי?

מולו דמלאו: תנו לי לראות את אימא שלי, תנו לי לראות את המשפחה שלי.

שלי יחימוביץ': מולו, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי שאת תראי את ההורים שלך והם יעלו לישראל.

שלי יחימוביץ': הרב חיים שאטו טגניה, רב קהילה בירושלים.

חיים שאטו טגניה: קודם כול תודה רבה שנתתם לי את הזכות לדבר.

חיים שאטו טגניה: אני חיים שאטו טגניה, משמש כרב קהילה בשכונת תלפיות בירושלים.

חיים שאטו טגניה: אני הייתי אחד מהאנשים שסורבתי לעלות ארצה לפני כ-15 שנה, והנה ברוך השם, בעזרת השם עלינו לארץ.

חיים שאטו טגניה: אני ממשיך ביהדות שלי ונבחן ברבנות הראשית ואני ממשיך להיבחן ואני פועל בשביל העדה לאחדות עם ישראל כולו, ומלמד את הצעירים ואת המבוגרים להשתלב בחברה הישראלית.

חיים שאטו טגניה: איך אפשר להגיד שלא יעלו?

חיים שאטו טגניה: זה הרי פיקוח נפש.

חיים שאטו טגניה: הרי הם סובלים.

חיים שאטו טגניה: אחינו נמצאים בצרה ולנו פה נוח בארץ.

חיים שאטו טגניה: איך אפשר להגיד להם, אל תבואו?

חיים שאטו טגניה: הם ימותו שם.

חיים שאטו טגניה: הרי אנחנו נהיה שופכי דמים אם לא נעלה אותם.

חיים שאטו טגניה: אם יש בכוחנו, בידנו להעלות אותם ולא יכולים לעשות, אנחנו עוברים על מצוות השם.

חיים שאטו טגניה: לא תקום על דם רעך.

חיים שאטו טגניה: באמת זה מאוד מצמרר אותי.

חיים שאטו טגניה: אני ראיתי מכתב של מתנגדים.

חיים שאטו טגניה: בכל מקום שאני הולך, מתנגדים לי.

חיים שאטו טגניה: למדתי בישיבת הסדר.

חיים שאטו טגניה: כולם אשכנזים שם כמובן, ובא אחד, מי שעלה לפני, אפשר להגיד כחלוצים מתוך העדה שלנו, אומר לנו, אתה לא יהודי.

חיים שאטו טגניה: אתה אומר לי, אתה נוצרי, אתה גוי.

חיים שאטו טגניה: אי אפשר להגיד?

שלי יחימוביץ': מהעדה שלך.

חיים שאטו טגניה: כן, מהעדה שלי.

שלי יחימוביץ': איך אתה מסביר את זה?

חיים שאטו טגניה: אני באמת לא יכול לסבול את זה.

חיים שאטו טגניה: קשה לי.

שלי יחימוביץ': למה זה קורה?

חיים שאטו טגניה: אני לא מבין איזו שנאת חינם.

חיים שאטו טגניה: לא מבין למה זה מגיע, בתור בן אדם.

חיים שאטו טגניה: עזוב, אפילו גוי.

חיים שאטו טגניה: צריך שלום.

חיים שאטו טגניה: מה קרה?

חיים שאטו טגניה: אני לא מבין, באמת, לכן באמת, אם יש בכוחכם לעלות אותם, תעלו אותם ארצה מייד ולא להתמהמה, כי הרי אנחנו ממש עוברים על איסור תורה.

חיים שאטו טגניה: מאוד עצוב לי.

חיים שאטו טגניה: כאן בארץ ישראל אני פועל בשביל האחדות.

חיים שאטו טגניה: אני התגייסתי לצבא, אח שלי נפצע בעזה, בשג'אעיה, וכולנו באמת נלחמים למען המדינה.

חיים שאטו טגניה: איך אפשר להגיד לא להעלות אותם?

חיים שאטו טגניה: סבא שלי נפטר בדרך.

חיים שאטו טגניה: הוא לא זכה להגיע לארץ ישראל, אבל החלום שלו תמיד היה ירושלים עוד כשהיו אנוסים, אז מה אבות אבותינו, גם אם התנצרו, זה לא היה מבחירה חופשית שלהם.

חיים שאטו טגניה: הרב חנניה בלומרט מבת ים הביא עיתון מלפני כ-100 שנה שהיה בארץ ישראל, שמנו כמה יהודים יש בכל מדינה, אז שם אומרים, באתיופיה היו 100,000 יהודים, אז איך המספר שלהם פתאום ב-84' ו-91' המספר שלהם היה קטן?

חיים שאטו טגניה: ברור שהגויים תמיד רדפו אותנו וכמו באינקוויזיציה שהייתה באירופה, גם באתיופיה הנוצרים רדפו אותנו.

חיים שאטו טגניה: אני באמת כיום עולה על פי התורה.

חיים שאטו טגניה: אני גם סופר סת"ם.

חיים שאטו טגניה: כתבתי את מגילת אסתר ואני ממשיך ביהדות.

חיים שאטו טגניה: זה לא יכול להיות שאומרים לנו, אתם שקרנים, אתם עולים לארץ ואתם לא ממשיכים בדרך התורה.

חיים שאטו טגניה: ממש זה לא נכון.

חיים שאטו טגניה: יש הרבה בישיבות, הרבה חברים שלי.

שלי יחימוביץ': תודה, הרב טגניה.

שלי יחימוביץ': אייצ'לותם מסלה, מייצג את רב הקהילה באשדוד.

אייצ'לותם מסלה: שלום לוועדה הנכבדה, שמי עורך דין אייצ'לותם מסלה, גר באשדוד.

אייצ'לותם מסלה: היום באתי לייצג את הרב משה ברוך, בנו של קס ליקה כהנת, ברן ברוך, הקס הגדול שהיה ממנהיגיה הרוחניים של העדה האתיופית באתיופיה, פעל שנים רבות להבאתם של הקהילה הקדושה הזאת, הציונית.

אייצ'לותם מסלה: פה דיברו על הציונות.

אייצ'לותם מסלה: אין עדה שהציונות שלה היא פשוט בלתי אפשרית.

אייצ'לותם מסלה: אני זוכר, בחולות של רמת הגולן, בעזה, ביחידות המובחרות, כשהייתי שם הרגשתי כל אבן ואבן, למה?

אייצ'לותם מסלה: המשמעות של הקהילה הזאת שעשתה תלאות דרך סודן, היום ממתינים שם בגונדר, באדיס אבבה, צריכים לסבול?

אייצ'לותם מסלה: דיברו זאת על מניעים גזעניים.

אייצ'לותם מסלה: זה נטו מניעים גזעניים.

אייצ'לותם מסלה: אני עד היום הייתי מעורב בחברה הישראלית.

אייצ'לותם מסלה: היום אני מנהל משרד עצמאי כעורך דין.

אייצ'לותם מסלה: לא ידעתי שיש פה באמת גזענות.

אייצ'לותם מסלה: אני הייתי אטום, אבל ברגע שההחלטה הזו נפלה, פשוט התרסקתי.

אייצ'לותם מסלה: בגלל זה ביקשתי היום להגיע להחליף את הרב משה ברוך שנבצר ממנו מלהגיע, והוא שלח מכתב.

אייצ'לותם מסלה: הוא באמת ממשיך את דרכו של אבותיו, של הרב קס ברן ברוך ואת אביו, הרב יאיר ברוך שהוא אחד הרבנים הכי מובחרים שיש לקהילה האתיופית.

אייצ'לותם מסלה: גם נשלחו מכתבים מהמתנגדים.

אייצ'לותם מסלה: ליקה כהנת, אם הוא מסכים להעלות אותם, אז מי המתנגדים האלה?

אייצ'לותם מסלה: מי סופר אותם?

שלי יחימוביץ': למה זה קורה?

שלי יחימוביץ': אתה יכול להסביר?

אייצ'לותם מסלה: זה מניעים פוליטיים, הון פוליטי.

אייצ'לותם מסלה: זה רק פוליטי.

שלי יחימוביץ': פוליטי מטעם מי?

שלי יחימוביץ': אני באמת לא מבינה.

אייצ'לותם מסלה: זה כבר אני לא יודע.

אברהם נגוסה: זה לא חדש, כי זה גם בארצות הברית נגד השחורים השתמשו ושלחו את השחורים להילחם בינם לבינם, מה שהיום עושים הממסד כדי לצאת נקי.

אברהם נגוסה: יש מספר קטן בתוך העדה, שולחים אותם, הבטחות של תעסוקה, הבטחות אחרות, אבל ימים יגידו בעתיד בנושא הזה.

אברהם נגוסה: יש לפחות ארגונים שבאמת מאחורי העניין, ארגונים שנתמכים בממשלה.

אברהם נגוסה: זה לא דבר חדש שתמיד מסכסכים כדי לשלוח את השחורים בפרונט כדי שהלבנים - - -

שלי יחימוביץ': כן, כן, זו תופעה מוכרת בכל מעמד.

אברהם נגוסה: לכן זה לא חדש.

שלי יחימוביץ': אפשר למצוא את האחדים שיצאו נגד עצמם, ואז גם כל המתנגדים שרוצים לשים רגליים, נתלים בהם ואומרים, הנה, אתם רואים, הם בעצמם בתוך העדה שלהם.

שלי יחימוביץ': זו פרקטיקה מרושעת ומוכרת.

שלי יחימוביץ': ספי בלילין, תציגי את עצמך, ספרי מי את, מי האחים שלך והאחיות שלך שאנחנו מכירים אותם כבר.

ספי בילילין: אני ספי בלילין.

ספי בילילין: יש לי אח בקבע, קאנו בילילין, ויש לי אחות, לוחמת.

שלי יחימוביץ': מי זאת שעומדת?

ספי בילילין: אימא שלי.

שלי יחימוביץ': מה שמה?

ספי בילילין: פאדולו.

ספי בילילין: אני עשיתי שירות לאומי באגף הגיור בתל אביב.

ספי בילילין: יש לי שתי אחיות.

ספי בילילין: עלינו לפני 13 שנה.

שלי יחימוביץ': מה האחיות שלך עושות?

ספי בילילין: הן ממתינות.

שלי יחימוביץ': ובארץ?

ספי בילילין: בארץ, אחת לוחמת.

ספי בילילין: היא הייתה שבוע שעבר בוועדה.

ספי בילילין: היא דיברה פה.

ספי בילילין: היא אחותי הקטנה.

ספי בילילין: אמרו לנו שיעלו אותם אחרי שבועיים, מקסימום חודש, והנה 13 שנה אנחנו ממתינים.

ספי בילילין: כל יום בוכה.

ספי בילילין: אין יום שהיא לא בוכה מרוב הגעגועים.

ספי בילילין: היא כבר הפכה להיות אישה חולה, אז איך יכולים למנוע ממנה לראות את הילדים שלה?

ספי בילילין: איך זה יכול להיות שהיא שלחה את כל הילדים שלה לשרת את המדינה ואנחנו נלחמים בשביל המדינה, ואיך מונעים ממנה לראות את הילדים שלה, את האחים שלי?

ספי בילילין: איך זה יכול להיות?

ספי בילילין: והיא יהודייה והן יהודיות, הן זכאיות לעלות לארץ, אז אין שום אישור כניסה.

ספי בילילין: אימא שלי יהודייה ואבא שלי יהודי וכולם פה, כל המשפחה פה, כל האחים שלי פה חוץ משתי אחיות שלי שהן היו נשואות וההורים של הבעלים שלהם גם פה, הם בארץ, אז משהו הזוי.

ספי בילילין: סבא שלהם עלה, לפני שנתיים הוא נפטר, אבא שלה, וכולם פה בארץ.

ספי בילילין: למה מונעים מאיתנו לראות את האחיות שלי?

ספי בילילין: אני לא יודעת.

ספי בילילין: אין לנו שום תשובה.

קריאה: אז מי יכול להסביר את זה, גבירתי?

שלי יחימוביץ': אני מבקשת, את גם איחרת, גם לא שמעת אותם מדברים ואת גם מתפרצת.

קריאה: מקבלת.

ספי בילילין: פשוט תסתכלו.

ספי בילילין: זה מה שאני מתמודדת כל היום, רואה אותה בוכה.

ספי בילילין: יש ימים פשוט שאני הולכת ובאה בערב כדי לא לראות אותה בוכה.

ספי בילילין: בחורה שהיא נמצאת בבסיס, כשהיא חוזרת, היא רואה את אימא שלה בוכה, 24 שעות, איך היא יכולה להתמודד עם זה?

ספי בילילין: אני שואלת.

ספי בילילין: תסתכלו לה בעיניים ופשוט תחליטו.

ספי בילילין: אבא של האחיות שלי, גם אבא, גם אימא, הן מאותו צד וכל המשפחה פה.

ספי בילילין: למה לא נותנים להן לעלות?

ספי בילילין: זו השאלה שלי ואין לנו שום תשובה.

שלי יחימוביץ': תיכף אנחנו ננסה שוב לעשות עוד סבב תשובות.

שלי יחימוביץ': האוצר נמצא כאן?

אייל מדן: אייל מדן, רפרנט.

שלי יחימוביץ': בתחילת הישיבה היית כשדובר על הפלאט?

אייל מדן: הייתי כשאורן דיבר.

שלי יחימוביץ': האמת היא שנגמרו לי המילים, כי כל כך הרבה פעמים כבר הייתה אמורה להיות ישיבת ממשלה שאוטוטו הייתה אמורה להחליט ובסוף מסיבות מוזרות ביותר התכנסה כדי להחליט בעוד שבועיים, וחוזר חלילה, וכבר סיפרתי על המכתבים שרצו בלילה של התקציב.

שלי יחימוביץ': אמרו לי, אם רק יעבור המכתב, אמרו לי בלשכת רוה"מ, אם רק יעבור המכתב ממשרד הפנים למשרד רוה"מ, הכול יהיה בסדר בלילה של התקציב, ועבר המכתב ולא קרה כלום, ושוב ושוב, למרות שהתקבלה החלטה להעלות.

שלי יחימוביץ': עכשיו אני מדברת שוב על אותם 1,000 מי שקרוביהם שלהם - - - .

שלי יחימוביץ': אני חוסכת ממך את הדיון על האתוס של העלאת ה-8,000 ולחבק אותם כחלק מהעם היהודי.

שלי יחימוביץ': אני שואלת אותך, אני בטוחה שיש לך השקפת עולם משלך אבל זה לא רלוונטי כרגע.

שלי יחימוביץ': אני שואלת אותך בסוגיית ה-1,000.

שלי יחימוביץ': איפה זה עומד?

שלי יחימוביץ': יש לזה תקצוב?

שלי יחימוביץ': אין לזה תקצוב?

שלי יחימוביץ': אגב, מה העלות התקציבית לפי הערכה שלכם?

אייל מדן: אנחנו מעריכים אותה ב-180 מיליון שקל.

אייל מדן: כיוון שזו קליטה שאינה ישירה, קליטה עם גיור ועם מענקים לרכישת דירה.

שלי יחימוביץ': אני רק אגיד שכשההורים שלי עלו לישראל, אף אחד לא עשה את החישוב כמה עולה להעלות אותם.

שלי יחימוביץ': הם פשוט עלו וביקשו מהם וקיבלו אותם בחפץ לב ואף אחד לא בדק את היהדות שלהם גם.

אייל מדן: כל עוד לא התקבלה החלטה על ידי הממשלה להביא את אותם 1,000 איש ולא הוגדרו גם המקורות התקציביים לכך, לא נשמר מקור בתקציב 2019 וגם לא ב-2018 ולכן כפי שנאמר, יש צורך בלבצע פלאט על מנת לעדכן את סדרי העדיפויות של הממשלה ולהקצות - - -

שלי יחימוביץ': כן, אבל קודם צריך לקבל את ההחלטה ואחר כך נשמע את הבשורות המרות על הפלאט.

אייל מדן: ככל שתקבל החלטה, משרד האוצר יבצע את מה שנדרש בשביל לבצע.

שלי יחימוביץ': כן, אבל זה לא שפלאט נחוץ כתנאי לקיום ההחלטה.

אייל מדן: זה כן.

שלי יחימוביץ': חבר'ה, ממתי?

שלי יחימוביץ': לאורך כל השנה מתקבלות החלטות ואז אנחנו שומעים בדיעבד על פלאט מטורף.

שלי יחימוביץ': אני הייתי שבע שנים רצופות בוועדת כספים, אל תספרו לי על החוק.

שלי יחימוביץ': בוועדת כספים התבקשנו תמיד לאשר בדיעבד פלאטים.

שלי יחימוביץ': אני תמיד הצבעתי נגד, אני מודה.

שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שהגשמת האתוס הציוני צריכה לעמוד מול קיצוץ שירותי רווחה או בריאות או מה שזה לא יהיה, אבל כל כך הרבה פעמים זה קרה שהתקבלו החלטות ואחר כך היה הפאלט, שוב ושוב.

שלי יחימוביץ': צוק איתן, הפלאט היה אחרי צוק איתן.

שלי יחימוביץ': לא הייתה כאן ישיבת ועדת שרים שהחליטה האם נצא למלחמה או לא נצא למלחמה, צריך לעשות קודם פלאט.

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': התקבלו החלטות ביטחוניות, אחר כך היה פלאט.

שלי יחימוביץ': אלה סדרי עולם.

שלי יחימוביץ': משנים סדרי עולם בגללם?

אברהם נגוסה: גבירתי, הדבר הזה ידוע.

אברהם נגוסה: בהחלטת הממשלה 1911 סעיף 5 כתוב שהמשך הביצוע יהיה בתקציב של 2019.

שלי יחימוביץ': ידוע, אבל הידוע הזה לא יוצא לפועל.

אברהם נגוסה: אז לכן אני אומר שזו הפרה של ביצוע החלטת הממשלה.

שלי יחימוביץ': נכון, ועל זה כבר הבטיח לנו נציג מבקר המדינה שהדבר הזה ייבדק.

שלי יחימוביץ': כן, תמשיך.

אייל מדן: את החלטת הממשלה 1911 תקצבנו במלואה.

אייל מדן: התקציב שמור להחלטה 1911 לאותם 1,300 שנכתבו באותה החלטה.

אייל מדן: לטובת ההחלטה הנוספת שהייתה אמורה להיות נגזרת של החלטה 1911, ככל שהיא תתקבל וימצאו לכך המקורות התקציביים, היא תתוקצב כמו שההחלטה הקודמת תוקצבה.

שלי יחימוביץ': מה עמדת שר האוצר בעניין?

אייל מדן: אני לא יודע להגיד את העמדה.

שלי יחימוביץ': אבל אתה נציג המשרד.

שלי יחימוביץ': מה עמדת המשרד?

אייל מדן: העמדה של המשרד היא שככל שתתקבל החלטה של הממשלה בנושא, משרד האוצר ידאג להביא את המקורות התקציביים.

ינון אזולאי: יש איזה משהו קטן שאולי כדאי להעלות אותו.

ינון אזולאי: אני קיבלתי איזשהו נתון ואולי פה טמון שורש הבעיה.

ינון אזולאי: ב-2010 הייתה החלטה להעלות.

ינון אזולאי: ביקשו 7,846 עולים מיהדות אתיופיה.

ינון אזולאי: זה דווקא מכתב של הרב ולדמן שהוא אומר שזה לאחר כל הבדיקות, היהודים האחרונים שעולים וזהו.

ינון אזולאי: ב-2013 מבצע "כנפי יונה" של 450 העולים האחרונים מאתיופיה ואמרו שיותר אין כלום.

ינון אזולאי: הבעיה היום היא בעצם, מה שקצת אני מבין אחרי ששמעתי יותר, הבעיה היא היום שזה איחוד המשפחות.

ינון אזולאי: מי מבטיח לנו שאחרי שיעלו את אלה לא יהיה עוד איחוד משפחות?

שלי יחימוביץ': יצאת מהחדר, חזרת הפוך?

ינון אזולאי: אני לא חזרתי הפוך, אני חזרתי כי הביאו לי נתון.

שלי יחימוביץ': באת לכאן, היית כולך רצון טוב.

ינון אזולאי: וגם עכשיו אני אומר, בואו נעלה את ה-8,000 האלה.

ינון אזולאי: אם עכשיו אנחנו יודעים שהיה לנו את ה-8,000 האלה ובזה סיימנו את העלייה, אז בסדר, אבל אם קורה כמו שקרה ב-2010 שאמרו שנגמרה העלייה ועוד פעם זה קורה, אז מה עשינו?

שלי יחימוביץ': הרב ולדמן, אתה רוצה לענות לו?

מנחם ולדמן: העמדה של כל הפעילים שמלווים את העלייה הזו כל השנים, כולל הוועד הציבורי למען שארית יהודי אתיופיה, לא נביא אף אחד חדש או נוסף לקהילות.

מנחם ולדמן: האנשים שנמצאים היום בקהילות ועליהם נפלה ההחלטה בסוף 2015, הם אנשים שהיו שם ונמצאו שם והם שם וחיים כיהודים.

ינון אזולאי: מעבר ל-8,000 של 2013?

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אזולאי, יש לי שאלה.

שלי יחימוביץ': כל החבר'ה של השר דרעי נמצאים פה בחדר.

ינון אזולאי: לא.

שלי יחימוביץ': ראיתי פה את היועצים של דרעי וכאלה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לקוות שזה לא הם.

ינון אזולאי: לא, לא.

ינון אזולאי: אני מסביר לך דבר אחד.

שלי יחימוביץ': אני ממש רוצה לקוות, כי אז זה יוצא שמשרד הפנים מדבר בשני קולות.

ינון אזולאי: אני מחזיק פה דוח של מרכז ליב"ה.

ינון אזולאי: הוא לא נמצא פה כרגע, הוא היה פה מקודם.

שלי יחימוביץ': אבל לא קיבלת תדרוך מאנשי דרעי.

ינון אזולאי: אני לא מקבל תדרוכים מאף אחד.

שלי יחימוביץ': כי זה חמור מאוד.

ינון אזולאי: גבירתי יושבת ראש הוועדה, אני מסביר לך גם עכשיו.

ינון אזולאי: גם עכשיו אני בעד ואני אומר את זה חד וחלק.

ינון אזולאי: שיעלו את האנשים האלה, אבל צריך למצוא פתרון שלא כל כמה שנים יגידו לנו, עוד איחוד משפחות.

שלי יחימוביץ': הבנתי אותך.

ינון אזולאי: מי שצריך להיות, בבקשה.

ינון אזולאי: לא חזרתי בי ממה שאמרתי.

שלי יחימוביץ': הרב ולדמן, בקצרה בבקשה.

מנחם ולדמן: אותם אנשים נבדקו ונמצאו שלא מצד האימא, והם שם 20 שנה באדיס אבבה.

מנחם ולדמן: כל מי שבא לישראל, כבר 20 שנה שם אחרי שנבדק.

מנחם ולדמן: בגונדר, בין שש, שבע ל-25 שנה.

מנחם ולדמן: הם לא נעלמו.

מנחם ולדמן: היות שהם קרובי משפחה של אלה מפה מדרגות ראשונות וחיים כיהודים, ולא חדשים.

מנחם ולדמן: עליהם מדובר.

שלי יחימוביץ': לא צצו פתאום.

אבנר פורת: ומה עם הקרובים שלהם?

אבנר פורת: ל-8,000, גם להם יש קרובים, נכון?

ינון אזולאי: זה מה שאנחנו שואלים.

ינון אזולאי: את הנושא הזה בדיוק אני רוצה לדעת.

שלי יחימוביץ': חברים, אני קוראת לכם לסדר.

שלי יחימוביץ': אני אוציא את מי שיפריע עכשיו.

שלי יחימוביץ': לא להתערב עכשיו.

שלי יחימוביץ': אני מבקש שקט.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לסיים את הישיבה.

שלי יחימוביץ': פרופ' מור יוסף, תן לנו איזה שביב של תקווה שמשהו הולך להיפתר כאן, כי אני מרגישה שאנחנו בתוך איזה מעגל אכזרי כזה של צעד קדימה, שניים אחורה, צעד קדימה, שניים אחורה, הכול נפלא, מרימים שמפניות, חוזרים לאחור, וחוזר חלילה.

שלמה מור יוסף: כמו שכולם הבינו, ההחלטה היא לא ברמה של הדרג המקצועי.

שלמה מור יוסף: ההחלטה היא ברמה של הדרג הממשלתי.

שלמה מור יוסף: אני מוכרח להגיד לגבי מה שאמר חבר הכנסת אזולאי.

שלמה מור יוסף: שאלת מה היה דיון העומק בוועדת השרים.

שלמה מור יוסף: זה היה אחד הנושאים שעלה, האם יש בזה סופיות.

אברהם נגוסה: זה הדוח שבלבל אותה.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא.

שלי יחימוביץ': די.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, סליחה.

שלמה מור יוסף: יכול להיות שהוא נשלח.

שלמה מור יוסף: הוא לא היה חלק מהדיון.

שלמה מור יוסף: בדיון עלתה השאלה כמו שהעלה חבר הכנסת אזולאי.

שלי יחימוביץ': אבל אני לא שם.

שלי יחימוביץ': אני בטוחה שעשיתם דיוני עומק וכל הדברים האלה, וחבר הכנסת אזולאי גילה עכשיו את מה שהוא חשב, שאנחנו יודעים אותו.

שלי יחימוביץ': מול מי הם צריכים ללכת להפגין עכשיו?

שלי יחימוביץ': מי הבן אדם שמחליט?

שלמה מור יוסף: לא מול משרדו או ביתו של אריה דרעי.

שלמה מור יוסף: זה לא יעזור להם.

שלי יחימוביץ': אלא מול ביתו של ראש הממשלה?

שלמה מור יוסף: כמו שזה לא עזר להם עד עכשיו.

שלמה מור יוסף: זה לא בידיים של שר הפנים בלבד.

שלמה מור יוסף: יש פה ממשלה, יש פה חברי קואליציה.

שלמה מור יוסף: הפנית אליהם את המחשבות שלך בעניין הזה ובסופו של דבר אני חושב שאי אפשר יהיה להתעלם מכל מה שנשמע פה מסביב לשולחן ומה שנשמע פה יום-יום, ובסופו של דבר יצטרכו לקבל החלטה לפחות במסגרת של ה-1,000 לשנה הקרובה.

שלמה מור יוסף: זאת עמדה או דעה אישית שלי.

שלמה מור יוסף: את ההחלטה תצטרך לקבל הממשלה תוך ידיעה שהיא יכולה לתחום את המספר הסופי.

שלי יחימוביץ': אוקי.

שלי יחימוביץ': אורן כהן, אתה רוצה מילות סיכום?

אורן כהן: מה שנאמר, כמו שאמר פרופ' מור יוסף, הדיון נגע בין היתר בחששות שחבר הכנסת אזולאי העלה ובגלל זה ציינתי שזה נגע בכל הרקע, ההיסטוריה, ההחלטות מ-93' ו-97' ו-2003 וכל השלבים שעברו בסוגיה הזאת ולכן גם הדיון הלך לא לכיוון של כרגע עוד החלטה או פחות החלטה על 1,000 איש, אלא באמת על הרעיון של איך אפשר באמת את הסאגה הכואבת הזאת שכל פעם אנחנו חושבים שאנחנו מקבלים החלטה שאמורה לסיים אותה ובאמת בהחלטה של 2010 היו מכתבים גם של הרב ולדמן וגם של מאיר שמגר וגם של עוד רבים וטובים שחשבו שבזה פתרנו את הבעיה ובאמת נצליח שלא יהיה יותר את הקשיים האלה, וזה לא קרה.

אורן כהן: זה לא התממש ולכן הרצון הוא באמת לא להמשיך להתגלגל מהחלטה להחלטה בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': טוב, אני מסכמת את הדיון הזה.

קריאה: סליחה, אני יכולה?

שלי יחימוביץ': לא, לא, אנחנו סיימנו.

שלי יחימוביץ': אני מתנצלת.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שיש כאן המון דוברים שיש להם המון מה להגיד.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא יכולים להמשיך את הדיון.

שלי יחימוביץ': אני ממש מתנצלת.

שלי יחימוביץ': אתם כבר הייתם כאן בכמה דיונים.

שלי יחימוביץ': אתם יודעים שזה לא נושא שאני נוגעת בו והולכת לדרכי ושאני מחויבת אליו, ולכן אנחנו נשוב ונתכנס ונדבר על זה עד שיימצא פתרון.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, אני מעריכה את הלויאליות שלך, פרופ' מור יוסף.

שלי יחימוביץ': ההחלטה כרגע היא בידיים של שלושה בני אדם, אחד, זה ראש הממשלה בנימין נתניהו, השני זה שר הפנים אריה דרעי, השלישי זה שר האוצר, משה כחלון.

שלי יחימוביץ': בידי שלושת אלה המפתח להנעת הסוגיה הזאת ולפתרון שלה ולהפסיק את הסבל ואת הייסורים שהם נחלתם היום-יומית של כל כך הרבה אנשים טובים שהם אזרחי מדינת ישראל, שהם אוהבים את המדינה, שהם מרגישים מחויבים לה, אבל הם בנים חורגים לחלוטין בכל מה שקשור לדבר הכול כך פשוט של לחיות יחד עם בני המשפחה שלהם.

שלי יחימוביץ': העובדה ש"התרגלנו" לחיות עם מחנות מעבר שבהם יש שארית יהודי אתיופיה, שהם בשר מבשרו של העם היהודי, והעם היהודי עבר טלטלות רבות.

שלי יחימוביץ': היו אנוסים והיו אנשים שהתחבאו במנזרים והיו הרבה דברים שקרו לעם היהודי במהלך דרכו, לרבות הטלטלות הקשות והרדיפות שעברו יהודי אתיופיה, וחלק מהם אכן נאנסו להתנצר, אבל זו גדולתו של העם היהודי שהוא ידע לחבק את כל תפוצותיו, את כל פזורותיו, את כל האנשים, לקבל אותם בחיבוק ולייצר כאן קהילה שהיא מורכבת מתפוצות רבות, וכאן אנחנו רואים לב גס ומרושע שמסרב לראות בהם חלק מהעם שלנו ומערים עליהם קשיים חוזרים ונשנים תוך גרימת סבל גדול מאוד לאנשים טובים שרבים מהם יושבים כאן בחדר הזה.

שלי יחימוביץ': אני פשוט מתביישת ונבוכה להסתכל להם בעיניים.

שלי יחימוביץ': האנשים האלה הם בשר מבשרה של מדינת ישראל והם מרגישים ובצדק, הם צודקים, הם מרגישים מודרים, מופלים.

שלי יחימוביץ': הם מרגישים אטימות לב כלפי הדברים הבסיסיים שהם נחלתו של כל אזרח ישראלי, והדבר הזה וההתנהלות המזעזעת של הממשלה ביחס אפילו להחלטה הזאת שהיא מקדש מעט, היא לא החלטה גדולה, של להעלות 1,000 אנשים ששארי בשר הקרובים נמצאים כאן, הורים, מבוגרים שמייחלים להתאחד עם הילדים שלהם.

שלי יחימוביץ': גם ההתנהלות כאן היא בלתי נסבלת לא רק ברמה המוסרית, גם ברמה הפרוצדורלית, סליחה על המילה, למרות שהמילה פרוצדורה לא מתאימה.

שלי יחימוביץ': אני מודה ליובל חיו שהוא משנה למנכ"ל ומנהל החטיבה לביקורת משרדי ממשלה במשרד מבקר המדינה, שכאן עכשיו בוועדה הודיע שמבקר המדינה יבדוק ספציפית את ההתנהלות סביב ההחלטה הזאת של העלאתם של 1,000 יהודי אתיופיה.

שלי יחימוביץ': הבקשה שלי היא שהבדיקה תהיה מהירה.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שמכם יכולה לבוא הישועה במידה רבה מאוד והדברים צריכים להיות כתובים וברורים.

שלי יחימוביץ': אני אשמח לשתף אתכם פעולה ולספר לכם את כל מה שאני עשיתי בעניין הזה והדברים שנאמרו לי, ומשרדי הממשלה שחזרו בהם מהבטחותיהם, וגם חבר הכנסת נגוסה וכל חברי הכנסת שהיו מאוד מעורבים ופשוט ראו את הדברים נאמרים עם התחייבות, עם תאריכים, ואז את החזרה לאחור.

שלי יחימוביץ': כאמור, אחרי שאמרתי את זה ואת הצורך לפתור במיידי, במהירות את ההתחייבות להעלות 1,000 מיהודי אתיופיה כאן ועכשיו, זה לא גורע כהוא זה מהמחויבות שלנו להעלות את כולם עד אחרון מי שנמצאים עכשיו באדיס ובגונדר ולהביא סוף לסיפור הקשה והאכזרי הזה.

שלי יחימוביץ': אני מודה לכולם, תודה רבה.