ועדת המשנה לבטיחות בדרכים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 17, 2018-06-25 08:30

יעקב אשר: בוקר טוב, אנחנו פותחים ישיבה נוספת של וועדת המשנה למאבק בתואנות הדרכים.

יעקב אשר: נחזור על כך שוועדת הכלכלה בראשותו של איתן כבל הקדישה ומקדישה הרבה מאוד שעות והרבה מאוד דיונים של דיוני מעקב בכלים הפרלמנטריים שיש לנו, לגבי סוגיות שונות, שכולן יחד בסופו של דבר עוזרות לבלימה עד כמה שאפשר.

יעקב אשר: הוועדה הזאת היא ועדת משנה של ועדת הכלכלה.

יעקב אשר: אנחנו כבר היום בישיבה ה-18 שלנו מאז שהוקמה הוועדה בפועל לפני כשנתיים.

יעקב אשר: היו דיונים חשובים וטובים.

יעקב אשר: אנחנו עוקבים.

יעקב אשר: היום הישיבה תתחלק לשני חלקים: בחלק הראשון נדבר על תאונות בשול הדרכים הלא עירוניות, ולא רק התאונות אלא בכלל הדרכים – איך יש לטפל בתקלות ברכב בשול, גם הסתכלות על נושא התשתית, גם הסתכלות על נושא כוח האדם, גם הסתכלות מבחינת המשטרה – מה מותר ומה אסור.

יעקב אשר: תכף נשמע גם נתונים על כמה הרוגים ופצועים יש בקטע הזה של השול.

יעקב אשר: זה נושא חשוב מאוד.

יעקב אשר: בחלק השני נעשה מעקב, לראות את ההתקדמות בנושא הטכוגרף, שהוא דבר שלדעתי – אבנר בדיוק הגיע – יש לנו ישיבה יחסית קצרה, אז נצטרך להיות פרודוקטיביים מאוד.

יעקב אשר: נראה איך אנחנו מתקדמים, ומתי הפעולה הזו תתחיל לעבוד.

יעקב אשר: אנחנו רואים בה דבר שובר שוויון, עם כל הבעיות שלו ועם כל החסרונות שלו – בנושא של תאונות דרכים של רכבי משא, אוטובוסים ורכבים כבדים.

יעקב אשר: תאונות שמעורבים בהן רכבים כבדים בדרך כלל הן עתירות פצועים הרוגים.

יעקב אשר: נתחיל בנתונים, ואני מסייג את זה, בלי לתת עין הרע חלילה.

יעקב אשר: כרגע בשנת 2018 אנחנו נכון להיום עם 147 הרוגים עד 25.6, לעומת שנת 2017 בתאריכים הללו, שהיינו ב-180 הרוגים.

יעקב אשר: יש פה ירידה טובה, ירידה מבורכת.

יעקב אשר: אנו מקווים שהיא תמשיך.

יעקב אשר: שוב אני אומר – כדי שנעודד את עצמנו, לא לחשוב שהדברים שאנחנו עושים כאן או בלחץ עם משרדי הממשלה לא מועילים – אנחנו חושבים שזה מועיל, יש עוד המון מה לעשות, אבל נמשיך לעשות ולעקוב, והוועדה הזאת תעשה עד כמה שהיא יכולה כדי להעלות את המודעות ואת הדברים על סדר-היום ולעקוב אחרי הפעילות שלהם.

יעקב אשר: נבקש מהרלב"ד, להציג לנו את המצגת לגבי התאונות בשול הדרכים הלא עירוניות.

יעקב אשר: לאחר מכן נקיים את הדיון הזה, ולאחר מכן הדיון על הטכוגרף.

שרית עמרם כץ: שלום, שמי שרית עמרם כץ.

שרית עמרם כץ: אני מנהלת חטיבת המידע והמחקר ברלב"ד.

שרית עמרם כץ: בוקר טוב, יושב-ראש הוועדה.

שרית עמרם כץ: הבוקר נדבר על תאונות בשול בדרכים הלא עירוניות.

שרית עמרם כץ: אתחיל דווקא מתפקידי השול.

שרית עמרם כץ: צריך אותו למקרי חירום ותקלה.

שרית עמרם כץ: צריך שול כדי לאפשר תמרון לנהג שחרג, נמצא במצוקה בנתיב, יכול לפנות אל השול כדי לאפשר תמרון.

שרית עמרם כץ: זה גם נותן תחושת רוחב לנהג, ומאפשר נוחות נהיגה.

שרית עמרם כץ: גם פסיכולוגית זה מאפשר פחות לחץ בזמן הנהיגה – אם יש שוליים והנתיב לא צר.

שרית עמרם כץ: זה חשוב.

שרית עמרם כץ: גם זה מאפשר את הגדלת מרחיקי הראות בעקומות ובסיבובים.

שרית עמרם כץ: שאר הדברים – איני רוצה להתעכב עליהם.

שרית עמרם כץ: נבין כעת מה מותר ומה אסור מבחינת השול.

שרית עמרם כץ: מבחינת העצירה, עצירה בשול מותרת רק במקרים של חירום ותקלה, הורדה והעלאת נוסעים אם לא מדובר בדרך מהירה ועבודות פיתוח.

שרית עמרם כץ: שאר המקרים של עצירה בשול לא אפשריים מבחינת החוק.

שרית עמרם כץ: נסיעה בשול אסורה למעט מעבר של רכב ביטחון, הסדר מיוחד לנסיעת אוטובוס.

שרית עמרם כץ: אוטובוסים שאצלנו בישראל הסדרים כאלה נמצאים בעבודה ובתכנון אך עדיין לא קיימים בפועל; ונסיעה בשול אסורה למעט נסיעת רכב כבד למניעת הפרעה לתנועה, כלומר שרכב כבד יורד אל השול כדי לאפשר מעבר רכב אחר.

שרית עמרם כץ: זה מותר.

יעקב אשר: יש גם הסדר, איך הוא חוזר חזרה?

שרית עמרם כץ: אין הסדר.

יעקב אשר: רכב כבד, שמרגיש שהוא מעכב תנועה מאחוריו, יכול לרדת לשול תוך כדי תנועה ולחזור?

דנה ימינחה: תוך נקיטת אמצעי זהירות וכו'.

גבי בן הרוש: הוא יורד ומקבל דוח אחר כך.

יעקב אשר: אתה יודע שיגיע זמנך לדבר.

יעקב אשר: בבקשה.

שרית עמרם כץ: אציין את העניין של שול שצר מרוחב של רכב כבד, ואז רכב כבד יורד אל השול, ובולט לתוך הנתיב.

שרית עמרם כץ: יש להבין את זה ואת הסכנה הבטיחותית שבכך.

שרית עמרם כץ: לגבי רכיבה באופניים בשול, זה חובה.

יעקב אשר: כשאת אומרת שהשול הוא פחות רחב מרוחב של משאית או רכב כבד – זה התקנון שלו?

יעקב אשר: נאמר שהיום עושים כביש חדש.

יעקב אשר: זה הרוחב שלו, או התקנות היום יותר רחבות?

שרית עמרם כץ: יש תקנות שמסדירות לפי מאפייני הדרך ולפי נפח התנועה ביחס לכל סוג של נתיב.

שרית עמרם כץ: יש תקנות שמסדירות את זה.

שרית עמרם כץ: נאמר את זה גם בהמלצות, אבנר, שצריך להחיל, בהתאם לתקנון.

שרית עמרם כץ: התקנון קיים.

יעקב אשר: התקנון קיים כחובה?

יעקב אשר: כלומר היום אם מדינת ישראל סוללת כביש חדש, האם התקנות הללו מוטמעות היום, שהמתכננים, כשמכינים את התוכנית, יודעים מראש שהם עושים את רוחב השול היותר רחב?

יעקב אשר: כן או לא?

יעקב אשר: אם צריך תקנון לזה, מה זה מחייב?

אבנר פלור: למיטב ידיעתי, זה קיים.

אבנר פלור: תכף יגיע לפה נציג מינהל התשתיות – הוא יותר בקי בפרטים עצמם, לומר את הרוחב עצמו.

אבנר פלור: תכף הוא יגיע.

שרית עמרם כץ: לגבי רכיבה באופניים בשול, כאן מדובר בחובה, כלומר אופניים שנמצאים בדרך בין עירונית, בהנחה שיש שול שמיוצב באספלט, חייב לנסוע רק בשולים.

שרית עמרם כץ: אופנועים, מנגד, אסור להם לנסוע על השול בדרך בין עירונית ובכלל, והליכה בשול - מותרת.

שרית עמרם כץ: אגב, זה צריך להיות בניגוד לכיוון התנועה, כלומר כשהרכב בא מולך.

שרית עמרם כץ: זה לגבי מה מותר ומה אסור.

יעקב אשר: מה עושה אותו רגל, שהולך ממול, ומגיעה משאית, שיורדת כדי לפנות?

שרית עמרם כץ: אכן מקרה מסובך.

שרית עמרם כץ: הבנו מה מותר ומה אסור מבחינת החוק.

שרית עמרם כץ: מה ישראלים עושים בכל זאת, שלא במקרה חירום – הם עוצרים כי הם רוצים להתרענן, להתפלל, כי הם רוצים להתפנות.

שרית עמרם כץ: כל אחד מאתנו מכיר את התמונות של – סליחה – גברים עוצרים בצד הדרך ומתפנים בדרכים בין עירוניות.

שרית עמרם כץ: הם עוצרים כי הם רוצים לבצע פעולות שאינן מסיחות דעת – למשל, לדבר בטלפון או לקרוא מיילים בנייד או אל דבר אחר, וכמובן, לטפל בילדים.

שרית עמרם כץ: כל הפעולות האלה הן פעולות שישראלים עושים, וזה שונה מהשקף הקודם, מבחינת מה מותר ומה אסור.

שרית עמרם כץ: לגבי נתונים.

שרית עמרם כץ: קיבצנו את התאונות הקטלניות בחמש השנים האחרונות, מ-2013 עד 2017, לגבי תאונות במעורבות שול בדרכים לא עירוניות.

שרית עמרם כץ: בשנים הללו מדובר על 86 הרוגים שמהווים 8% מסך ההרוגים בדרכים בין עירוניות – לא מתוך סך ההרוגים בכלל – מן הסתם, אז האחוז היה נמוך יותר.

שרית עמרם כץ: בפילוח בתוך ה-86 האלה, רואים שביחס לאותן קבוצות מדובר על אחוז גבוה של הולכי רגל, גם מבחינה נומינלית וגם אחוז גבוה יחסית.

שרית עמרם כץ: מבחינת רוכבי אופניים, אנו רואים מספר נומינלי נמוך, מן הסתם, אבל ביחס לעצמם, הם שיעור יותר גבוה.

שרית עמרם כץ: אלה הנתונים של חמש שנים, תאונות קטלניות, הרוגים.

יעקב אשר: ברוכבי אופניים זה משמעותי.

שרית עמרם כץ: יחסית, אבל מבחינת מספר נומינלי – מדובר על עשרה הרוגים.

יעקב אשר: אנחנו בדרך כלל מסתכלים על הרוגים.

יעקב אשר: השאלה, כשמשקללים את הנפגעים, כולל פצועים בינוני או קשה, זה הולך באותו יחס בין הרוגים לפצועים?

שרית עמרם כץ: יש יחס ברור.

שרית עמרם כץ: מן הסתם, יש הרבה יותר פצועים.

שרית עמרם כץ: אין פה משהו שונה עקרונית.

שרית עמרם כץ: לגבי התפלגות תאונות קטלניות, לקחנו אותן 71 תאונות שייצרו לנו את אותם 86 הרוגים.

שרית עמרם כץ: פילחנו אותן, לפי איפה זה קרה.

שרית עמרם כץ: אחוז בולט של התאונות - מדובר על עצירה בשול.

שרית עמרם כץ: כלומר יש פה משהו שהוא מאפיין בולט של זה.

שרית עמרם כץ: הסתכלנו גם על מעורבות של רכב כבד.

יעקב אשר: אגב, חשבון ההרוגים זה גם מהמכונית שנפגעה כתוצאה ממשהו בשול – לא רק אלה שהיו בשול.

יעקב אשר: נגיד, אותה תאונה שכולנו זוכרים של האוטובוס שפגע במנוף שעמד על השול.

יעקב אשר: ששת ההרוגים האלה בתוך החשבון הזה.

שרית עמרם כץ: כן.

שרית עמרם כץ: אני לא מדברת על פגיעה במעקה אלא על משהו שהיה בשול.

שרית עמרם כץ: אם נסתכל על תאונות במעורבות רכב כבד באותן 71 תאונות, הם מהווים 34% מהתאונות האלה, ויצרו 36 הרוגים מתוך ה-86 שראינו בשקף הקודם.

שרית עמרם כץ: לגבי רוחב שול והבטיחות.

שרית עמרם כץ: זה בהמשך למה ששאלת קודם.

שרית עמרם כץ: מחקר שנעשה כאן בארץ על-ידי גיטלמן בעבור הרשות, נמצא שביחס לשול שהוא בדרכים חד-מסלוליות, חגבי שול שהוא בין 1.5 ל-2.25, ראינו שזה מעלה את התאונות.

שרית עמרם כץ: לגבי רוחב שהוא גבוה יותר, והוא בין 2.25 ל-3 מטרים, אנחנו רואים שזה מוריד את התאונות.

שרית עמרם כץ: לגבי מה שחסר פה – אני מקדימה את השאלה שלך כי אני רואה אותה בעיניים – זה רוחב השול הגבוה יותר, כלומר אם יש שול רחב יותר, מה קורה ביחס לבטיחות – האם זה מייצר בטיחות או מצמצם את הבטיחות, מעל 3.5 מטרים.

יעקב אשר: כמה רוחב משאית?

אבנר פלור: נקודה חשובה שהיא מדגישה פה – יש כלי רכב של ציוד חריג.

אבנר פלור: שם צריך רכב ליווי – תלוי ברוחב.

שרית עמרם כץ: נכון.

שרית עמרם כץ: לגבי שול שהוא רחב הרבה יותר, מחקרי האפקטיביות של הבטיחות מראים דעות חלוקות.

שרית עמרם כץ: כלומר יש מחקרים שמראים שרוחב שול רחב מאוד –4 - מעלים את הבטיחות, ויש כאלה שמראים בדיוק ההפוך, כי זה מזמין את הרכבים לעצור, ולהפך – אנחנו רוצים לצמצם.

יעקב אשר: התשובה היא באמצע, ודאי לא במטר וחצי עד 2.25.

יעקב אשר: כלומר הקו האדום מבחינתנו צריך להיות מינימום 2.25 צפונה עד 3.

שרית עמרם כץ: 2.55 זה רוחב משאית.

יעקב אשר: מאיפה הגיע ה-2.25? מי המציא את הגאונות הזאת?

יעקב אשר: לא לכאן ולא לכאן.

שרית עמרם כץ: כרגע – אבנר, תקן אותי – התקנון מדבר על 2.75.

שרית עמרם כץ: ההגדרה של לשון החוק - עד 4 מטרים.

יעקב אשר: כלומר היום התקנון במדינת ישראל – הגיע מנהל התקנון?

יעקב אשר: היום כשמתכננים כביש בין עירוני במדינת ישראל, מה רוחב המינימום שחייב להיות בשול?

ראיק סאלם: ראיק סאלם, ראש אגף תשתיות, משרד התחבורה.

ראיק סאלם: התשובה - תלוי בדרך, אבל בין 3 ל-3.5 מטר – זה השול הימני.

ראיק סאלם: המינימום הוא 3 מטר בכבישים החדשים.

ראיק סאלם: כל כביש שמאושר, זה ההנחיות.

יעקב אשר: לא יכול להיות שיהיה מאושר כביש במטר וחצי או ב-2 מטר?

גבי בן הרוש: זה הכבישים החדשים.

גבי בן הרוש: הכבישים החדשים, 2018, פחות מ-2.40, השול.

יעקב אשר: התכנון והביצוע.

גבי בן הרוש: אנחנו מדברים מ-2003, שהמדינה התחייבה בבג"ץ עם מע"צ לשעבר, ללכת לפי התכנון של ה-3 מטר.

גבי בן הרוש: לא עומדים בזה.

גבי בן הרוש: האוטובוסים והמשאיות הם 2.55.

גבי בן הרוש: כל עצירה שלנו בשול זה סכנת נפשות, ולא משנה מה הסיבה.

יעקב אשר: תודה.

ראיק סאלם: כל הכבישים החדשים עומדים בסטנדרט ובתקנים ובסטנדרטים הכי מחמירים.

ראיק סאלם: אנחנו מאוד משקיעים בעניין הבטיחות, ולא ידוע לי על כביש חדש.

גבי בן הרוש: סליחה, אדוני – מה שאמרת, 6 הרוגים, הילדים עם האוטובוס.

גבי בן הרוש: היה ראיון בתקשורת והיה אייטם רציני.

גבי בן הרוש: תוך כדי שידור מדדו 2.45, וזה כביש 1, כביש ירושלים, שנפתח רק לפני שנתיים וחצי, אז על מה אתם מדברים?

גבי בן הרוש: בתיאוריה?

יעקב אשר: תכף נדבר על זה.

יעקב אשר: אתה אומר שמבחינת

יעקב אשר: כם היום כל כביש מאושר, מתוקצב, שיוצא מידי משרד התחבורה, זאת ההנחיה של המינימום?

ראיק סאלם: אלה ההנחיות של המשרד.

ראיק סאלם: יש כלל ויש יוצא מן הכלל.

ראיק סאלם: לפעמים יש לך בנקודות מסוימות שעל חשבון דברים אחרים אתה לא יכול להרחיב מסיבה כלשהי.

ראיק סאלם: זה לא אומר שזה לא בטיחותי.

ראיק סאלם: ההנחיות שלנו אומרות 3 מטר, וככה אנחנו עובדים.

יעקב אשר: בבקשה, תמשיכי.

שרית עמרם כץ: מה אפשר לעשות, ברמת הרכב.

שרית עמרם כץ: כמובן, צריך לעבוד על תקינות הרכב כדי לייצר כמה שפחות עצירות בשול הרכב עקב תקלות.

שרית עמרם כץ: צריך לעודד את השימוש במערכות פסיביות ובעיקר את השימוש במערכות אקטיביות ברמת הרכב כדי לתקן סטייה מנתיב וסטייה לשול.

שרית עמרם כץ: ברמת התשתית, בדיוק כפי שנאמר פה, החלת רוחב שול לפי ההנחיות בהתאם למאפייני התנועה והדרך.

שרית עמרם כץ: יש לוודא שהשול ללא מכשולים קבועים ונקי ממכשולים זמנים, ובעיקר מול אופניים שנפגעים בגלל מכשולים בשול.

שרית עמרם כץ: אם כבר יש תאונה, צריך לוודא – ואם יש תשתית כמו מעקה, יש לוודא שהיא סלחנית מספיק כדי לצמצם את הפגיעה באדם שנמצא בתאונה, ולהתקין את פסי ההרעדה כדי לסייע לנהג להבין שהוא סוטה מהנתיב וכו'.

שרית עמרם כץ: ברמת ההתנהגות יש לעודד את האכיפה ביחס לעצירה בשול, שהיא לא במקרה חירום, ולהעלות מודעות בנושא.

שרית עמרם כץ: מהבחינה הזו הרלב"ד עשה תשדירים במהלך כל השנה ובעיקר בזמני החגים, כי אנו מבינים שאז יש חופשות מתוכננות שמייצרות יותר עצירות בשול, בכל המקומות הרלוונטיים – בדיגיטל, ברדיו ובאתרים.

שרית עמרם כץ: זה מה שניתן לעשות בהקשר הזה.

יעקב אשר: מה זה כביש 6, מניעת תאונות שול, דוגמאות?

יעקב אשר: זו נקודה חשובה, הנושא של - יש דברים שלא בידינו, ויש דברים שבידינו.

שרית עמרם כץ: אנחנו מבינים שהם עושים עבודה טובה במובן הזה של איך הם מתארגנים על טיפול במהירות על עצירות בשול, מבחינת כל האלמנטים ששמנו כאן.

שרית עמרם כץ: השאלה, אם אפשר להחיל את זה על שאר הכבישים – איני יודעת.

יעקב אשר: יש נתונים השוואתיים?

יעקב אשר: כביש 6 זה נתונים שאין להם הסיירת של כביש 6, נקרא לזה כך?

שרית עמרם כץ: הנתונים ההשוואתיים הם בעייתיים, כי זו דרך מהירה.

שרית עמרם כץ: אין הרבה כבישים כאלה, שאתה יכול לעשות השוואה אתם.

שרית עמרם כץ: שנית, כמות הרכבים שנעה שם היא עצומה.

שרית עמרם כץ: אפשר לחשוב על זה, אבל מראש זו השוואה בעייתית, שלא לדבר על האמצעים של כביש 6.

יעקב אשר: לכאורה הוא יותר חדש, מודרני - גם השול שם יותר רחב מאשר במקומות – לא?

גבי בן הרוש: לא.

גבי בן הרוש: יש נתונים של כביש 6.

גבי בן הרוש: הם עושים דיונים.

גבי בן הרוש: מעל 5,000 כלי רכב בשנה- - -

יעקב אשר: אבל שאלתי על השול.

גבי בן הרוש: זה המאבק שלי בכביש 6.

גבי בן הרוש: השול הוא לא תקני.

גבי בן הרוש: ב-2003 היה בג"ץ.

גבי בן הרוש: המדינה התחייבה.

גבי בן הרוש: ב-2004 נפתח כביש 6 בניגוד לכל התכניות.

גבי בן הרוש: רוחב השול שם – 2 – 2.5.

גבי בן הרוש: עכשיו עושים כביכול מפרץ חירום.

גבי בן הרוש: הוא חשוב כשלעצמו, אבל- -

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע את משטרת ישראל – נתונים, ואני מבקש גם לדעת את הפעילות שלכם, ואם יש פעילות נוספת שיש לעשות או רעיונות נוספים שיש לעשותם במסגרת כוח האדם שאתם מעבירים אותו ממקום למקום.

משה כהן: משה כהן, ראש מדור תאונות דרכים.

משה כהן: אכן אנחנו מבצעים פעילות אכיפה בכל הקשור לנסיעה בשוליים.

משה כהן: אנחנו מכירים בתופעה.

משה כהן: בסך הכול בשנה האחרונה, ביחס למה שהיה בשנה שעברה - אני מדבר על 2018 לעומת 2017 – עלינו באופן סופר משמעותי באכיפה, מ-3,750 דוחות כמעט ל-6,000 דוחות – עלייה של 54%.

משה כהן: התופעה מוכרת לנו.

משה כהן: אנחנו אוכפים, מכירים, וגם בכל הנושא שאנחנו מטפלים בזה בתאונות על השוליים, יש לזה התייחסות – נבדקות כל הנסיבות – למה הרכב נעצר על השוליים, אם היה צורך בעצירה, כפי שהציגה קודם הנציגה של הרלב"ד, אם העצירה היתה לפי החוק או לא.

משה כהן: כלומר הנושא מוכר ומטופל.

גבי בן הרוש: 6,000 דוחות בשנה?

משה כהן: 6,000 דוחות מתחילת 2018, כלומר חצי שנה.

משה כהן: 5,794, ליתר דיוק.

יעקב אשר: וכולם מדובר בבין עירוני?

משה כהן: רובם בין עירוני.

משה כהן: יש אולי גם בכבישים העירוניים, אבל שם השוליים טיפה יותר מצומצמים.

משה כהן: אנחנו מסתכלים קרוב אלינו, אז בכביש בגין אנחנו מכירים שוליים רחבים, אבל בעיקר המספרים נוגעים לכבישים הבין עירוניים.

יעקב אשר: איך ההתייחסות שלכם – אם מישהו אומר: יש לי תקלה באוטו, מישהו בא לבדוק, אם זה נכון או לא?

יעקב אשר: מה קורה בנושא תקלות?

יעקב אשר: אדם מקבל דוח על זה, או על תקלה הוא לא יקבל דוח?

משה כהן: קודם כל, המשטרה מגיעה לסייע.

משה כהן: ברגע שנתקע רכב על השוליים, המשטרה מגיעה לסייע.

משה כהן: המטרה הראשונית היא לא לרשום את הדוח, אלא לחלץ, לפתוח את התנועה, ולהוריד את הסכנה מהכביש, אבל אם אנחנו נתקלים באדם שמישהו עצר שלא לצורך, בהחלט הוא יקבל דוח.

יעקב אשר: רוב הדוחות שלכם הם על ירידה לשוליים נייחת, כלומר שמישהו כרגע, או ירידה לשוליים עקיפה, שזו עבירה בפני עצמה?

משה כהן: אני מניח שזה בעיקר על רכב שנוסע על השוליים.

משה כהן: לא בעיקר על עצירה.

משה כהן: אין לי פילוח של כל 6,000 הדוחות האלה, אבל זה מתייחס בעיקר לנסיעה על השול.

יעקב אשר: אני מבקש תשומת לבכם לעניין הזה, כי זו עבירה שחייבים לאכוף אותה, וזה בסדר, נסיעה על השוליים, אבל אני מדבר על הנקודה של עצירה על השוליים, כי אם נוסעת ניידת משטרה, והיא צריכה לעבור כדי לראות אם יש עבירות על התנועה או לא, ועומד מישהו בצד, לא תמיד היא תעצור ותטפל בזה או תיתן את הדוח.

יעקב אשר: אני חושב שצריך מבט לנקודה הזו.

יעקב אשר: שוב, אתה אומר שהמשטרה גם מסייעת לתקלות וכו'.

יעקב אשר: יפה מצדכם שאתם עושים את זה, אבל לדעתי, מבחינת כוח האדם, זו בעיה.

יעקב אשר: צריך למצוא פתרונות אחרים אולי לעניין הזה, כמו שיש בנתיבי ישראל – הייתי מציע לעשות רענון בנושא השול, של המשטרה, ולקחת את זה לידיים.

משה כהן: הכוונה היא שאנחנו לא מתעלמים מרכב שנעצר על השול – אם עוברת ניידת, היא לא תחלוף על פניו; היא תעצור, ותבדוק במה מדובר.

משה כהן: אם הוא צריך לקבל דוח, יקבל דוח.

משה כהן: אם צריך לסייע לו להזיז אותו משם, נסייע לו ונזיז אותו משם.

יעקב אשר: אם צריך לסייע לו, יש לכם דרך לקרוא למישהו לסייע לו? יש משהו בממשקים שלכם?

משה כהן: כן.

משה כהן: יש לנו הדרך לקרוא – לניידות בטיחות, שנעות על הצירים, ניידות בטיחות של נת"י.

משה כהן: יש לנו הקשר אתם.

משה כהן: אין בעיה לאתר אותם בשנייה.

משה כהן: הם מגיעים לסייע.

משה כהן: לא נזניח רכב שנמצא בשול, לא נתעלם ממנו.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: נתיבי ישראל.

גל ויסמן: גל ויסמן, אחראי בטיחות, נתיבי ישראל.

גל ויסמן: יש לנו 12 ניידות שירות שנעות מצפון עד דרום.

גל ויסמן: אנחנו במגמת שיפור.

גל ויסמן: הם נותנים שירות לכל רכב שנתקע על הכביש – אם על הכביש עצמו, אם על השול, אם מבחינת מתן דלק או עזרה מכנית פשוטה כדי לפנות את השול, אם להציב, כאשר נעצר רכב על השול, עם חץ מואר.

גל ויסמן: כמובן, אנחנו מרושתים במצלמות על חלק נכבד מכבישי הארץ.

גל ויסמן: יש לנו נציג במשל"צ שעוקב אחר המצלמות.

גל ויסמן: אם הוא מזהה, הוא שולח את הניידות דרך המצלמות.

גל ויסמן: אני מדבר על 12 ניידות שירות.

גל ויסמן: הן עובדות בשלוש משמרות.

יעקב אשר: כלומר בכל רגע נתון ביום יש 12 ניידות.

גל ויסמן: כן, 24/7.

יעקב אשר: יש לך נתונים, בכמה אירועים מטפלת ניידת בשנה?

גל ויסמן: אין לי הנתונים.

גל ויסמן: אוכל להעבירם בהמשך.

יעקב אשר: אם תוכל להעביר, וכמה ההיצע הזה של 12 עומד מול הביקוש.

גל ויסמן: אין ספק שצריך יותר.

גל ויסמן: כפי שאנו יודעים, יש גם בנייה – אנחנו עובדים להכניס עוד ניידות, אבל כרגע זה המספר שיש, ואנחנו כן רוצים להכניס עוד.

יעקב אשר: איפה שטח המחיה שלכם, נקרא לזה ככה?

יעקב אשר: בכבישים בין עירוניים, ולא משנה אילו כבישים?

יעקב אשר: כל כביש בין עירוני?

גל ויסמן: בכביש בין עירוני וכל כביש שתחת אחריותנו, כי יש כבישים שמוגדרים עירוניים מאופי היותם, אבל הם באחריותנו.

יעקב אשר: כמו ז'בוטינסקי ברמת גן, בני ברק?

יעקב אשר: נדמה לי שכן.

גל ויסמן: אני לא יודע לומר לך, כי יש שינויים מתמידים בהעברת המרחבים לאחריות נתיבי ישראל ולעיריות, אבל בשורה התחתונה כל כביש שהוא תחת אחריות נתיבי ישראל, אנחנו משתדלים לתת את השירות הכי מהיר מקסימלית כדי להבטיח את בטיחות הנהג עצמו ואת בטיחות משתמשיו.

יעקב אשר: אתה יודע לומר לי כמה אמור בתוכנית הפיתוח שלכם להעלות את מספר הניידות?

גל ויסמן: אני לא יודע לומר לך עכשיו את המספר.

גל ויסמן: כפי שאתה יודע, זה מותנה בתקציבים, בבירוקרטיה.

אבנר פלור: הכפילו את הכמות של הניידות.

יעקב אשר: 12 זה אחרי ההכפלה?

אבנר פלור: לדעתי, כן, אבל נבדוק לגבי התוכניות העתידיות ונגיש לכם.

יעקב אשר: עוד משהו להוסיף?

גל ויסמן: כמובן, יש לנו כוכבית 2120, שאנחנו מפרסמים אותה, וגם אני, כמי שמסתובב בשטח, משתדל להפיץ את זה כל העת.

גל ויסמן: זה השירות הטלפוני של נתיבי ישראל למתן סיוע בדרך.

יעקב אשר: ישראל אלמסי, מנכ"ל ארגון ידידים, סיוע בדרכים.

יעקב אשר: מכירים את זה?

יעקב אשר: אני הכרתי באופן אישי.

יעקב אשר: קודם כל, תודה שהגעתם.

יעקב אשר: אני מנסה לראות, אם אפשר לעשות חיבור, שת"פ, כי אני מבין - אגב, האנשים שלכם, שעובדים באותן ניידות סיור, שמסייעים, ניידות השירות, עוברים הכשרה מהמשטרה?

יעקב אשר: יש כללים?

גל ויסמן: הם עוברים הדרכות, הם עוברים סוג של תנאי סף.

יעקב אשר: זה לא אוניברסיטה, אבל זה משהו בסיסי, שהם לומדים, יודעים מה גבולות הדברים.

יעקב אשר: כמובן, זה בתיאום עם המשטרה בצורה כזו או אחרת, נכון?

דנה ימינחה: העבודה היא בשיתוף פעולה, כלומר יושבת נציגה של נת"י במשל"ט של אגף התנועה, ובזמן אמת מקבלת אירועים.

דנה ימינחה: כמובן, ברגע שנהג מתקשר, מקבל קודם כל מענה ראשוני – ללבוש אפוד זוהר, לעמוד לא בכביש אלא מעבר לגדר הבטיחות, במקום שהיא קיימת, או להרחיק את עצמו, ויש תיאום מלא עם נת"י לתת את הסיוע בזמן הקצר ביותר.

יעקב אשר: ישראל אלמסי, מנכל ארגון ידידים, ספר לנו על העבודה שלכם, ומה אתם עושים, ונראה איך נוכל להועיל בעניין הזה.

ישראל אלמסי: ארגון ידידים מונה מעל 8,500 מתנדבים ומתנדבות בכל רחבי הארץ.

ישראל אלמסי: המטרה היא לסייע בעזרה ראשונה לא רפואית בעיקר בדרכים – שם אנחנו פוגשים את העזרה שלנו לציבור הרחב.

ישראל אלמסי: אנחנו מטפלים בחודש בלמעלה מ-10,000 אירועים בכל רחבי הארץ.

ישראל אלמסי: למעלה מ-30% מהאירועים אנחנו מדברים על כבישים בין עירוניים.

ישראל אלמסי: בכל אירוע המוקדנים שלנו מונחים, להוציא את משטרת התנועה כדי לאבטח גם את האזרח שתקוע בשטח וגם את המתנדב שיוצא לחלץ.

ישראל אלמסי: מאוד קשה לנו עם זה.

ישראל אלמסי: אנחנו מקבלים אירועים שמתנדב שלנו מחכה שעתיים גם, כדי שתגיע ניידת ותאבטח אותו.

ישראל אלמסי: אנחנו מדברים על כבישים בין עירוניים מאוד-מאוד מסוכנים.

יעקב אשר: מישהו מתקשר, אומר: יש לי תקר בגלגל, ואני בשול בדרך בין עירונית מסוכנת – צריך לחכות לליווי של מי?

ישראל אלמסי: מתנ"א – אנחנו לא יכולים לטפל.

ישראל אלמסי: מאוד מסוכן.

ישראל אלמסי: גם אם מתנדב שלנו מגיע לשטח ויכול לטפל, העצירה שם היא מסוכנת, השהייה מסוכנת, והטיפול, במיוחד אם מדובר בצד השמאלי של הרכב, התוצאות יכולות להיות הרות אסון.

ישראל אלמסי: המתנדבים שלנו מורעלים ברמה כזו- - -

יעקב אשר: המתנדבים הם אנשים שנמצאים ביומם בעבודתם או איפה שהם נמצאים.

ישראל אלמסי: זה הקונספט.

ישראל אלמסי: על הדרך.

ישראל אלמסי: פיזור של האוכלוסייה.

ישראל אלמסי: הם רואים רכב.

ישראל אלמסי: לא תמיד מדובר באזרח שמכיר, במירכאות, ומתקשר למוקד שלנו, אלא אפילו בדרך הביתה, רואים מישהו שתקוע ומנסים לעזור.

ישראל אלמסי: מדובר על מקום מאוד–מאוד מסוכן.

ישראל אלמסי: יש לנו הבעייתיות הזו של מסוכנות מאוד-מאוד גבוהה.

אליעזר שטרן: יש לנו היכולת, יש לנו האנשים.

יעקב אשר: מה הבעיה?

יעקב אשר: אילו דברים אתה חושב שאפשר היה לעשות בשיתוף פעולה?

יעקב אשר: אני מבין שיש לכם שיתוף פעולה עם משטרת ישראל.

אליעזר שטרן: מתנדב שלי לא יכול, כמו עובד נתיבי ישראל, לשים קונוסים על הכביש בשביל הבטיחות שלו כמו שניידת שלהם יכולה לעשות.

אליעזר שטרן: קשה לי להגיע לפעמים למשטרה.

אליעזר שטרן: כשמוקדן שלי מתקשר למשטרה – מה זה ארגון ידידים, הוא צריך לעבור תחקיר, מה זה הארגון.

אליעזר שטרן: זו פרוצדורה.

אליעזר שטרן: אם היינו יכולים לקצר את הפרוצדורה הזו, היינו יכולים לשחרר הרבה מאוד רכבים שתקועים בשול, ושלא יהיה מפגע בדרכים.

יעקב אשר: כלומר אין כרגע שיתוף פעולה למעט - התנהלות טבעית.

יעקב אשר: אם זה מוקדן אחראי יותר, הוא רץ אתך קדימה, ואם פחות, הוא שואל אותך מתי זה הוקם.

ישראל אלמסי: אני יכול לספר סיפור מזעזע שהיה לנו לפני כחצי שנה על כביש 12, מחלף דניאל, אשה שנתקעה בלי דלק ב-04:00 בבוקר.

ישראל אלמסי: התקשרה למוקד שלנו.

ישראל אלמסי: המוקדן שלנו התקשר, בהתאם לפרוטוקול שהוא חייב לעשות, התקשר למשטרת התנועה כדי לאבטח אותה באופן אישי עד שהמתנדב שלנו הגיע עם דלק, ואמרו לו: שהיא תמתין שם - וברגע שייצא מתנדב, תתקשרו אלינו כדי שנבוא לאבטח.

ישראל אלמסי: המוקדם שלנו נשאר אתה על הקו - היא מאוד פחדה – שעת לילה מאוחרת.

ישראל אלמסי: אחרי ארבע דקות – יש לנו התיעוד של זה – אחרי ארבע דקות מתחילת השיחה ממש תאונת דרכים מול העיניים שלה על רכב שהגיע לעצור לה; בעצם עצר שם בצד, ורכב אחר שנכנס בו – פונו שם שלושה – אחד במצב בינוני.

יעקב אשר: אזרח טוב רצה לעצור ולעזור, וסיים את הלילה בצורה שונה.

יעקב אשר: אתם מדריכים את האנשים שלכם?

ישראל אלמסי: ודאי - החל לכאורה מהדבר הכי פשוט – כבלים – אין לחבר פלוס ומינוס, עד פתיחת רכבים נעולים כדי למנוע מילד שנעול ברכב להישאר שם המון זמן.

ישראל אלמסי: אנחנו מחלצים ילדים תוך עשרים שניות.

יעקב אשר: תיקונים מכניים מורכבים?

ישראל אלמסי: אין לנו מה לעשות.

ישראל אלמסי: במקרים כאלה אנחנו משנעים את הנהג למקום מבטחים.

אליעזר שטרן: רק הלילה חילצו בכביש 2 עד מבוא דותן שלושה אנשים.

יעקב אשר: כלומר אתם יותר בקטע של פנצ'רים או דברים מהסוג הזה, שהאנשים שלכם יודעים.

ישראל אלמסי: אם יש רכב שיש לו אפילו בעיית אלטרנטור, יש לנו בוסטר גדול, תיק התנעה, שאפשר לחבר אתו ולנסוע אתו רבע שעה.

יעקב אשר: לכל מתנדב יש כזה בוסטר?

ישראל אלמסי: היום – לרובם.

ישראל אלמסי: אפשר לחבר את זה, לסגור מכסה מנוע, להתקדם למפרץ הקרוב, לתחנת הדלק הקרובה, להביא אותו למקום מבטחים.

יעקב אשר: אבל המשטרה לא מכירה שת"פ שהיה בעניין?

דנה ימינחה: לי לא מוכר.

דנה ימינחה: אני לא מכירה את האירוע שציינת, אבל אם תאונה אירעה כמה דקות אחרי שהיתה שיחה למשטרה, אני מניחה שניידת בכל מקרה לא היתה מספיקה להגיע, אבל זה לא העניין.

דנה ימינחה: לנו יש מערך מתנדבים של 3,000 מתנדבים במשטרת התנועה.

דנה ימינחה: הם עוברים הכשרות, הם יודעים איך לעצור תנועה.

יעקב אשר: השאלה, אם יש אפשרות לעשות ניסיון כלשהו.

דנה ימינחה: אולי נחליף פרטים.

יעקב אשר: תכף אבקש גם מאבנר התייחסות שלך בעניין, כי אנחנו יודעים במדינה, שיש נושאים כלכליים יותר, דברים כאלה, נושא של מגזר שלישי, וסיוע כזה או אחר, כי המדינה לא יודעת לעשות הכול.

יעקב אשר: אין ספק שהמשטרה לא יכולה להביא עוד 5,000 שוטרים לדברים הללו.

יעקב אשר: לכן אנחנו צריכים להשתמש במכפילי כוח, אבל יש לעשות זאת בצורה מסודרת, בצורה בטיחותית, שלא חלילה לסכן גם אותם.

יעקב אשר: גם אם בחור שלהם יודע להדליק את המנוע או לתקן את הפנצ'ר או להוציא את הילד ולחלץ אותו, הוא צריך לדעת גם מה הכללים שלו – מתי מותר לו, ואיפה הוא עצמו חונה – צריך לנסות אולי לעשות.

ישראל אלמסי: אני חייב לומר שכן יש התחלה של שיתוף פעולה.

ישראל אלמסי: ישבנו גם עם מפקד מתנ"א וגם עם הקמב"ץ, עדיין לא בצורה רחבה.

יעקב אשר: עוד לא חלחל, אבל זה יגיע.

יעקב אשר: כמו שאני מכיר את המפקד שלכם – וסליחה שאני שוב נותן לו מחמאות, והיו כמה ימים שהייתי בשטח, כי ראיתי בכותרות בעיתונים שרוצים להעביר אותו לתפקיד אחר פחות סימפטי.

יעקב אשר: אני התפללתי שהוא יישאר – אני לא מאחל לו חלילה להיתקע בשרשרת הקידום, אבל אני חושב שמה שדורון עשה בשנתיים שאנחנו נמצאים כאן, חלק גדול נזקף לזכותו באמצעים המוגבלים.

יעקב אשר: אין לי ספק שגם להרים דבר כזה של שיתוף פעולה עם מתנדבים ולעשות את זה בצורה הטובה, ולנצל את כוח האדם ואת האנשים שאוהבים ורוצים לעזור, אם יעשו את זה בצורה מסודרת, זה מכפיל כוח.

יעקב אשר: הייתי מבקש גם ממשרד התחבורה ומהרשות הלאומית ביחד, לעשות ישיבה עם המשטרה, עם משרד התחבורה ועם הארגון הזה או ארגונים אחרים שקיימים, כדי לנסות לראות איך בונים כזה שיתוף פעולה.

יעקב אשר: זה לא הופך להיות זרוע של המדינה, אבל לראות איך אפשר לעזור להם לעזור לנו, כי זה מכפיל כוח.

יעקב אשר: גל – אני מבין שהחבר'ה של אותן 12 ניידות עובדים סביב השעון.

יעקב אשר: להערכה שלי, 12 ניידות על כל מדינת ישראל, כל הכבישים הבין עירוניים, לא צריך להיות כלכלן או סטטיסטיקאי גדול כדי להבין שזה לא מספיק.

יעקב אשר: יש פה אפשרות להכפלת כוח, גם נכניס את זה לסיכום הדיון, ונבקש במעקב שלנו, לראות מה התקדם עם זה – כמובן, בכללים שהמשטרה תקבע, בכללים שמשרד התחבורה יקבע.

יעקב אשר: בבקשה.

ישראל אלמסי: כמובן, הכפלת הכוח מתבטאת בזמן התגובה והפינוי המהיר של הציר, כי אי-אפשר לדעת לעולם היכן המתנדב יהיה ומתי.

ישראל אלמסי: לכן ברגע שיש כל כך הרבה מתנדבים, והיעד שלנו, בעזרת השם, חצי מיליון מתנדבים, נוכל לתת מענה בזמן מאוד מהיר.

יעקב אשר: שלום לחברת הכנסת פדידה.

יעקב אשר: בבקשה.

יעקב אשר: רלב"ד, אני מבין שהיום את מכבדת אותנו בנוכחותך.

יעקב אשר: אם לא, נמצאים לא המנכ"לית ולא היושב-ראש, וזה בסדר.

יעקב אשר: גם אדבר אתם, ואני מבקש שתעבירי להם את הנקודה הזו – אני חושב שכמו שאתם יודעים להפעיל את פרויקט שומרי הדרך, וכמו שאנחנו מדברים על פעילויות נוספות שאתם בוחנים לראות – לא כל פעילות אפשר להכניס לזה, אבל שומרי הדרך, למשל, זה דבר שהולך וגדל, ומתמסד, כשכולו התנדבותי.

יעקב אשר: זה משהו נכון, שלוקחים דבר התנדבותי, שמגיע מרצון טוב, וממסדים אותו בלי עלויות גדולות ובלי להביא עוד 300 רכבי חילוץ של נתיבי ישראל.

יעקב אשר: אני מבקש שתהיו המובילים בשולחן העגול הזה – משרד התחבורה, משטרת ישראל.

יעקב אשר: הרלב"ד יעמוד בראש הדבר הזה.

יעקב אשר: גם אבקש לעוד חודשיים סקירה שלכם על התקדמות או חסמים שיש בעניין הזה, ומה אפשר לעשות.

יעקב אשר: גבי, בבקשה.

יעקב אשר: האיש הכי חרוץ פה בוועדה.

יעקב אשר: אבל לא רק צרות – גם מה צריך לעשות.

יעקב אשר: בבקשה.

גבי בן הרוש: קודם כל, אדוני, חשוב מאוד, ואני מברך על הוועדה הזאת ועל המעקב.

גבי בן הרוש: אם מישהו היה אורח בוועדה, מעצם הדיון פה ב-40 הדקות האלה היה מבין, שיש לנו פה מחלה איומה.

גבי בן הרוש: אותי לימדו, שמחלת סרטן – אקמול לא פותר.

גבי בן הרוש: דיברנו על מתנדבים, על שוליים.

גבי בן הרוש: עוד מעט נדבר על טכוגרף.

גבי בן הרוש: מה המכנה המשותף והמרכזי של ה-86 הרוגים האלה בשול הדרך?

גבי בן הרוש: כי אם היו חניונים מסודרים, כמו בכל העולם, יש לך שלטים מאירים עיניים שאומרים לך: עוד 5 ק"מ.

גבי בן הרוש: מה עושה גברת או נהג המשאית או אוטובוס, שצריך לעצור, ולא משנה מה הסיבה?

גבי בן הרוש: הוא לא עוצר בכביש מהיר להסתכל על הנוף.

גבי בן הרוש: הוא יודע שבעוד 5 ק"מ יש לו שלט שהוא צריך לעצור, אז לא היינו מדברים על רוחב השול.

גבי בן הרוש: אבל ישבנו עם מנכ"ל נתיבי ישראל פרץ רק לפני מספר חודשים, והוא שאל ביושר את המהנדסים שלו בדיון – יש תוכניות עתידיות לגבי שול וחניונים?

גבי בן הרוש: המהנדסים סתמו את הפה באותה ישיבה.

יעקב אשר: היתה ישיבה כאן – נראה לי שלא היית – היו פה גם ממינהל התכנון.

יעקב אשר: אני ביקשתי, ואנחנו עדיין במעקב בעניין הזה, לראות תוכנית כמו תמ"א ארצית שמחייבת כל תכנון של כל כביש, שיהיו בו אחת לכמה כך וכך קילומטרים או מטרים או מאות מטרים מפרצי חניה, חניונים.

יעקב אשר: בדבר הזה אנחנו נמצאים במעקב.

יעקב אשר: אני מסכים אתך, שמישהו לא חשב על זה קודם.

יעקב אשר: מה שחשבו במקומות אחרים, לא בארץ - כאן לא חשבנו שאנשים צריכים מקום לנוח, להתפנות, שאנשים צריכים לשתות משהו.

יעקב אשר: את צפונית, את יודעת מה זה הנסיעות האלה.

יעקב אשר: תראו כמה בכביש 6 אותה תחנת דלק והחניון, כמה הן מלאות כל הזמן.

גבי בן הרוש: הראיתי מצגת בוועדת הכלכלה.

גבי בן הרוש: 6 מקומות חנייה בכביש אגרה?

גבי בן הרוש: 6 מקומות חניה לאוטובוסים, לעומת בכל המדינות, 140- - -

לאה פדידה: אולי האוטובוסים לא צריכים לנסוע בכביש 6?

פרדי הרשקוביץ: למה לא?

לאה פדידה: שייסעו בנתיב הרגיל, ואז יש שם תחבורה.

לאה פדידה: שיהיו נתיבי תחבורה ציבורית כמו שצריך, על כביש 1.

פרדי הרשקוביץ: יש גם חברות פרטיות במדינה הזאת, והם נוסעים בכביש 6.

יעקב אשר: לא רק פרטיות.

פרדי הרשקוביץ: כי היא אומרת על ציבורי.

פרדי הרשקוביץ: יש גם הרבה חברות פרטיות.

פרדי הרשקוביץ: למעלה מ-500 חברות.

לאה פדידה: לא משנה.

לאה פדידה: ברגע שמעלה מעל 10 נוסעים, זה נקרא בנסיעה ציבורית, ברכב ציבורית.

לאה פדידה: זה לא משנה אם הבעלות היא פרטית או ציבורית.

פרדי הרשקוביץ: לא מעל 10 אלא מעל 8, אבל בסדר.

גבי בן הרוש: אדוני, הוועדה בתחקיר של התאונות והשימוע שהיה לפני שנתיים, הוועדה והמסקנות – הוגשו למשרד התחבורה, לבוא ב-1.1.2017 עם תוכניות כביכול לוועדה.

גבי בן הרוש: אנחנו עוד מעט מסיימים את 2018.

גבי בן הרוש: אני מתחבר לישיבה עם המנכ"ל.

גבי בן הרוש: זה אומר שזה עדיין לא חלחל.

גבי בן הרוש: חברי הכנסת, אחד הדברים שמקוממים – ישב לפני ארבע שנים איש הכספים של נתיבי ישראל.

גבי בן הרוש: יש להם במיליארדים הגדולים של פיתוח תשתיות וגשרים, קופה קטנה – 120 מיליון שקל בשנה לכבישים אדומים ולתיקוני ליקויים.

גבי בן הרוש: עשיתי חשבון פשוט, מ-2004 נכון להיום, קרוב ל-5 מיליארד שקל.

גבי בן הרוש: איך יכול להיות שבכל מדינת ישראל, ממטולה ועד אילת אין חניון אחד מסודר?

גבי בן הרוש: בכל המדינה הזו.

גבי בן הרוש: חברים ב-OECD- - -

יעקב אשר: נמצא פה נציג האוצר?

יעקב אשר: כרגיל, מצטנע.

יעקב אשר: התקציבים של הכבישים האדומים לא כוללים תקציב לפיתוח חניונים.

יעקב אשר: נכון?

יעקב אשר: זה סוג אחר של מספרים.

אלי מורגנשטרן: אלי מורגנשטרן, רפרנט תחבורה באגף תקציבים באוצר.

אלי מורגנשטרן: הסיפור של החניונים הוא לא סיפור של תקציב אלא סיפור של תכנון – שיקולי תכנון תנועה, אם אפשר לעשות עוד ירידות מכבישים ראשיים או לא.

אלי מורגנשטרן: אני חושב שגבי צודק מאוד בצורך, ויש לחשוב על פתרונות.

יעקב אשר: יש מישהו ממשרד התחבורה, מהתכנון?

אבנר פלור: לא, אבל לגבי מה שאמרת לגבי מוקדי סיכון, גם בעקבות הדיונים שהיו פה, יש תקציב שנתי שהולך וגדל עם השנים.

אבנר פלור: למיטב זיכרוני, למעלה מ-230 מיליון שקל למוקדי הסיכון.

יעקב אשר: גבי מדבר על כבישים אדומים – אתה קורא לזה מוקדי סיכון.

יעקב אשר: זה אותו דבר, ופניות שמאלה.

יעקב אשר: אלה דברים שסוג הטיפול שלהם הוא משהו הרבה יותר קטן מאשר אופרציה שלמה של תכנון שאומרת איתור מקום, איתור בעלות של מקום – רמ"י, בעלות פרטית, לא בעלות פרטית, איזה רשות מוניציפלית זה נופל, או שניים או שלושה.

יעקב אשר: לכן הפנייה שלנו היתה, ואני מעביר דרכך פנייה - אמנם אתה באגף תקציבים – אני מעביר את הפנייה למשרד האוצר, שהיום הוא אחראי על התכנון במדינה.

יעקב אשר: חייבת שתהיה תוכנית מחייבת בשלבים – אי-אפשר הכול ביום אחד, אבל שנתחיל לראות, שיצוצו כמה כאלה חניונים.

יעקב אשר: זה פיקוח נפש.

יעקב אשר: הוא דבר שחייבים לעשותו.

יעקב אשר: אני בטוח שכשיהיה תכנון, על תקציב זה לא ייפול.

יעקב אשר: זה לא כמו לסלול כביש חדש.

יעקב אשר: גם בקצת חכמה אפשר לעשות את זה, הצדקה כלכלית, אם אתה נותן שם זכיינות לקיוסק או משהו אחר, אתה יכול לממן את הפיתוח הזה.

אלי מורגנשטרן: אבל יש פה גם סוגיה משפטית, שהפקעה שעושים בשביל כביש היא הפקעה לצורכי דרך, ולא ברור שמבחינה חוקית, אפשר להשתמש בזה בשביל פעילות עסקית – פעילות של חניון.

אלי מורגנשטרן: צריך לעשות לזה הסדרה.

אלי מורגנשטרן: יכול להיות שזה דורש תיקון חקיקה.

יעקב אשר: אבקש, גברתי מנהלת הישיבה, ישיבה נוספת, אבל הפעם אני רוצה את מנכ"ל נתיבי ישראל, וגם משרד האוצר, בתכנון, את דלית זילבר.

יעקב אשר: אני רוצה להביא את זה ברמת תוכנית מתאר ארצית מחייבת.

יעקב אשר: נראה אם אפשר לעשות את זה בשלבים, אבל לראות איך אנחנו מתקדמים עם זה ואיך מורידים את זה לשטח.

יעקב אשר: בבקשה.

גבי בן הרוש: כשפורסמו המכרזים פה בכביש 1, נתיבי ישראל הופיעו אצלנו במועצת המובילים, והראו לנו כביכול מה עומד להיות, כשנחליף את כביש 1 עם כביש 443.

גבי בן הרוש: תוך כדי סרטון ההדמיה עוצר המהנדס הראשי ואומר לי: אני יודע מה אתה רוצה לשאול.

גבי בן הרוש: כביש 1 – ארבעה זכיינים - יהיו לכם שוליים של 3 מטר ויותר.

גבי בן הרוש: הנה נפתח הכביש, ואני בא מחיפה הצפונית, גברתי.

גבי בן הרוש: אנחנו באים מחיפה לפה.

גבי בן הרוש: תראה לי מקום אחד של 3 מטר שול.

גבי בן הרוש: זה לא ייאמן.

גבי בן הרוש: אז יש הבטחות שלטוניות, יש תכנון ויש תקציבים, והביצוע – לקוי.

גבי בן הרוש: לא יכול להיות, שכל מי שנתקע בשול הדרך מסכן חיים.

גבי בן הרוש: איפה נשמע דבר כזה?

יעקב אשר: אגב, בכל כביש 1 אין חניון.

גבי בן הרוש: אפילו ליברמן כשהיה שר תחבורה, אמר לי: לא שמתי לב – עכשיו כשאני נוסע לכנסת, אתה צודק – אין שול.

יעקב אשר: ואין חניון אחד אפילו בדרך.

יעקב אשר: יש תחנת דלק של פז בחזור, אבל גם הוא משהו יחסית קטן ולא משמעותי.

יעקב אשר: הערה שלכם.

משה כהן: במהלך הדיון בדקנו את הנתון של מה שביקשת.

משה כהן: ב-2017 נרשמו 1,800 פלוס דוחות רק בנושא עצירה על השוליים – לא בנושא נסיעה בשוליים.

יעקב אשר: תודה על הזריזות והיעילות.

יעקב אשר: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה.

לאה פדידה: לא בכדי באתי לוועדה הזאת, כי אתמול נסעתי מיקנעם – שם אני גרה – לצומת יגור.

לאה פדידה: אחד הדברים שגם כתובים אצלכם, ששוליים נועדו אם מישהו רוצה להימנע מתאונה, קצת לפנות.

לאה פדידה: לאורך כל הכביש הזה השוליים, אי-אפשר להכניס בהם גלגל – לא 3 מטר ולא חצי מטר.

לאה פדידה: בכוונה עצרתי בשוליים.

לאה פדידה: הגלגל שלי בקושי נכנס בשוליים.

לאה פדידה: יש שם בטונדות, בטון שמפריד בין שני המסלולים.

לאה פדידה: זה מטורף.

לאה פדידה: זה שני מסלולים, ואם אחד מאתנו מהרכבים רוצה מעט לסטות – אני מדברת על הכביש מיקנעם לצומת יגור.

לאה פדידה: יש לנו כביש אחד – אנחנו לא תל-אביב.

לאה פדידה: היתה שם כמעט תאונה, אי-אפשר היה לזוז.

לאה פדידה: אנשים עצרו אותי, וראיתי.

לאה פדידה: כאילו זה נעשה לפה.

לאה פדידה: בלתי-אפשרי לא לעצור, שאפשר לרדת לשוליים עם גלגל ולא לגרום לתאונה כדי לתמרן – בלתי נתפס שאי-אפשר לעשות את זה.

לאה פדידה: לכן אין מה לעשות.

לאה פדידה: אפשר לתכנן כביש, אבל צריך לתכנן גם מקום שנוכל לתמרן ונוכל לזוז ונוכל לדעת שאנחנו מונעים תאונה בגלל תזוזה כזו או אחרת.

לאה פדידה: הייתי שמחה שיבדקו את הכביש הזה.

לאה פדידה: יותר מזה – הבטון הזה שמפריד, אם אתה זז, אתה נכנס בו, והתאונה היא הרבה יותר קשה.

לאה פדידה: יש למצוא פתרון, האם ההפרדה הזו מהבטון היא הנכונה.

יעקב אשר: הם דיברו קודם על תשתית סלחנית.

יעקב אשר: הבטון לא נראה לי התשתית הכי סלחנית בעולם.

יעקב אשר: ..

ראיק סאלם: כביש 66 הוא כביש אדום ומסוכן.

ראיק סאלם: הבטון שאת רואה באמצע, זה מעקה שעשינו אותו כדי למנוע תאונות חזית-חזית, שהיו מרובות בקטע הזה.

ראיק סאלם: היו הרוגים רבים בקטע הזה.

ראיק סאלם: לא היתה לנו ברירה, כי להרחיב את כל הכביש, זה תהליך שלוקח כמה שנים, אז בוועדה של מוקדי סיכון, שאני יושב בראשה, החלטנו לשים את המעקה הזה כדי למנוע את התאונות.

ראיק סאלם: אכן זה מנע תאונות קשות וקטלניות בקטע זה.

לאה פדידה: בדקת את המרחק של השוליים?

לאה פדידה: גלגל לא נכנס.

ראיק סאלם: על חשבון – לנסוע לאט.

ראיק סאלם: עשינו את זה כדי לחסוך בחיי אדם.

לאה פדידה: גלגל לא נכנס.

לאה פדידה: גם ימני, גם שמאלי, אין לך גלגל.

לאה פדידה: כבוד היושב-ראש, זה לא הגיוני, לומר לי ששמו את גדר ההפרדה על חשבון השול – בלא בצד ימין ולא בצד שמאל אין מרחב לגלגל לסטות.

יעקב אשר: למה מעקה הבטיחות?

ראיק סאלם: למנוע תאונות חזית-חזית.

ראיק סאלם: היו הרבה תאונות כאלה, ואין לנו ברירה, והבטיחות על חשבון הכול.

ראיק סאלם: לכן שמו את זה.

ראיק סאלם: זה גרם לבעיות אחרות, נכון, אבל הבעיה המרכזית, שזה התאונות הקטלניות, ירדו.

לאה פדידה: אתם רציניים?

לאה פדידה: החיים שלנו חשובים על הכביש.

יעקב אשר: אני מבקש, לאור שאלת חברת הכנסת פדידה, אני מבקש לעשות שוב בדיקה של הדברים, מה מול מה.

יעקב אשר: ברור שאם זה בטיחות של תאונות חזיתיות אל מול שול.

ראיק סאלם: לא על חשבון השול.

ראיק סאלם: הכביש הזה הוא צר, נכון.

ראיק סאלם: זה היסטורי.

יעקב אשר: גם בלי זה, הוא בעייתי.

יעקב אשר: אנחנו מדברים על זה שלפחות בכבישים חדשים ובכבישים שמתכננים היום, שיהיה, אל"ף, רוחב שול גדול ומספיק – שוב, לא גדול מדי, כי זה עלול להפוך למגרש חניה, ושנית, הנושא של חניונים.

יעקב אשר: זה דבר שצריך להיות מוטמע בתוכנית על-ידי משרד התחבורה, תוכנית מחייבת, שאי-אפשר יהיה לבנות כביש – הנה, עשו את כביש 1, השקיעו בכביש הזה.

יעקב אשר: אף אחד לא חשב לעשות שם חניון.

יעקב אשר: פרדי הרשקוביץ, בוחן ראשי, חברת אגד.

פרדי הרשקוביץ: בוקר טוב.

פרדי הרשקוביץ: לשעבר בוחן תאונות ראשי של המשטרה, סגן ניצב בדימוס.

פרדי הרשקוביץ: אני רוצה להחזיר את הדיון לתאונה הנוראה שהיתה ב-2012 בכביש 6, שבה אוטובוס שלנו פגע במשאית ונהרגו ששה אנשים.

פרדי הרשקוביץ: הנהג אשם במיליון אחוז – אני לא בא להפחית מאשמתו, הוא הודה בבית משפט, נכנס להרבה שנים לכלא, אבל זה לא העניין.

פרדי הרשקוביץ: בעקבות התאונה הזו מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מינה צוות מומחים לבחינת כל ההיבטים של התאונה הזו.

פרדי הרשקוביץ: יש הדוח כאן.

פרדי הרשקוביץ: אצטט רק בנושא השול.

פרדי הרשקוביץ: קודם כל, השול שם היה ברוחב 2.60 מטר, כאשר המשאית- - – 3 מטר.

פרדי הרשקוביץ: המשאית חרגה 21 ס"מ לתוך הכביש, כי היא חנתה 31 ס"מ מהמעקה – אחרת אי-אפשר לעמוד.

פרדי הרשקוביץ: כתוב בדוח כך: לא נמצא תיעוד הסדרי תנועה מאושר.

פרדי הרשקוביץ: נמצא כי רוחב השול הימני הוא 2.6 מטר במקום 3 מטר.

פרדי הרשקוביץ: נמצא כי רוחבו של השול השמאלי 2.9 מטר במקום 1.2, כלומר השול השמאלי שליד מעקה הבטיחות גנב, במירכאות, את השול הימני.

פרדי הרשקוביץ: אני לא ראיתי שהדבר הזה שונה.

פרדי הרשקוביץ: ציטוט נוסף: התשתית במקום התאונה היתה בעייתית.

פרדי הרשקוביץ: חוסר תכנון הסדרי תנועה וכן שול יותר צר מ-3 מטר בשול שמאלי שרוחבו 2.9 מטר, בשונה מההנחיות משנת 2012.

פרדי הרשקוביץ: ציטוט נוסף, מסוף הדוח – לא נמסרו לצוות מרשות התמרור המקומית, חברת נתיבי ישראל, תיעוד על הסדרי תנועה מאושרים בקטע הדרך שבו אירעה התאונה, אף שהדבר מתחייב לפי החוק.

פרדי הרשקוביץ: כל מה שאמרו פה נציגי משרד התחבורה זה בניגוד למה שנאמר פה.

פרדי הרשקוביץ: זה דוח של הרלב"ד, של אנשים מומחים שישבו ובדקו את הנושא הזה.

פרדי הרשקוביץ: עדיין כביש 1, כביש חדש.

פרדי הרשקוביץ: אני מצטרף למה שאמר גבי –אבל בין החניונים האלה - ארבעה, חמישה ק"מ – שול.

פרדי הרשקוביץ: בשול הזה אנשים עלולים להיעצר.

פרדי הרשקוביץ: בנוסף, אני לא יודע אם חשבתם, למה אדם שנוסע בכביש בעל שדה ראייה פתוח, נכנס דוך לתוך משאית שחונה שם, וחורגת.

פרדי הרשקוביץ: אני לא יודע אם אתם יודעים – מושיק יודע את זה – בנסיעה מהירה, ככל שהמהירה גדלה, לנהג יש שדה ראייה מנהרתי.

פרדי הרשקוביץ: הוא רואה רחוק וצר.

פרדי הרשקוביץ: הוא לא רואה את המשאית שעומדת בשול.

פרדי הרשקוביץ: לכן כל שול שפחות מרוחב משאית, ולא מאפשר למשאית או לאוטובוס לעמוד שם, וחורג גם 21 ס"מ, הוא לא בפוקוס שלו.

פרדי הרשקוביץ: הוא רואה רחוק – לא רואה הצדה.

יעקב אשר: אני מבקש שוב מהרלב"ד, אנחנו מטילים עליכם דברים – אנחנו גם יושבים בימים האלה, לאשר את החוק שלכם, לנסות לתת לכם- -

שרית עמרם כץ: אתה מאמין ביכולת שלנו.

יעקב אשר: נכון, אבל אני גם מבקש תמורה בעד האגרה, מה שנקרא.

יעקב אשר: אני מבקש, מעבר למצגת שהצגתם, אני רוצה לא מצגת אלא מסמך שלכם, מה מוטמע ומה לא מוטמע, ומה יש לעשות כדי שהדברים יוטמעו – לקחת את הנושא של השול גם במקומות הקיימים, לנסות להגיע לתוכנית עבודה.

יעקב אשר: להמליץ מול משרד התחבורה, להתחיל להתניע תהליך – איך דבר כזה קורה, שבכביש 1, כפי שאומר גבי, ומקבלים אישור גם מאדם שבא מהתחום וכו', איך קורה שבסופו של יום אין שול.

יעקב אשר: כביש חדש, שהושקע בו המון, אין שול מספיק גדול ורחב.

יעקב אשר: אל תיתנו לי תשובה.

יעקב אשר: קחו את זה כאחת המשימות שלכם לעתיד.

יעקב אשר: נעקוב אחריכם – אתם יודעים שכך יהיה.

יעקב אשר: צביקה באר, אור ירוק.

יעקב אשר: קצר ולעניין בבקשה.

צביקה באר: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

צביקה באר: תאונות בשול זה בעיה חמורה.

צביקה באר: דיברנו על הפתרונות – מפרצי עצירה, אכיפה, הסברה, והנושא אחד הקריטיים בעיניי זה טכוגרף דיגיטלי, שתכף נדבר עליו.

צביקה באר: לפני עשר שנים במדינות אירופה החלו את השימוש בטכוגרף דיגיטלי.

צביקה באר: בישראל עדיין כל שנה אנחנו דשים ודשים בזה.

צביקה באר: גבי דיבר על השימוע שהיה.

צביקה באר: אחד הדברים שהוחלט בשימוע זה להחל בטכוגרף הדיגיטלי.

צביקה באר: לפני שנה היתה פה ישיבה שלך, אדוני היושב-ראש.

צביקה באר: ביקשת שתוך 180 יום זה יוסדר.

צביקה באר: זה עדיין לא הוסדר.

צביקה באר: אם אנחנו בודקים, כמה אנשים נהרגו ברכב כבד מתחילת השנה, זה 47 הרוגים.

צביקה באר: מעניין כמה אנשים היו יכולים להימנע מהמוות המיותר הזה, אם היה טכוגרף דיגיטלי.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: תכף נדבר על זה, ניכנס ללוחות זמנים, כי אנחנו נמצאים במעקב כל הזמן מול משרד התחבורה בעניין.

יעקב אשר: תכף נשמע איפה זה עומד.

יעקב אשר: דן קדרון, נכים למען נכים.

דן קדרון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, מנהלת הוועדה, מכובדיי כולם.

דן קדרון: קדרון דן, תנו יד לחירש, נכים למען נכים.

דן קדרון: העמותה שלנו נלחמת בקטל בדרכים.

דן קדרון: הפתרון למפרצים נמצאים כאן.

דן קדרון: הבאתי גם סקיצה כזו אליכם.

דן קדרון: כביש 431 – המפרצים הם בצד של הכביש.

דן קדרון: רכב שנתקע, עושה רוורס, נכנס פנימה – הוא מנותק מהכביש.

דן קדרון: גמרו לתקן אותו – יוצא, משתלב חזרה.

דן קדרון: הבאתי למנהלת הוועדה את הסקיצה כאן, שעבדתי עליה הרבה זמן.

דן קדרון: זה הפתרון שיש לנו כרגע.

דן קדרון: הרכבים שעומדים בשול, צריכים להיות מנותקים מהכביש.

דן קדרון: הוא גמר את העניין שלו, ואז הוא מנותק מהכביש.

דן קדרון: הוא גמר את התיקון, חוזר לכביש – אין בעיה.

דן קדרון: אני נוסע, מצלם, רואה הכול.

דן קדרון: אני גם משומרי הדרך – אני מצלם הכול.

דן קדרון: זה הפתרון הכי גדול שיש.

יעקב אשר: זה חניונים.

יעקב אשר: לנתק את זה מהכביש.

דן קדרון: מנותק מהכביש.

דן קדרון: עבדתי על זה בכוונה, כי הוועדה הזו חשובה לי.

דן קדרון: אני מברך, שהיא מקיימת את הישיבה ה-18.

דן קדרון: אני חושב שאין ועדה חשובה מזו.

דן קדרון: בואו נוריד את ההרוגים.

דן קדרון: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: אני פותח את הנושא של דיווח על התקדמות הטכוגרף.

יעקב אשר: אני רוצה לומר בתחילה שאני רואה בחומרה, גברתי מנהלת הוועדה, את זה שמשרד המשפטים, שהוא שחקן רציני מאוד בכל העיכוב של הנושא הזה של הטכוגרף, אני רואה בכך זלזול בוועדה ואולי אפילו, לצערי הרב, זלזול בחיי אדם, אם זה כך.

יעקב אשר: אני לא מסכים עם הדבר הזה, שהם לא מוצאים את הזמן לבוא ולהגיע לכאן לוועדה.

יעקב אשר: נעשה את הדיון הזה בהיעדרם תחת מחאה שלנו.

יעקב אשר: אני מבקש להוציא מכתב למשרד המשפטים על הדבר הזה עם הדוגמה הזו.

יעקב אשר: זה לא שם כלשהו, חלק מצופים שהיו צריכים להיות פה, כי תכף נשמע – אנחנו מתכתבים עם משרד התחבורה, ומשרד המשפטים בנושא הזה הוא קריטי לחלוטין.

יעקב אשר: לכן היעדרות מכזו ישיבה – אני רואה אותה בחומרה רבה.

יעקב אשר: אני מצטער מאוד שזה כך.

סיגלית ברקאי: בשם משרד התחבורה – דיברתי עם דרור וגשל לפני, והוא ביקש ממני להתנצל בשמו, שלא יכל להגיע מאילוצים שלא יכול היה לבוא.

סיגלית ברקאי: אני מוסרת.

יעקב אשר: קודם כל, להודיע את זה מראש.

יעקב אשר: אני לא חושב שאת צריכה לקחת את זה עליך.

יעקב אשר: אליכם לא באתי בטענות, אבל יפה מצדך שאת עושה את זה, אבל עם כל הכבוד, יש לו מספיק אנשים שהוא היה יכול לשלוח, גם אם הוא עצמו לא יכול היה להגיע.

יעקב אשר: לדיון כזה הוא כן היה צריך להגיע.

יעקב אשר: יכול להיות שיש מניעה, אבל מישהו אחר היה צריך להיות פה.

יעקב אשר: למרות דברי הסנגוריה שלך אני מבקש את כל מלוא מחאתי בעניין.

יעקב אשר: אבנר, בבקשה, תן לנו סטטוס, איפה אנחנו נמצאים – מה היה פה בישיבה לפני חצי שנה, ואיפה אנחנו עומדים היום.

אבנר פלור: רק ברשותך, אם אפשר שני משפטים לדיון הקודם, כי זה חשוב להראות את ההתקדמות וההתפתחות.

אבנר פלור: בימים אלה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יחד עם מועצת מובילים, אנחנו אמורים לצאת לפילוט השתלמות לנהגים, קציני בטיחות ועוד גורמים לריתום מטענים.

אבנר פלור: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה – מה שדיברת בדיון הקודם.

יעקב אשר: דיברנו על זה בדיון הקודם.

אבנר פלור: ממש בתקופה הקרובה.

אבנר פלור: ועוד משהו חשוב, ביחד עם משטרת ישראל ומועצת מובילים, אנחנו הולכים להסדיר את כל הנושא של הליווי בנושא רכב ציוד חריג בנושא מטען חריג, בעקבות דיונים שהיו עם ראש את"ן.

יעקב אשר: גבי בעניינים?

גבי בן הרוש: אני מברך באמת – נעשתה פה עבודה.

גבי בן הרוש: חשוב שהתקנה תקודם.

אבנר פלור: לגבי הטכוגרף הדיגיטלי, אדוני היושב-ראש, מאז היו מספר דיונים.

אבנר פלור: זה ריתום מטענים.

אבנר פלור: במקביל לנושא הפילוט אנחנו גם מקדמים תקנה שכרגע במשרד המשפטים, לחייב את כל הנהגים, מעל X שנים, שיהיו מחויבים בביצוע השתלמות בנושא ריתום מטענים.

אבנר פלור: זו תהיה תקנה מחייבת.

יעקב אשר: כמה זמן דבר כזה צריך לשבת במשרד המשפטים?

אבנר פלור: לגבי משרד המשפטים, ברמה הכללית, יש שם פעילות שמבוצעת של תיקוני תקנות, למעלה משלושה חודשים.

אבנר פלור: זה הזמן שלהם.

אבנר פלור: כל תקנה שמגיעה אליהם לוקחת מספר חודשים.

אבנר פלור: זה לא רק בנושא ריתום מטענים אלא בכלל.

יעקב אשר: אני מבקש דיווח שלכם, סטטוס לגבי התקנה הזאת.

יעקב אשר: זאת תקנה חשובה מאוד, ואם לא יהיה חיוב על אותם בעלי - לעשות את אותו קורס, הם לא יעשו את זה.

יעקב אשר: טכוגרף.

אבנר פלור: לגבי טכוגרף, אדוני היושב-ראש, גם היו אצלך מספר דיונים, ואני משתדל, אחת לשלושה חודשים, בהתאם להנחיה שלך, למסור סטטוס בנושא הטכוגרף הדיגיטלי.

אבנר פלור: אומר מאז הדיון האחרון אצלך, מה ההתקדמות שהיתה.

אבנר פלור: קודם כל, בישיבה עלה הנושא שאנחנו אמורים לתקן את תקנות התעבורה, שיאפשרו נהיגה בין-לאומית, כי הטכוגרף הדיגיטלי, שיהיה היום, הוא יהיה מותאם לשעות העבודה והמנוחה שלנו.

אבנר פלור: יחד עם זאת, זה חייב אותנו לעשות תקנות לכאלה שנוסעים מישראל למדינות – שאמורים לעמוד לפי התקנות וההנחיות של הדרקטיבה האירופאית.

אבנר פלור: סיימנו להכין את תיקוני התקנות האלה.

אבנר פלור: הן עברו מספר דיונים גם ביחד עם המשטרה וגם עם הגורמים הנוספים, וכרגע זה בשלב שזה נמצא במשרד המשפטים, מחלקת אכיפה והגנת הפרטיות, שאמורים לתת לנו מענה.

אבנר פלור: לפחות טרם הדיון, דיווחה עו"ד סיגלית מהלשכה המשפטית שלנו, שמשרד המשפטים ייתן לנו מענה תוך חודש, כלומר עד 1 באוגוסט נקבל את המענה לתיקון הזה, ואני מקווה שנוכל להניח את זה על שולחן הוועדה.

אבנר פלור: אבקש, אדוני היושב-ראש, שאם כן ניתן יהיה שיהיה דיון – תוך חודש אנחנו אמורים לקבל את כל התיקונים והעדכונים ממשרד המשפטים, ואמסור לאדוני את המועד הסופי, שזה יגיע לשולחן הוועדה כדי לזרז דיון.

יעקב אשר: בהנחה שאתם ומשרד המשפטים יעמדו בזמנים, אפנה ליושב-ראש הוועדה, כי ועדת המשנה לא יכולה לאשר את זה – צריך מליאת הוועדה.

יעקב אשר: לכן נבקש, גם אם אפשר יהיה לעשות את זה בפגרה, כי זה רק תקנות – זה לא צריך להגיע למליאת הכנסת.

יעקב אשר: נבקש מיושב-ראש הוועדה וממנהלת הוועדה, הגב' לאה ורון, לעשות.

יעקב אשר: אבל אם אתם תעמדו בזה, כלומר אם התקנות יגיעו אחרי שעברו כבר את הליטוש של משרד המשפטים והכול, אני מוכן להרים את האתגר הזה.

יעקב אשר: בבקשה, גבי.

גבי בן הרוש: נתחבר לדיון הקודם – שעות עבודה ומנוחה זה בנפשנו – נהגים, עייפות.

גבי בן הרוש: הטכוגרף הדיגיטלי זה אותה קופסה שחורה שקיימת במטוס, שתהיה באוטובוס או משאית.

גבי בן הרוש: העניין הוא שיש החלטת ממשלה מ-2005, שהטכוגרף הדיגיטלי ייכנס .

גבי בן הרוש: למה זה חשוב – בדיון הבא חייב להיות פה מנכ"ל נתיבי ישראל וכל הגורמים, כי זה מתחבר.

גבי בן הרוש: זה שנביא טכוגרף דיגיטלי – חבל שהוא לא קיים עשר ועשרים שנה פה, ואין לנו מקומות עצירה.

גבי בן הרוש: מה זה טכוגרף דיגיטלי – הוא בא ומאותת לך לעצור למנוחה.

יעקב אשר: אני מבין מה אתה אומר במיליון אחוז, ואתה צודק לגמרי, אבל פה במדינה יודעים לעבוד רק עם הגב אל הקיר.

יעקב אשר: ברגע שיבינו שהטכוגרף הזה מאלץ את האדם, שהוא חייב לעצור אחת לכמה שעות, יתחיל הלחץ איפה שיהיה – אין מה לעשות.

יעקב אשר: לא יהיה פה, כנראה, סדר של בית מרקחת בעשרים השנה הקרובות.

יעקב אשר: הלאה.

אבנר פלור: הנושא השני שעלה במקביל לתיקון התקנות, שצריך להזדרז – יחד עם משרד החוץ ומשרד המשפטים, מחויב בהחלטת ממשלה, שתאמץ הצטרפות לאמנה האירופאית בנושא הזה.

יעקב אשר: יש ההסכמה של האירופאים וכולם?

אבנר פלור: בדיון שהתקיים אצלי היו שיחות עם האירופאים בנושא.

יעקב אשר: משרד החוץ כאן?

יעקב אשר: תן לי סטטוס, איפה זה אוחז.

יעקב אשר: מה מצבנו בעולם בעניין הזה של הטכוגרף?

עמרי לוין: עמרי לוין, מחלקת אמנות בין לאומיות, משרד החוץ.

עמרי לוין: יש צורך להצטרף לאמנה האירופאית ATR כדי שנוכל ליישם את הטכוגרף הדיגיטלי.

עמרי לוין: כדי שנצטרף אליה אנחנו צריכים להעביר מסמך הצטרפות לדפוזיטר שלה, שהוא מזכ"ל האו"ם.

עמרי לוין: אנחנו כבר הכנו טיוטה של המסמך הזה.

עמרי לוין: ברגע שמשרדי המשפטים והתחבורה יסיימו את התהליך, להתאים את החקיקה הפנימית שלנו לאמנה הזאת, נצטרף לאמנה.

יעקב אשר: האם נצטרך לעשות את הליכי החקיקה קודם, או אפשר במקביל שהאמנה הזאת תקבל תוקף הכפוף להליכי החקיקה?

עמרי לוין: כדי שנוכל גם לאשרר ואחר כך להעביר את מסמך ההצטרפות, צריך שההליך הפנימי בישראל יסתיים.

יעקב אשר: נדמה לי שאז אמרת שאפשר במקביל.

סיגלית ברקאי: רק אוסיף שגם אחרי שנעביר את המסמך, זה נכנס לתוקף רק אחרי 180 יום.

יעקב אשר: זה אנחנו זוכרים.

יעקב אשר: לכן אני שואל, למה אי-אפשר לעשות את הדברים האלה במקביל, עוד לפני האישור הסופי.

סיגלית ברקאי: אנסה לבאר.

סיגלית ברקאי: סיגלית ברקאי, ממשרד התחבורה, הלשכה המשפטית.

סיגלית ברקאי: בעיקרון, כמו שנאמר, ברגע שמגישים את מסמך ההצטרפות, יש 180 בשביל שהאמנה תיכנס לתוקף.

סיגלית ברקאי: ברגע שחולפים 180 היום ואין התנגדות, זה נכנס לתוקף מאליו.

סיגלית ברקאי: זה אומר שאנחנו צריכים לסיים את כל ההליכים כולל תיקון התקנות כדי שברגע שיעברו 180 הימים, הכול יחול.

סיגלית ברקאי: ממה שנמסר לנו ממשרד המשפטים, אם נגיש את מסמך ההצטרפות, ויחלפו 180 יום, ועדיין לא יאושרו התקנות, אצטרך להתחיל הכול מחדש, ואנחנו לא רוצים לדחות את זה.

סיגלית ברקאי: לכן אנחנו רוצים להתקרב ככל הניתן למועד שבו נדע שתוך 180 ימים.

יעקב אשר: אבל ברמה של משרד החוץ מול האיחוד האירופי - יש הסכמה?

יעקב אשר: או מתחילים הכול – באים למזכ"ל האו"ם או לא יודע למי ופותחים הכול מחדש?

יעקב אשר: מחכים לניירת – זה הסטטוס?

עמרי לוין: במסמך ההצטרפות כתוב שאנחנו הבנו את ההתחייבות של האמנה.

יעקב אשר: וברגע שיש הניירת והחקיקה המתאימה לזה.

עמרי לוין: שום דבר לא מעכב את זה מבחינתנו.

יעקב אשר: מבחינתם גם לא.

עמרי לוין: גם לא.

עמרי לוין: אותם 180 יום צריכים לעבור.

יעקב אשר: כלומר להיכנס ל-180 יום ונגמר הסיפור.

עמרי לוין: כן.

יעקב אשר: כלומר שוב הכדור אצלנו בידיים – זה לא רק משפטים אלא גם אצלכם עדיין, החלק הזה.

אבנר פלור: מבחינת התיקון עצמו, הוא יגיע לוועדת הכלכלה, ובמקביל משרדי החוץ, המשפטים ואנחנו נצטרך לסיים את ההליך של החלטת הממשלה ואת ההליך של- - -

יעקב אשר: למה אתם לא יכולים לעבוד במקביל?

יעקב אשר: מתי צריכה להיות החלטת הממשלה?

אבנר פלור: החלטת המשלה תלויה בתיקון לתקנות.

אבנר פלור: אחד תלוי בשני.

אבנר פלור: אנחנו עושים את זה.

סיגלית ברקאי: החלטת הממשלה אמורה לומר שאנחנו נצטרף לאמנה.

יעקב אשר: אנחנו רוצים להצטרף לאמנה.

יעקב אשר: יש תהליך חקיקה שכרגע נמצא.

יעקב אשר: בואו נהיה מוכנים אנחנו.

סיגלית ברקאי: ההחלטה הזו כבר קיימת.

יעקב אשר: את אומרת: זו כבר החלטה שצריכה לאשרר את זה.

סיגלית ברקאי: כן.

גבי בן הרוש: אגב, הטכוגרף האנלוגי, עוד מעט מפסיקים בכלל לייצר אותו בעולם.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: בבקשה.

פרדי הרשקוביץ: שאלה לאבנר - האם אתם מתכוונים לשנות את תקנה 168?

אבנר פלור: לא.

אבנר פלור: כפי שאמר אדוני היושב-ראש- - -

גבי בן הרוש: א

גבי בן הרוש: הבתי מה שאמר – אנחנו עוקבים אחרי משרד התחבורה.

גבי בן הרוש: הוא מצטרף למועדון שלי.

גבי בן הרוש: זה כבר טוב.

אבנר פלור: גבי כבודו במקומו מונח.

אבנר פלור: במקביל לפעילות הזו גם יש צוות עבודה, שהחל בעבודה מבחינת היישום עצמו, כלומר כל הדיונים – איפה יהיה המרכז של חלוקת הכרטיסים של הטכוגרף, כל הפעילות התפעולית, יש צוות עבודה, שיושב עם גורמי המשק השונים, שעובד גם על זה.

אבנר פלור: עובדים במקביל.

יעקב אשר: והחקיקה – המכתב שלך – המשך טיפול – משרד המשפטים, הרחבת סמכויות המשטרה – איפה זה עומד?

יעקב אשר: משטרה, אני דואג לכם עכשיו.

סיגלית ברקאי: זה חלק מתהליך ההידברות מול מחלקת האכיפה.

סיגלית ברקאי: תוך כדי הדיונים על התקנות אנחנו גם מדברים על זה.

סיגלית ברקאי: זה לא משהו שאמור להיות מותנה בתקנות.

יעקב אשר: כלומר זה לא משהו שאנחנו צריכים לאשר; זה אצלכם פנימי.

סיגלית ברקאי: זה עוד יגיע.

סיגלית ברקאי: זה לא תנאי.

יעקב אשר: אני רוצה שהכול יגיע יחד.

יעקב אשר: אבל אם למשטרה לא תהיה סמכות אכיפה על הטכוגרף הדיגיטלי, הוא לא יהיה.

סיגלית ברקאי: גם את זה אנחנו עושים במקביל.

יעקב אשר: חקיקה ראשית?

אבנר פלור: חקיקה ראשית.

יעקב אשר: אני מבקש את לוח הזמנים, בעקבות זה, לומר לי מה אמור להיות ממחר בבוקר, מבחינתכם, לעוד חודש, לעוד חודשיים, מתי יהיה מוכן התזכיר הזה או התזכיר הזה.

יעקב אשר: מה אתם מצפים מאתנו סעיף-סיעף, כדי שגם נוכל לעקוב אחריכם.

פרדי הרשקוביץ: יש לקחת בחשבון, ואני בטוח שאבנר חשב על זה, שצריך להקים פה מעבדות מוסמכות.

פרדי הרשקוביץ: הטכוגרף הזה, צריך להדריך את כל הטכנאים שיש היום לטכוגרף הדיגיטלי, ששונה לגמרי.

פרדי הרשקוביץ: צריך לעשות את ההדרכה לכל הנהגים.

פרדי הרשקוביץ: זה לוקח המון זמן והמון תקציבים.

פרדי הרשקוביץ: אני מדבר בתור אחד שמומחה גם לטכוגרף הדיגיטלי.

יעקב אשר: רבותיי, סיכום.

יעקב אשר: קודם כל, תודה לכולם.

יעקב אשר: זו היתה ישיבה קצרה יחסית.

יעקב אשר: היא היתה אפקטיבית.

יעקב אשר: לסיכום, הוועדה תפנה למנכ"לית משרד התחבורה לגבי נושא רוחב השול של כבישים חדשים, וגם הנושא של לעשות את התוכנית, שלמשרד התחבורה תהיה תוכנית בשיתוף משרד האוצר, מינהל התכנון לגבי הנושא של רוחב שוליים הכרחי, שאי-אפשר יהיה לעשות כביש בלעדיו וחניונים, ביחד.

יעקב אשר: אבנר פלור, הנושא של התקנים לריתום מטענים וההכשרות לנהגים – ביקשנו שתעביר לנו את מה שצריך כדי להעביר את זה כאן בוועדה.

יעקב אשר: נתיבי ישראל –נתונים על מספר הרכבים שרכבי השירות שלהם מסייעים לחלץ ומיקומם בארץ, פריסה כדי לראות הגיוניות.

יעקב אשר: מבקשים מהלרב"ד ומשרד התחבורה, והרלב"ד שיעמוד בראש השולחן העגול הזה, לבדוק ולעשות פגישה עם ארגון ידידים ועם ארגונים דומים שמטפלים בדבר הזה כדי לעשות שיתופי פעולה כדי להביא להכפלה ולשילוש של הכוח שיכול לתת עזרה מקצועית, וגם אם יצטרכו הדרכה כזו או אחרת - אני מבקש לעדכן אותנו בעוד חודשיים, דיווח לוועדה.

יעקב אשר: תוכנית עבודה מסודרת של הרלב"ד לגבי מה שדיברנו על ההתייחסות של משרדי התחבורה, האוצר – הכול.

יעקב אשר: תנו לנו מה תוכנית החלומות שלכם לגבי הנושא של החניונים, כיצד להתחיל עם זה, כיצד להתקדם עם זה.

יעקב אשר: נמצאת פה מנהלת בוועדה, ואני רוצה לומר לך, שהיתה בקשה של משרד התחבורה, שיש תקנות שיצטרכו להגיע לכאן, ואמרנו שנבקש מאיתן וממך באופן חריג בפגרה, לדון בתקנות האלה ולא לחכות לאחרי החגים.

יעקב אשר: תודה למנהלת הוועדה, לדקלה, תודה לכולם.

יעקב אשר: שיהיה יום טוב, ושיהיו לנו רק בשורות טובות.