ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 649, 2018-06-18 13:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט הרביעית במניינה היום.

יעקב מרגי: 18 ביוני2018 ה' בתמוז התשע"ח והנושא הוא הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון מס' 11), התשע"ח-2018, המשך הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: סיימנו את הקראת החוק.

יעקב מרגי: נתנו כשבוע עבודה ללשכה המשפטית להתכנס לנוסח כלשהו.

יעקב מרגי: תוך כדי ריכזתי לעצמי מספר שאלות שהיו פתוחות, כ-30 במספר.

יעקב מרגי: קיבלתי גם חלק מכם.

יעקב מרגי: גם ליועצת המשפטית היו שאלות ונקודות שדורשות תיקוני נוסח נעשה עליהם דיון.

יעקב מרגי: כתוצאה מהמסמך של היועצת המשפטית קבלנו ריכוז של סעיפים שיש הסכמה של משרד החינוך לדון בהם מחדש.

יעקב מרגי: הם הוצגו אתמול באתר הוועדה.

יעקב מרגי: החלטנו שנדון היום בסעיפים שמשרד החינוך שלח לנו והצגנו אותם באתר.

יעקב מרגי: לכן אני אבקש מאילן שי להציג את הסעיפים ולהסביר אותם.

יעקב מרגי: תסביר לנו סעיף סעיף על מה הוא מדבר ותפנה אותנו לסעיף בחוק.

יעקב מרגי: אני אאלץ לסיים את הישיבה ב-14:55 כדי שנספיק לישיבת סיעה.

יעקב מרגי: לטובת חבר הכנסת יוסי יונה, כדי שייכנס לדיון, אני אסביר על מה הדיון.

יעקב מרגי: כתוצאה משיעורי הבית שהכינה היועצת המשפטית של הוועדה, שהגישה לנו ולאוצר מסמך.

יעקב מרגי: הצטברו אצלי שאלות.

יעקב מרגי: אתמול ישבתי עם צוות ממשרד החינוך על חלקם, היום נמשיך על החלק הנותר.

יעקב מרגי: ברגע שתהיינה לי תשובות על כל מה ששאלתי, חלקם אני אביא בפניכם ובחלקם נסתפק.

יעקב מרגי: זה יהיה הבסיס להתקדמות.

אילן שי: הסעיף הראשון הוא סעיף 2 לתיקון לחוק, בעמוד 2 למעלה, ההגדרה של מתי"א.

מירב ישראלי: הנוסח שמונח על השולחן הוא הנוסח מהדיון הקודם.

אילן שי: בסעיף 2(4) בעמוד הראשון בהגדרה של מתי"א מופיע: "מרכז תמיכה יישובי אזורי, מרכז מידע תמיכה וסיוע לאנשי צוות חינוכי ועובדי הוראה העוסקים בתלמידים".

אילן שי: עלתה השאלה מיהם אנשי צוות חינוכי?

אילן שי: בהתאם לתשובות שעלו בדיון שעשינו אצלנו, מעבר לעובדי הוראה ומטפלים במקצועות הבריאות מוגדרים אצלנו גם כעובדי הוראה, אלה הסייעות.

אילן שי: האוכלוסייה שהמתי"א נותנת לה שירות הם עובדי הוראה, מטפלים במקצועות הבריאות והסייעות.

יעקב מרגי: על הדרך קיבלנו הכרה בכך שהסייעות הן חלק מהצוות החינוכי.

אילן שי: אפשר לנסח את זה כ"עובדי הוראה, מטפלים וסייעות" במקום הביטוי "אנשי צוות חינוכי".

אילן שי: בסעיף 2 של המסמך שלנו, שהוא סעיף 6(ג) בתיקון לחוק.

אילן שי: באחד הניסוחים שהעברנו הכנסנו במסגרת הניסוח פסקה לגבי השוויון בין המסגרות השונות בכפוף למאפיינים המובנים.

אילן שי: הפסקה הזו, במהלך הניסוחים והדיונים נשמטה.

אילן שי: זה השינוי.

יעקב מרגי: תסביר לנו בבקשה, לא הבנתי.

אילן שי: אם אפשר בבקשה לחזור לזה אחר כך.

יעקב מרגי: נחזור לזה אחר כך.

אילן שי: סעיפים 10(ב) ו-10(ג) לחוק מה שכרגע לא מופיע בתיקון, זה בחוק המקורי.

אילן שי: סעיפים אלה עוסקים באפשרות לקיים דיון חוזר בוועדת השמה.

מירב ישראלי: בשאלות שאני הפניתי למשרד החינוך רכזתי את כל הדברים שעלו בעקבות הוועדה.

מירב ישראלי: עברתי על כל המסמכים שהגיעו לוועדה עם הערות ועשיתי השוואה של הנוסח שהגענו אליו פחות או יותר לחוק הקיים.

מירב ישראלי: בגלל שלא כל הזמן עברנו מהחוק הקיים לזה, נוצרו כל מיני נקודות שבהן צריך ליצור התאמה מחודשת בין ההצעה לחוק הקיים, זאת אחת הנקודות.

אילן שי: סעיף 10 (ב) קובע שהורים יכולים לפנות בכל עת לוועדת השמה ובלבד שחלפה שנה מאז שהתקבלה החלטה קודמת.

אילן שי: סעיף 10(ג) קובע שמנהל המוסד החינוכי וארגון ציבורי יכולים לפנות בכל עת לוועדת השמה.

אילן שי: מה שאנחנו מציעים זה לעשות התאמה באופן שגם מנהל מוסד וגם ארגון ציבורי יוכלו לפנות רק לאחר שחלפה שנה ממועד שהתקלה ההחלטה הקודמת, בדומה להורים ואם יתקבל אישור של מנהל מחוז משרד החינוך, כל הגורמים יוכלו לפנות בכל עת.

יעקב מרגי: זה שונה ממה שהבנו וסיכמנו.

מירב ישראלי: אני סברתי שבגלל שאנחנו מכניסים פה חידוש של בחירת הורים, יכול להיות מצב שהורה יבחר במסלול ואז יתברר תוך כדי זמן יחסית קצר שהניסוי הזה לא מתאים, אז יכול להיות שאנחנו צריכים לחשוב לתת להורה לפחות פעם אחת לפנות שוב.

מירב ישראלי: זאת הייתה ההצעה שלי.

יעקב מרגי: אני מבין את הצורך להסדיר את זה.

אילן שי: פעם אחת זה בסדר.

אילן שי: מעבר לפעם אחת באישור מנהל מחוז.

אילן שי: אחרי שנה אין מגבלה.

אילן שי: אבל בתקופה של שנה, פעם אחת אפשר בלי הגבלה אבל יותר מפעם אחת עם אישור.

אילן שי: אם פנית פעם אחת ואז אתה רוצה לפנות שוב, אז צריך אישור של מנהל מחוז.

מירב ישראלי: זה לגבי כל שלושת הגורמים?

אילן שי: לכולם.

יעקב מרגי: אני מכיר בצורך לעשות סדר ושלא תהיה הפקרות.

יוסי יונה: שאלת הבהרה, גם כאשר ילד מופנה למסגרות כאלה ואחרות של חינוך מיוחד, בעבר היה היגיון שאומר שגם ההפניה יכולה להיות זמנית משום שבכל אופן האתוס הוא משעה שהילד היה במסגרת חינוך מיוחד תקופה מסוימת, השלים פער, התגבר על קושי כזה או אחר, הרי שנשאף בסופו של יום להחזיר למסגרות הרגילות.

יוסי יונה: השאלה היא לגבי נקיטת היוזמה ההתחלתית, האם היא צריכה להיות כזו שהמערכת נענית להורה או שהמגמה צריכה להיות שמערכת החינוך עצמה היא זו, אפשר שיהיה מנגנון שאומר פעם בשנה או בחצי שנה, זה קיים?

רחל אברמזון: זה קיים.

יוסי יונה: כי חייב להיות מנגנון קבוע, במיוחד למקרים בהם הלקויות הם לקויות שאפשר לחשוב עליהם כלקויות זמניות.

יוסי יונה: השאלה אם אין מקום לעגן איזשהו מנגנון שפועל ועושה את האפיונים המחודשים הללו לילדים.

יעקב מרגי: עומדת הזכות לצוות החינוכי ולהורים לבקש דיון בכל עת.

יעקב מרגי: קודם הזכות הזו הייתה רק לצוות החינוכי, עכשיו אנחנו רוצים גם להורים.

יעקב מרגי: אבל אי אפשר להשאיר את זה במצב של כמה שרוצים.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון, ברגע שניתנה עוד הזדמנות בשנה.

רחל אברמזון: יש עוד דבר, בהתייחס לדבריו של חבר הכנסת יוסי יונה, לעניין הוועדה.

רחל אברמזון: גם בוועדה אפשר להחליט שנותנים את האפשרות להשתלבות באיזושהי מסגרת ומקיימים דיון בעוד חצי שנה בעניין, לראות האם זה מתאים או לא.

רחל אברמזון: זה קיים גם היום.

רחל אברמזון: זה בהחלטה של ועדה.

קריאה: אבל זה לא מעוגן.

קריאה: תעגנו את זה.

אילן שי: סעיף 4, זה סעיף 20ד(2) בחוק החדש.

מירב ישראלי: אנחנו מגיעים לכניסה לפרק השני.

מירב ישראלי: זה מתחיל בעמוד 8.

מירב ישראלי: במקור, בהצעת החוק הממשלתית ירדה ועדת השילוב ותוך כדי הדיונים הוחלט להחזיר את הצוות הרב מקצועי.

מירב ישראלי: מהרגע שהכניסו את הצוות הרב המקצועי נוצר צורך להתאים את כל הפרק ה"שילוב" ל"צוות הרב מקצועי".

מירב ישראלי: בנוסח הקודם שהונח היו הרבה מאוד שאלות פתוחות לגבי איך הצוות הרב מקצועי הזה יפעל, סמכויות וכו'.

מירב ישראלי: מכיוון שהפנינו מספר שאלות לגבי הפעולה של הצוות הרב מקצועי, עכשיו אנחנו נכנסים לדיון איך הצוות הזה פועל בבית הספר.

יעקב מרגי: תרשו לי לקדם בברכה קבוצה של בוגרי מערכת החינוך שעתידים לצאת מטעם הסוכנות היהודית לשנת שירות בתפוצות.

יעקב מרגי: ברוכים הבאים ובהצלחה בשליחותכם.

יעקב מרגי: אבל תחזרו, אל תשתקעו שם.

אילן שי: סעיף 20 ד(א)(2), זה סעיף 14 לתיקון ו-4 במסמך המרכז.

אילן שי: השינוי שצריך להיעשות, זה שהסמכות להחליט על חלוקת סל השירותים היא כמפורט לתוספת השנייה לחוק ולא התוספת הראשונה.

דן אורן: יש לי הערה לעניין הזה.

יעקב מרגי: אנחנו רק בשלב ההצגה, לא בדיון.

יעקב מרגי: אחרי זה תינתן זכות להעיר.

דן אורן: מכיוון שיש הרבה נושאים, כמו שהרבה פעמים אנחנו עושים בשלב זה של החקיקה, נראה לי, גם לפי הניסיון העשיר שלי, שהדיון יהיה יותר יעיל אם נדון בכל סעיף וסעיף.

יעקב מרגי: אני שומע את עצתך.

יעקב מרגי: מאחר והיו מעל עשרה דיונים ואנחנו עושים זאת בשום שכל, אנחנו ניתן לאילן שי להציג את כל הנקודות ואחר כך כשנפתח את הדיון כל אחד יתייחס ויפנה לסעיף ולעמוד שהוא רוצה להתייחס.

יעקב מרגי: נעשה סבב שיכלול את כולם, כמה זמן שזה ייקח.

אילן שי: בסעיף 5, 20 ד(א) לתיקון החוק, סעיף 20ז לחוק הקיים שלא נמצא כאן, הסעיף קובע הוראה לגבי תכנית חינוכית יחידנית לתלמיד משולב.

אילן שי: עלתה השאלה האם להסמיך את הצוות הרב מקצועי לקבוע את התכנית החינוכית העתידנית ואז להוסיף את זה בסעיף 20ד(א) החדש בעקבות התיקון.

אילן שי: אנחנו חושבים שצריך שהצוות הרב מקצועי יקבע.

יעקב מרגי: זה הייעוד שלו.

אילן שי: אז להוסיף כאן עוד סעיף של קביעת תכנית ולהתאים את סעיף 20ז בהתאם.

אילן שי: עוברים לסעיף 6 למסמך שלנו, 20ד(ג) לחוק הקיים, אנחנו סבורים שצריך להוסיף לצוות הרב מקצועי בדומה למה שהיום קבוע בסעיף ד(ג) בחוק הקיים ביחס לוועדת שילוב, שיש הוראות פרוצדוראליות על מה קורה אם יש שוויון דעות, קול נוסף ליושב-ראש, קביעת הליכים ככל שהם לא נקבעו בתקנות.

אילן שי: כל זה יקבע, הסעיף קיים, רק להוסיף אותו לסעיף 20ד החדש.

אילן שי: סעיף 7 אצלנו, 20ד(ב)(1), סוג ההכשרה והמומחיות של איש מקצוע מוסמך המומחה למוגבלות.

אילן שי: במתי"א יש היום בעלי תפקיד של מומחה תחום.

אילן שי: הכוונה כאן למומחה התחום במתי"א, שאלה אנשים עם הכשרה במקצועות הבריאות שיש להם התמחות במגבלות מסוימת.

אילן שי: נוסיף סעיף הגדרה שיגדיר מהו מומחה תחום במתי"א וזה איש המקצוע.

מירב ישראלי: האם המוגבלות שהוא מומחה בה תהיה לפי הילד?

אילן שי: ברור.

יעקב מרגי: זה לא היה ברור.

יעקב מרגי: יש את כל אנשי המקצוע שיהיו מומחים?

רחל אברמזון: יש לנו מומחי תחום למוגבלויות השונות.

רחל אברמזון: אם צריך לדיון אז ידאגו במחוז להביא את מומחי התחום לדיון הזה.

יעקב מרגי: במתי"אות יש אנשים מומחים לכל המוגבלויות?

רחל אברמזון: יש לנו 67 מתי"אות ומרכזים שפרושות גיאוגרפית.

רחל אברמזון: במחוז אחד יש לפעמים יותר ממתי"א אחד.

רחל אברמזון: יחד עם זה יש לנו בהדרכה הארצית מומחים לכל מוגבלות.

רחל אברמזון: אנחנו חושבים שאם צריך לזמן איש מקצוע מומחה תחום, יגיע איש המקצוע.

רחל אברמזון: הוא יכול להיות מומחה תחום מהמתי"א, יכול להיות מדריך ברמה ארצית.

רחל אברמזון: יגיע.

מירב ישראלי: שאלה נוספת שאני לא יודעת אם עניתם עליה, שהיום יש סמכות למנהל מוסד החינוך להזמין אנשי מקצוע נוספים שכאן זה נפל, חשבתי שאולי כדאי להחזיר את זה.

מירב ישראלי: ההוראה קיימת.

רחל אברמזון: למה זה נפל?

יעקב מרגי: למה זה נפל?

יעקב מרגי: דברנו על זה.

מירב ישראלי: זה לא קיים בהוראה שלכם.

יעקב מרגי: אז צריך להכניס את זה.

יעקב מרגי: זה המהות של הבדיקה.

יעקב מרגי: דברנו על זה וסיכמנו את זה.

רחל אברמזון: אין בעיה.

אילן שי: לגבי סעיף 20ד(ג) של התיקון לחוק, דברנו על סמכות מילוי גורמי מקצוע של המפקח.

אילן שי: שאלה שנייה היא לגבי היקף שיקול הדעת שיש בקבלת ההחלטה.

מירב ישראלי: בעצם שאלתי מה משמעות של סעיף קטן (ג)?

מירב ישראלי: מה הוא אומר?

מירב ישראלי: לא לגמרי הבנתי מה הוא אומר מבחינת הכרעה לגבי זכויות של הילד.

מירב ישראלי: מזמנים את הפיקוח או את המנהל, אז קודם כל האם יש חופש לזמן או את הפיקוח או את מנהל המתי"א?

מירב ישראלי: או שצריך להחליט על אחד מהם ומתי?

מירב ישראלי: דבר שני, איזה סמכות יש להם?

מירב ישראלי: האם הם הופכים לקול אחד נוסף במסגרת הוועדה?

מירב ישראלי: או שיש להם סמכות הכרעה שמפקיעה את סמכות הוועדה?

מירב ישראלי: כל זה לא ברור מהנוסח הזה.

דודי מזרחי: אני מבין שהיה מדובר בסוג של פרקטיקה שקיימת, נשאלת השאלה מה רוצים לקבע בחקיקה ראשית.

יעקב מרגי: אני מבקש לשמוע מה תכננתם?

יעקב מרגי: מה התכוונתם בסעיף?

מירב ישראלי: לפי החוק הקיים האחראי בידי ועדת השילוב, אולי הפרקטיקה הזו לא הייתה - - -

אילן שי: יש צוות רב מקצועי שמוגדר בחוזר מנכ"ל.

מירב ישראלי: אני מדברת על חקיקה.

מירב ישראלי: לפי החקיקה, ועדת השילוב היא זו שקובעת את הזכאות.

רחל אברמזון: ואז דובר, במקרה של חילוקי דעות, כדי שלא תהיה תחושה שמישהו מנסה אולי לכופף איזושהי החלטה או בניגוד להורים, או בניגוד למה שחושב צוות בית הספר, מצאנו לנכון לזמן גורם נוסף שיכול לתת איזושהי החלטה.

מירב ישראלי: לייעוץ?

רחל אברמזון: להיוועצות, כדי שאחרי זה הוועדה תקבל את ההחלטה שלה.

מירב ישראלי: אז רק להתייעצות.

יעקב מרגי: הוא לא בורר?

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: מזמנים להתייעצות נוספת את המפקח או את מנהל המתי"א כדי שישמעו את הגורמים, יתנו את חוות דעתם והוועדה תוכל יחד לקבל את ההחלטה.

מירב ישראלי: השאלה אם צריך לקבע את זה בחקיקה.

רחל אברמזון: אנחנו לא חושבים - - -

יעקב מרגי: הכרזתם זאת.

רחל אברמזון: בעקבות זה שבקשו לדעת מה קורה אם יש חילוקי דעות.

יעקב מרגי: אני חושב להשאיר את זה.

מירב ישראלי: יש פה כמה דברים, ראשית, ברגע שיש חילוקי דעות לפי החוק נוצרת חובה להזמין, זו חובה לא שיקול דעת.

רחל אברמזון: להיוועצות.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: איך מחליטים אם לזמן את הפיקוח או את מנהל המתי"א?

מירב ישראלי: את מי מזמינים?

רחל אברמזון: מזמינים אחד מהם.

מירב ישראלי: את מי מהם?

מירב ישראלי: את מי שבוחרים?

רחל אברמזון: יכולים להזמין או את זה או את זה.

רחל אברמזון: זה צריך להיות בשיקול דעת.

מירב ישראלי: זה קצת מוזר.

יעקב מרגי: נראה לי שה"או" מקרי פה.

יעקב מרגי: אם זה יהיה שניהם?

יעקב מרגי: אני הייתי כותב "ו/או".

יעקב מרגי: אם כבר מאפשרים את ההיוועצות הזו במקרה של חילוקי דעות, יכול להיות "ו/או".

מירב ישראלי: אין "ו/או" בחקיקה.

יעקב מרגי: אז תמצאי את הביטוי שמקביל לו.

מירב ישראלי: אבל צריך להגדיר מה אנחנו רוצים.

מירב ישראלי: אם אנחנו רוצים להגיד שזה או, או, או שניהם, אז צריך להגיד את זה.

יעקב מרגי: אז לומר את זה במפורש.

מירב ישראלי: שאת זה מנהל בית הספר מחליט?

מירב ישראלי: מי מחליט?

יעקב מרגי: בוועדה.

מירב ישראלי: אי אפשר ככה.

מירב ישראלי: זו חקיקה.

מירב ישראלי: יש ועדה שקובעת זכאות.

מירב ישראלי: אלה זכויות של ילד, הכול צריך להיות מאוד מסודר.

מירב ישראלי: אי אפשר שיחשבו ש"אולי".

יעקב מרגי: אין "אולי".

יעקב מרגי: אם כותבים, שיהיה ברור.

יוסי יונה: ההכרזה כאן היא לשנות את העניין שיש ולהכיר חובה ספציפית מישהו.

מירב ישראלי: אני רוצה להבין את התהליך.

יעקב מרגי: מי מזמן?

מירי נבון: מנהל המוסד.

מירב ישראלי: מזמן לפי שיקול דעתו?

מירב ישראלי: שיקול דעת של מי?

יעקב מרגי: של המנהל.

מירב ישראלי: ולהתייעצות בלבד.

אילן שי: הסעיף הבא נמצא בנוסח שהעברתי למירב.

אילן שי: סעיף שאומר שהורה רשאי לפנות לוועדת זכאות ואפיון בכל עת.

אילן שי: את ההסדר לגבי האפשרות לפנות לוועדת זכאות ואפיון, בהתאם להערה שהייתה קודם, יהיה בסעיף 10 לחוק.

אילן שי: הסעיף לדעתי לא נמצא כאן והוא לא מתאים.

מירב ישראלי: אני אסביר.

מירב ישראלי: בסיפה של (ג) כתוב שהורה רשאי לפנות לוועדת הזכאות והאפיון בכל שלב של דיון.

מירב ישראלי: המקום שלו לא פה.

יוסי יונה: אז למה הוסיפו אותו פה?

יוסי יונה: אולי צריך להוריד אותו.

מירב ישראלי: בגלל שהכנסנו תיקונים על הדרך, היו כל מיני דברים שנשארו.

מירב ישראלי: ניסיתי לחזור אחורה ולראות איך זה משתלב עכשיו בחוק הקיים.

מירב ישראלי: עכשיו העברנו את זה לסעיף 10.

מירב ישראלי: אבל הייתה הערה ואני חושבת שמשרד החינוך קיבל אותה, שצריך להחזיר את ההסגה שיש על ההחלטה של ועדת השילוב.

מירב ישראלי: זה מוסכם שצריך לחזור.

אילן שי: צריך להחזיר את סעיף 20ה' בשינויים המחויבים ולתת זכות ערר על ההחלטות של הצוות.

יעקב מרגי: אתה מקדים את סעיף 11 במסמך שלך.

יעקב מרגי: נתמקד קודם בסעיף 10.

אילן שי: על סעיף 11 דיברנו, שזה החזרת ההסגה.

אילן שי: סעיף 10 זה הביטול של אותו סעיף שמירב ציינה.

אילן שי: נקודה אחרונה, בתוספת הראשונה יש את הסוגיה של קבלת זכאות מותנית - - - עד קבלת תוצאות של אבחון.

אילן שי: זה צריך להיות מוגבל בפרק זמן.

אילן שי: ציינו קודם שבתהליך האבחון, או ההמתנה עד תחילת תהליך האבחון נמשך זמן.

אילן שי: הפרקטיקה שנוהגת היום היא שמאפשרים עד ה-10 באוגוסט.

מירב ישראלי: התוספת הראשונה קובעת לגבי כל מוגבלות מי המוסמך לאבחן.

מירב ישראלי: הילד התחיל תהליך אבחון, אבל התהליך לוקח זמן.

מירב ישראלי: יש פרקטיקה היום שמאפשרת סוג של זכאות מותנית עד ה-10 באוגוסט.

אילן שי: בתנאי שתהליך האבחון יסתיים עד ה-10 באוגוסט.

מירב ישראלי: ההערה שאני קיבלתי זה האם נותנים זכאות מותנית?

רחל אברמזון: אני רוצה להבהיר, בתוך תהליך הפניה לדיון בוועדה, הורים צריכים להגיש את הבקשה בזמן הקבוע בחוק.

רחל אברמזון: נפתחת פניה לדיון בוועדה ועד ל-10 באוגוסט אנחנו ממתינים - - -

מירב ישראלי: אבל המועדים לא נמצאים בחוק.

רחל אברמזון: נכון, הם מפורסמים בחוזר מנכ"ל.

מירב ישראלי: השאלה היא אחרת.

מירב ישראלי: אם התחילה שנת הלימודים, ה-10 באוגוסט לא מעניין אותי מבחינת החקיקה כי זה עדין לא נכנס לתוך שנת הלימודים.

מירב ישראלי: השאלה היא מה קורה עם ילד שהתחיל תהליך אבחון, האם הוא מפסיד זכאות בשנת לימודים?

מירב ישראלי: האם יכול להיות מצב כזה?

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: כי עד ה-10 באוגוסט הוא מגיש לנו את העדכון.

מירב ישראלי: לא הסתיים עד ה-10 באוגוסט.

רחל אברמזון: אם הוא התחיל כבר את תהליך האבחון וזה נמצא בתוך המערכות, הוא יכול להגיש את זה כשמסתיים.

רחל אברמזון: יחד עם זה הגענו להסכמה עם משרד הבריאות, עם המכונים להתפתחות הילד, שהם יספקו את האבחונים עד ה-10 באוגוסט כדי שאנחנו נוכל לאשר את זכאות אם היא אמורה להיות לשנת הלימודים העוקבת.

מירב ישראלי: זאת אומרת שאין מצב שילד מתחיל תהליך אבחון ולא קבלתם עדין תוצאה אבל נותנים לו משהו כדי שלא יפסיק שנת לימודים בתוך שנת הלימודים.

מירב ישראלי: יש דבר כזה?

רחל אברמזון: השאלה עד כמה הממצאים שיש בידינו יכולים - - -

יעקב מרגי: אין לך אמצעים.

יעקב מרגי: אם ילד התחיל את התהליך, לא סיים אותו.

מירב ישראלי: לא מסיבות שקשורות אליו.

רחל אברמזון: אנחנו חייבים את המסמך.

יעקב מרגי: הוא לא סיים את המסמך, מגיע ה-1 בספטמבר.

יעקב מרגי: מה קורה?

רחל אברמזון: אם מתחילה שנת לימודים אנחנו לא יכולים לקבל החלטה בלי המסמכים או בלי שאנחנו נדע על סמך משהו - - -

יואב קריים: - - -

יעקב מרגי: יואב, לא הפקרתי עמדה, אני באמצע שאלה.

יעקב מרגי: אם לא אקבל תשובה, עומדת לך הזכות להביע דעתך.

רחל אברמזון: לכן אנחנו נעזרים בחוות דעת.

רחל אברמזון: אני מציעה שד"ר חווה פרידמן מנהלת אגף פסיכולוגיה שלנו במשרד החינוך תענה.

חוה פרידמן: בפועל יש שני מצבים:

חוה פרידמן: אחד הוא מצב שאין בידי הוועדה מספיק מידע ללא האבחנה וללא כל חוות הדעת כדי לקבוע בכלל זכאות.

חוה פרידמן: המצב השני הוא שהמידע שיש ברשותה מאפשר לה לקבוע זכאות כי היא מותנית במובן של רק הבאת האישורים בסופו של דבר.

יעקב מרגי: אז תני לי תשובה לגבי האפשרות הראשונה.

חוה פרידמן: אין מספיק מידע כדי לקבוע את הזכאות.

יעקב מרגי: ואז הוא לא זכאי.

חוה פרידמן: ואז הוא לא זכאי.

יעקב מרגי: אם יש לך מידע לזכאות מותנית?

חוה פרידמן: אז אפשר להקנות זכאות ולחכות להשלמת המסמכים.

חוה פרידמן: בפועל זה מה שקורה.

מירב ישראלי: באמת ברוב המקרים המסמכים המשלימים אכן משלימים או שיש מצב שאת צריכה להפסיק את הזכאות המותנית הזו?

חוה פרידמן: זה לא קרה.

חוה פרידמן: ברגע שילד קיבל זכאות זה משום ששיקול הדעת היה מספיק כדי להקנות לו זכאות.

מירב ישראלי: המשמעות של זכאות מותנית, ברגע שאנחנו כותבים את התוספת הראשונה כמו שאנחנו כותבים אותה, אי אפשר לתת אותה, זו המשמעות כרגע.

יעקב מרגי: למה?

מירב ישראלי: כי אתה כותב שהזכות לפי החוק היא רק לפי אבחנה כזו וכזו בתוספת הראשונה.

מירב ישראלי: אם אין את זה, הילד לא מקבל.

יעקב מרגי: אז מה זה זכאות מותנית?

דודי מזרחי: צריך למצוא את הניסוח.

יעקב מרגי: אז בשביל מה אני צריך את הזכאות המותנית אם המצב הוא כפי שאת מתארת?

מירב ישראלי: מבקשים בחוק לאפשר את זה.

מירב ישראלי: צריך לאפשר את הזכאות המותנית בחוק.

יעקב מרגי: את אומרת שזה מתקיים.

מירב ישראלי: אבל צריך לתת הסמכה.

אילן שי: זה שזה נקבע בחוק, עדין יוכל לתת - - -

מירב ישראלי: זה כמו שתגיד שאתה נותן לילד למרות שהוא לא עם צרכים מיוחדים.

מירב ישראלי: אתה לא יכול לעשות את זה.

מירב ישראלי: למרות אתה כאילו נותן לו הקלה, זה בא על חשבון ילדים אחרים, אתה לא יכול לעשות את זה.

מירב ישראלי: אני מציעה שאם אתם רוצים את האפשרות הזו, צריך פשוט לאפשר, או לכתוב כוכבית בתוספת הראשונה, או משהו כזה שמאפשר לוועדה לתת את זה.

דודי מזרחי: צריך למצוא את הניסוח, המהות היא אותה מהות.

יעקב מרגי: בפרקטיקה משתמשים בזכאות מותנית ורוצים להמשיך אותה.

יעקב מרגי: אז צריך למצוא את המענה בחוק שיאפשר לכם לעשות את זה.

מירב ישראלי: רציתי לשמוע את התשובה אם יש בכלל דבר כזה.

מירב ישראלי: זו הערה נכונה שקיבלנו.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: אני מבקש לרשום את זה במטלות.

יעקב מרגי: אנחנו נעבור כמנהגי בקודש לסבב דוברים וכל מי שמעיר או שואל שאלה או מבקש לדעת הבהרה כזו או אחרת שיציין את מספר הסעיף במסמך המרוכז.

דן אורן: דן אורן, ראש אשכול חברתי ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

דן אורן: יש עדכון, אבל קודם הערה כללית ואז עדכון ואז עוד הערה לגבי אחד הסעיפים.

דן אורן: הערה כללית, אנחנו כמובן שותפים עם משרד החינוך, עם הלשכה המשפטית של משרד החינוך ועם היועצת המשפטית של הוועדה.

יעקב מרגי: לא חשבתי אחרת, אבל טוב שנאמר לפרוטוקול.

דן אורן: במסגרת העבודה הזאת אני רואה עוד הרבה עבודה, בוודאי ברמה של ניסוח, כפי שהממונה על נוסח החוק הייתה אומרת, שהרבה פעמים הבעיות בניסוח משקפות צורך ללבן את המהות.

דן אורן: זה עדין המקרה למרות שהושקעה פה הרבה עבודה.

דן אורן: אני לא רואה שאנחנו עדין בשלים לשלב האחרון כי יש הרבה שאלות ועדין הרבה עבודה מקצועית ניסוחית משפטית שצריך לעשות.

יעקב מרגי: הסרת חשש מלבך, לא הייתה כוונה אחרת.

דן אורן: מבחינת עדכון, יש את השאלה שהובאה לפתחו של המשנה ליועץ בקשר לפירוט שצריך להיות בחקיקה ושכבר מופיע המבחנים לעניין הזכאות ולעניין היקף סל השירותים.

דן אורן: היה סיכום שדיווחנו עליו ולאחר הסיכום הזה הייתה שאלה בקשר לסל של התלמידים הסטטיסטיים והייתה מחלוקת בתוך הממשלה, בראש ובראשונה בין בנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות לבין משרד החינוך שהובאה שוב לפתחו של המשנה ליועץ.

דן אורן: זה מתייחס לניסוח בתוספת לגבי התלמידים הסטטיסטיים, מה שמופיע היום בתוספת.

דן אורן: זו התוספת השנייה בעמוד השני.

דן אורן: זה מופיע בכמה מקומות, לגבי התלמידים הספציפיים, שבעצם המענה יהיה מענה פרטני או קבוצתי מסל המוסד החינוכי, כולל הנחית הצוות.

דן אורן: במחלוקת הזאת שהייתה, בראש ובראשונה בין משרד החינוך שדוגל בניסוח שהקראתי ונציבות השוויון לאנשים עם מוגבלות שאומרת שצריך לפרט מינימום של שעות וצריך לפרט יותר מה התלמיד הסטטיסטי יקבל, בשלב הזה הכריע המשנה ליועץ.

דן אורן: זו החלטה טרייה מאתמול בלילה, שעדכנתי לגביה, שמאמצים אחת מההצעות שהוצעו על ידי אחד מהרפרנטים אצלנו ובמקום לכתוב "מענה פרטני או קבוצתי מסל המוסד החינוכי, כולל הנחיית הצוות" מוחקים את המילים "מסל המוסד החינוכי".

דן אורן: זו החלטה בשלב הזה של המשנה ליועץ.

יעקב מרגי: נגיע לזה ונרחיב, זה בשלב העדכון.

דן אורן: כאשר יש אפשרות לדון בזה בהמשך.

דן אורן: ההערה שלי קשורה למה שדברתי על מבחני זכאות.

דן אורן: במסגרת הליכי החקיקה לא תמיד התקיימו כל התיאומים בינינו ולכן אני אומר משהו שאולי במצב תקין יותר היינו מסדרים בבית.

דן אורן: לגבי הצוות הרב מקצועי, אני מדבר על עמוד 8 לנוסח, סעיף 14.

דן אורן: סעיף 20ד'.

דן אורן: אני מבין שהבסיס לזכאות הוא אותו בסיס שמופיע לגבי ההחלטה של ועדת זכאות ואפיון, זה מופיע בעמוד 3 בסעיף 6 להצעת החוק, ששם הבסיס לזכאות זה שני דברים, אחד מהמוגבלויות המפורטות בתוספת הראשונה ושהמוגבלות הזאת מגבילה את התפקוד ברמת קושי שמפורטת בתוספת השנייה.

דן אורן: אני מבין שכיוון שאנחנו מדברים על זכאות לשירותי חינוך מיוחד לפי חוק חינוך מיוחד, גם הצוות הרב מקצועי מבסס את הזכאות על אותם שני דברים.

דן אורן: כך אני מבין שהייתה הכוונה, אולי משרד החינוך יגיד משהו אחר.

דן אורן: זה לא ברור כל כך מהניסוח וכפיש כבר נאמר יש פה עוד עבודת ניסוח.

דן אורן: אם אני מסתכל על סעיף 14א' אז כתוב 20ד(א) המוצע לקבוע את הזכאות של תלמיד במוסד רגיל שהוא ילד עם צרכים מיוחדים, זה משליך אותי להגדרה של ילד בעל צרכים מיוחדים עם צרכים מיוחדים בתחילת החוק שזה יהיה אדם בגיל 3 עד 21 עם לקות משמעותית.

מירב ישראלי: זו הערה שהערתי גם למשרד החינוך, שכרגע ההוראות האלה קצת מעגליות כי בעצם ילד עם צרכים מיוחדים זה ילד שנקבעה זכאותו לחינוך מיוחד.

מירב ישראלי: אי אפשר לקבוע את הזכאות לחינוך מיוחד לילד עם צרכים מיוחדים.

מירב ישראלי: אז אנחנו צריכים למצוא ניסוח שיפנה לתוספות.

דן אורן: מה שחשוב מבחינת המהות זה שעד כמה שאני מבין, גם כאשר אנחנו מדברים על קביעת זכאות בידי הצוות הרב מקצועי, אלה אותם מבחני זכאות שיש לנו.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: תתאימו את הנוסח.

יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים, הדיון כרגע הוא על המסמך של משרד החינוך.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אביבית ברקאי-אהרונוף מארגון בזכות.

אביבית ברקאי - אהרונוף: לגבי ההגדרה של אנשי הצוות החינוכי, כמובן שאנחנו מברכים על כך שתהיה הגדרה שכוללת גם את הסייעת, אבל צריכים להוסיף את הסייעת גם להגדרה של שירותים נלווים כדי שיהיה ברור שחלק מהשירותים, שירותי החינוך המיוחדים שמקבלים ילדים עם צרכים מיוחדים, זה גם שירותי סיוע, מה שלא נכלל היום בשירותים הנלווים מאחר והם היו רק בפרק השילוב.

אילן שי: אין סיוע אישי בחינוך המיוחד.

אילן שי: סייעת כיתתית וסייעת תגבור שיש בחינוך המיוחד זה לא שירות שהילד מקבל.

אילן שי: סיוע אישי יש רק בשילוב.

אילן שי: הסייעת במסגרת בתי הספר לחינוך מיוחד, כיתות של חינוך מיוחד בבית ספר רגיל יש סייעות כיתתיות וסייעות תגבור, אבל זה לא שירות אישי.

מירב ישראלי: הפניתי שאלה דומה למשרד החינוך לגבי הגדרות.

מירב ישראלי: בעצם האם ההגדרות, גם של חינוך מיוחד ושירותים נלווים, האם הם בעצם היום כוללים את כל השירותים שניתנים בחינוך המיוחד, כי גם השילוב נכנס לחינוך המיוחד, זה לא רק בחינוך המיוחד.

מירב ישראלי: השירותים נלווים אומר היום כך: שירותי הסעה וארוחות, עזרים מסייעים, שירותים רפואיים שהכנסתנו גם את שירותי מקצועות הבריאות וטיפול באומנות ופרה-רפואיים, פסיכולוגיים וסוציאליים.

מירב ישראלי: יש פה בכל שירות אחר שהשר קבע בצו, אין צו כזה, זאת אומרת השר לא הרחיב את השירותים מעבר למה שקיים היום, בהתייעצות עם שר הבריאות, שר העבודה והרווחה, לפי העניין.

מירב ישראלי: השאלה שאני הפניתי, האם השירותים שניתנים היום, הן בחינוך המיוחד והן בשילוב, מכיוון שאנחנו עושים תיקון לחוק, האם מה שכתוב כאן מכסה את כל הדברים שיש בחינוך המיוחד ובשילוב או שצריך להוסיף עוד דברים.

יעקב מרגי: אמרת מטפלים מקצועיים רפואיים סייעות ועובדי הוראה.

יעקב מרגי: זה כולל הכול.

אילן שי: זה מבחינת מה שאמרנו שהמתי"א נותנת לו הנחיה.

אילן שי: אבל לעניין השירותים - - -

יעקב מרגי: באת עכשיו בהגדרה של אנשי צוות חינוכי, לאור השאלות שהתעוררו, באת ונתת לנו פירוט.

יעקב מרגי: עכשיו נשאלת שאלה האם זה כולל את כל השירותים שניתנים במסגרת הזו.

יעקב מרגי: האם הקפת בהגדרה שנתת לי את כל השירותים והטיפולים שמקבל הילד בחינוך המיוחד או בשילוב?

מירב ישראלי: הטענה היא ששירותי סיוע שניתנים, בין אם זו סייעת כיתתית בחינוך המיוחד ובין אם זו סייעת אישית בשילוב, שירותי סיוע זה כן שירותים שניתנים והם לא נכללים פה.

מירב ישראלי: השאלה היא מה זה אומר שהם לא נכללים פה?

קריאה.: צריך לקבוע את כל סל השירותים.

מירב ישראלי: נכון, זה מה ששאלתי, איזה עוד שירותים קיימים היום בשילוב ובחינוך המיוחד ולא נכנסים לפה?

יעקב מרגי: איפה בתיקון נכנסו אנשי צוות חינוכי?

מירב ישראלי: יש הגדרה חדשה של מתי"א, שם יש הכרה בסייעות.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על השלב של ההדרכה של אנשי הצוות החינוכי?

יעקב מרגי: למה באה ההגדרה הזו?

יעקב מרגי: איפה היא נכנסה?

יעקב מרגי: אנחנו שוכחים למה באנו.

יעקב מרגי: אתה באת ואמרת שיש בעיה עם ההגדרה של אנשי צוות חינוכי, איפה זה בהגדרה?

אילן שי: בהגדרה של המתי"א.

יעקב מרגי: תקריא בבקשה את הסעיף המתוקן.

אילן שי: מרכז תמיכה יישובי אזורי למתן מידע, הנחיה וסיוע לעובדי הוראה, מטפלים במקצועות הבריאות וסייעים/סייעות, העוסקים במתן שירותי חינוך מיוחד לתלמידים עם צרכים מיוחדים, הנותן שירותי חינוך וטיפול לתלמידים.

יעקב מרגי: אומרת אביבית שחסר משהו בהגדרה.

יעקב מרגי: חסר הקטע של טיפולים אחרים.

יעקב מרגי: האם זה נכנס בהגדרה או לא?

רחל אברמזון: אם הבנתי נכון אביבית מסבה את תשומת לבנו להגדרה של שירותים נלווים.

רחל אברמזון: בשירותים הנלווים, כל עוד היה פרק השילוב לבד והפרק של החוק בשירותים נלווים, הסיוע לא נכנס.

רחל אברמזון: אבל מהבחינה הזאת, שירותי סיוע ניתנים גם בחינוך המיוחד וגם בחינוך הרגיל.

רחל אברמזון: רק אני רוצה שיהיה ברור, השילוב האישי הוא שילוב אישי - - -

יעקב מרגי: אני מתעקש על משהו אחר.

יעקב מרגי: באת להסביר לי מה זה מתי"א.

יעקב מרגי: אתה אומר מרכז מידע הנחיה וסיוע לצוות חינוכי, לסייעת.

יעקב מרגי: יש לי שאלה פשוטה, האם המתי"אות מדריכות גם את הסייעת בשירותים האחרים או את המטפלים בשירותים אחרים?

רחל אברמזון: באיזה שירותים אחרים?

יעקב מרגי: אביבית, קבלת תשובה?

אביבית ברקאי - אהרונוף: לפי מה שאני מבינה מהתשובה של רחל, שאתם מסכימים להכניס את שירותי הסיוע לשירותים הנלווים.

רחל אברמזון: כי יש גם סייעת בכיתה במסגרת של חינוך מיוחד, נדייק את זה כדי שזה יהיה ברור.

נורית קורן: אני רוצה לדעת אם כתוב בחוק, שזה לא יהיה פירוש, שיש סייעת ואם ילד עובר מהחינוך המיוחד לשילוב, האם הוא מקבל את כל - - -

יעקב מרגי: אנחנו עכשיו רק בהגדרה של המתי"א.

יעקב מרגי: אביבית, מה חסר לך בהגדרה?

מירב ישראלי: אם אני מבינה את אביבית יש פה התייחסות לסייעות.

מירב ישראלי: שירותי סיוע, שהם שירותים שניתנים בתוך פרק השילוב בהגדרה של שירותים מיוחדים שניתנים לילד יש שירותי סיוע.

מירב ישראלי: בהגדרה של שירותים נלווים, שזה השירותים שניתנים בחינוך המיוחד אין שירותי סיוע.

מירב ישראלי: כן יש שירותי סיוע מסוימים בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: מה זה קשור להגדרת המתי"אות?

אביבית ברקאי - אהרונוף: בגלל שהוסיפו את עניין הסייעת יש פה - - -

יעקב מרגי: תבדקו את זה.

יעקב מרגי: לדעתי אין פה בעיה.

יעקב מרגי: תבדקו את זה ותתנו לי תשובות בדיון הבא.

אביבית ברקאי - אהרונוף: הערה נוספת, ישנם תפקידים נוספים שהמתי"אות עושות היום, חלק מהן בעניין פיקוח וגם במתן שירותים וטיפול לילדים ואלה שני דברים שצריך להוסיף להגדרה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: לכן יש מקום שזה ייכתב בהגדרה עצמה מאחר וההגדרה כוללת גם את תפקידי המתי"א.

מירב ישראלי: כתוב "מתן שירותי חינוך וטיפול לתלמידים", בסיפה.

אילן שי: מתי"א לא מפקחים.

אביבית ברקאי - אהרונוף: לגבי סעיף 3 במסמך של משרד החינוך, לגבי האפשרות לפנות לוועדת הזכאות.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אני רוצה להבין, ברגע שהורה מעוניין לשנות את סוג המסגרת, הוא בחר בשילוב ומעוניין לשנות את המסגרת ולהעביר את הילד שלו למסגרת נפרדת.

אביבית ברקאי - אהרונוף: מדוע הוא צריך לעבור דרך ועדת הזכאות?

אביבית ברקאי - אהרונוף: האם הוא לא צריך לפנות רק לוועדת שיבוץ?

מירב ישראלי: זאת אכן שאלה כי היום זה עובר דרך ועדת זכאות ואפיון.

מירב ישראלי: אלא אם כן הוא הולך ישר לשילוב במוגבלויות המסוימות.

מירב ישראלי: בעיקרון היום זה עובר דרך ועדת זכאות ואפיון שדנה בילד ואז ההורה בוחר ואז יש את השיבוץ.

מירב ישראלי: כאן עולה שאלה טובה, אם הורה שלח את הילד לשילוב ועכשיו הוא רוצה להחזיר אותו לחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: יעבור באותו מסלול.

יעקב מרגי: זו לא אנרכיה.

יעקב מרגי: צריך להיות סדר וזה צריך להיות באותו מסלול, שלא תהיה הפקרות.

יעקב מרגי: הוועדה היא גם ועדה שקובעת זכאות.

מירב ישראלי: הזכאות נקבעה.

יעקב מרגי: היא קבעה את הזכאות, היא תתיר אותה.

יעקב מרגי: יכול להיות שתמצא לנכון גם לא להתיר אותה, גם זו אפשרות.

מירב ישראלי: היום את כאילו מחזירה אותו אחורה למסלול שהוא היה בו.

מירב ישראלי: גם היום הוא לא בוחר לבד.

מירב ישראלי: הוא עובר דרך הוועדה ואז הוא מודיע לוועדה, יש את השאלה האחרת על סיכון או לא סיכון, שזה גם עניין שצריך לדון בו לדעתי.

מירב ישראלי: הוועדה גם מוסמכת להגיד - - -

קריאה: היה בחוזר מנכ"ל שאם אני רוצה לעבור מהחינוך המיוחד לשילוב ויש הסכמה בין ההורים לצוות, אני לא עוברת שום ועדה, הולכת ישר לבית הספר.

מירב ישראלי: בדיוק את זה משנים.

יעקב מרגי: אני מבקש שתעני לשאלה של אביבית.

יעקב מרגי: אנחנו לא חוזרים אחורה בדיון.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אם נקבעה זכאות והרי ועדת זכאות ניתן - - -

יעקב מרגי: שאלת שאלה פשוטה וברורה, ההורה החליט, באותה שנה יבוא לוועדה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אבל מדוע?

אביבית ברקאי - אהרונוף: נקבעה לו זכאות ונקבעה לו - - -

יעקב מרגי: שאלת מדוע, אז מסבירים לך.

יעקב מרגי: הזכאות נקבעה באמצעות הוועדה, השיבוץ באמצעות?

אביבית ברקאי - אהרונוף: ועדת שיבוץ.

יעקב מרגי: בסדר, אז יחזור לוועדה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: ולכן אין בזה היגיון.

אילן שי: המעבר באמצע שנה בין מסגרות - - -

יעקב מרגי: מכוח מה באה ועדת שיבוץ?

אילן שי: מכוח הזכאות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אז יחזור לוועדה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אבל הילד כבר זכאי.

יעקב מרגי: מי אמר שלא יהיה זכאי.

יעקב מרגי: הפרוצדורה תעבור דרך הוועדה.

יעקב מרגי: כבר קבענו את זה.

יעקב מרגי: זה הוכרע ולא יהיה על זה דיון.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אבל הוועדה כבר הכריעה, למה היא צריכה להכריע שוב?

אילן שי: אני מסכים עם היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שאלה הבאה.

אביבית ברקאי - אהרונוף: לגבי סעיף 5, קביעת תכנית חינוכית יחידנית.

אביבית ברקאי - אהרונוף: חסר סעיף שמחייב את כינוס הוועדה בפרק זמן סביר אחרי הודעת השיבוץ על מנת שזה לא יהיה כפי שקורה לעיתים היום תוך כדי שנת הלימודים והילד למעשה מתחיל את שנת הלימודים בלי תכנית מסודרת.

יעקב מרגי: באיזה שלב זה צריך להיות?

יעקב מרגי: על איזה שלב את מדברת?

אביבית ברקאי - אהרונוף: לדעתי ברגע שילד מקבל את הודעת השיבוץ.

אילן שי: במסגרת ההתאמה של סעיף 20ז אנחנו חושבים שצריך לקבוע מועד לקביעת התכנית.

יעקב מרגי: אז תרשום את זה כדי שבדיון הבא זה יהיה כבר מסודר.

אביבית ברקאי - אהרונוף: שאלת הבהרה, האם גם מנהל יכול לפנות בכל עת לוועדת הזכאות והאפיון?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: זה כבר נאמר עשרות פעמים.

אילן שי: אחרי שנה תמיד אפשר לפנות.

אילן שי: באותו פרק זמן של שנה פעם אחת כולם יוכלו לפנות ולבקש שינוי של ההחלטה, יותר מפעם אחת זה באישור מנהל המחוז.

מירב ישראלי: יש בעיות היום של פניות חוזרות של מנהלים וארגונים ציבוריים שצריך לשים את המגבלה הזאת?

אילן שי: יש בקשות לפנות לוועדה באמצע שנה כדי להעביר.

יעקב מרגי: בנוסף, בעקבות השינוי יש גם בחירת הורים.

מירב ישראלי: הורים זה בסדר, אין לי בעיה.

יעקב מרגי: רציתם שוויון.

יעקב מרגי: יצרו שוויון.

מירב ישראלי: אני לא בקשתי שוויון.

מירב ישראלי: זכויות שקיימות היום, לא צריך להרע אותם.

אילן שי: גם היום זה באישור מנהל מחוז.

מירב ישראלי: אבל זה לא כתוב בחוק.

יעקב מרגי: שום דבר לא היה כתוב בחוק.

דודי מזרחי: בחוק לא כתוב כמעט כלום, אחרת לא היינו דנים כל כך הרבה שעות.

מירב ישראלי: לכאורה ארגון ציבורי יכול לבוא ולהגיד שלא כתוב בחוק מנהל מחוז, אל תפנו אותי למנהל מחוז.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לתקן שיהיה כתוב.

מירב ישראלי: אתה לא יכול להכניס אם זה לא כתוב בחוק.

יעקב מרגי: למה לא?

יעקב מרגי: אנחנו מתקנים את החוק.

אילן שי: רוב הפניות הם של מנהלי מוסד.

מירב ישראלי: כאילו מריעים פה מצב, לכן אני שואלת.

נתי ביאליסטוק כהן: נתי כהן, מנכ"ל המרכז לעיוור, בנוגע לנקודה 3 כפי שאמרה אביבית, אדם עם צרכים מיוחדים בדרכו לבית הספר עובר כמה תחנות, שתים מהמהותיות בהן היא ועדת הזכאות ואחריה רק ועדת השיבוץ.

נתי ביאליסטוק כהן: מדוע כשהוא רוצה לשנות רק את השיבוץ, אף אחד לא מערער על זכאותו, הוא צריך לחזור שוב לוועדת הזכאות.

אילן שי: זו לא ועדת שיבוץ.

אילן שי: כדי לשנות החלטה של ועדת שיבוץ יש את כל המנגנון של תקנות רישום והעברה.

אילן שי: שם יש הסדר לגבי שינוי שיבוץ.

אילן שי: כאן אנחנו מדברים לא על השיבוץ אלא רק על שינוי החלטה של ועדת הזכאות והאפיון או של בחירת ההורים במסגרת החלטה של ועדת הזכאות.

נתי ביאליסטוק כהן: זו לא החלטה של ועדת הזכאות.

אביבית ברקאי - אהרונוף: זה בתוך הזכאות לחינוך מיוחד, סוג המסגרת.

נתי ביאליסטוק כהן: סוג המסגרת נקבעת בוועדת השיבוץ עם כל הפרוצדורה - - -

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: טעות בידך.

יעקב מרגי: ממשיכים הלאה.

יעל ניר: יעל ניר, ועד ההורים המשלבים.

יעל ניר: בנושא המתי"א, כיוון שפרטנו איזה שירותים המתי"א נותנת, עם מי היא מייצרת תקשורת ועם מי לא, חסר אלמנט של ההורים.

יעל ניר: אני אומרת את זה בגלל שהיום יש בעיה להורים ליצור תקשורת עם המתי"א ולעשות אתה דיון.

יעקב מרגי: מה את רוצה שיהיה בהגדרה?

יעל ניר: שיהיה בהגדרה שהמתי"א רשאית לקיים דיאלוג עם ההורים.

מירב ישראלי: זו הגדרה, זה לא משהו אופרטיבי.

מירב ישראלי: כל הרעיון הוא להגיד מה זה המתי"א כדי שאחר כך נדע שמזמינים נציג מהמתי"א לזה או לזה.

מירב ישראלי: אם מתחילים להעמיס על ההגדרה של המתי"א דברים שאנחנו לא צריכים אותם לצורך ההגדרה, אנחנו לא עושים פה חוק המתי"א, מהם תפקידי המתי"א.

מירב ישראלי: להפך, אני חושבת שאם נתחיל לעשות את הדברים האלה, זה רק יגרע.

מירב ישראלי: לדעתי צריך לעשות את ההגדרה כמה שיותר רזה, לא להעמיס עליה.

מירב ישראלי: לא דרך זה נחליט מה התפקידים של המתי"א.

מירב ישראלי: זו הגדרה, זה משהו טכני.

רויטל לן כהן: אבל בטכני - - -

מירב ישראלי: כל מה שזה עושה בחוק הזה זה להגיד מה זה המתי"א.

רויטל לן כהן: אבל אני יודעת מה זה עושה בפועל.

מירב ישראלי: אבל לא כתוב פה מה המתי"א עושה או לא עושה.

רויטל לן כהן: הם ישתמשו בזה, כמו שהם משתמשים - - -

יעקב מרגי: אני מבקש שתדברי כשיבוא תורך.

יעקב מרגי: תודה.

מירב ישראלי: לכן אני אומרת שכדי שהם לא ישתמשו בזה, זה צריך להיות הכי רזה.

יעל ניר: שאלת הבהרה לגבי החלפת ועדת השילוב בצוות רב מקצועי, אני רוצה לדעת אם זה סטטוטורי?

יעל ניר: דבר שני, כתוב שהתפקיד של הצוות הרב מקצועי יהיה לקבוע את הזכאות של תלמיד במוסד חינוך רגיל למענה פרטני או קבוצתי.

יעל ניר: אני מסתכלת בעמוד 8, סעיף 20ד.

יעל ניר: האם הצוות הרב מקצועי הוא זה שקובע ולא ועדת הזכאות והאפיון?

יעל ניר: איפה חלוקת התפקידים.

יעקב מרגי: אני מרשה לך לחרוג למרות שזה לא במסמך של משרד החינוך, בבקשה, מי יכול לענות לה?

אילן שי: בעצם ההגדרה בסעיף 14, 20ד(א)(1) נאמר שקביעת הזכאות היא קודם כל זה סטטוטורי כיוון שזה נמצא בחוק, דבר שני, קביעת הזכאות של תלמיד ממוסד חינוך רגיל של ילד עם צרכים מיוחדים למענה פרטני או קבוצתי, המילים "מוסד חינוכי" יורדות בעקבות ההחלטה של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה כמפורט בתוספות הראשונה והשנייה לחוק.

אילן שי: בעצם באותם מקומות שכתוב בתוספת השנייה שזה מענה פרטני או קבוצתי יש סמכות לצוות הרב מקצועי לקבוע זכאות במקביל לסמכות שיש לוועדת הזכאות והאפיון.

יעל ניר: אז מי גובר?

מירב ישראלי: זה לאן שההורה פונה.

מירב ישראלי: זה כמו היום.

מירב ישראלי: אין שינוי.

יעקב מרגי: וזה סטטוטורי.

אילן שי: אני אנסה להסביר את זה באמצעות המצב הקיים.

אילן שי: היום גם ועדת השמה וגם שילוב יכולות לקבוע זכאות לחינוך מיוחד רק שהזכאות שוועדת השילוב נותנת היא רק במסגרת של שילוב.

אילן שי: בדומה היום הצוות הרב מקצועי יוכל לתת זכאות שהוא רק במסגרת השילוב, של מענה פרטני או קבוצתי במוסד החינוכי.

יעל ניר: זה אומר שילד בשילוב לא יצטרך ללכת לוועדת זכאות ואפיון?

יעל ניר: כי הוא יקבל את הזכויות שלו במסגרת - - -

מירב ישראלי: במוגבלויות מסוימות.

אילן שי: במוגבלויות מסוימות וברמות תפקוד מסוימות.

דודי מזרחי: באנלוגיה למצב הקיים היום, עבור הילדים שמשולבים במסגרת השילוב הדיפרנציאלי, מי שיאשר את הזכאות שלהם היא ועדת זכאות.

דודי מזרחי: עבור הילדים שמשולבים ישר למוסד החינוכי, קרי המוסד הסטטיסטי וההיבטים הנוספים שדברנו עליהם בוועדה, זו הוועדה הבין מקצועית שדומה לוועדת שילוב שעובדת.

עמוס תמם: עמוס תמם, איגוד מנהלי מחלקות חינוך.

עמוס תמם: משהו לא ברור לי, ככל שאני מתעמק בזה אני יותר חושב שוועדות הזכאות והאפיון הן מיותרות.

עמוס תמם: כל התהליך מייתר את הוועדות האלה.

עמוס תמם: איך תיקבע עכשיו זכאות?

יעקב מרגי: אמרת זאת בדיון הקודם.

יעקב מרגי: אמרת למה צריך את הוועדה?

עמוס תמם: עכשיו אני מחדד את זה יותר.

עמוס תמם: מי שיקבע את הזכאות זה בעצם אותו שאלון שאנחנו כרגע עוד לא יודעים איך הוא נראה ומה תהיינה השאלות, אני לא יודע אם זה השאלון שיש ב - - - עם 184 השאלות או שיהיה שאלון אחר שהוא בעצם יקבע את הזכאות של הילד ויאפיין אותו בין 1 ל-4.

עמוס תמם: הוועדה שתשב אין לה עניין של לתת זכאות.

עמוס תמם: הילד קיבל זכאות על פי השאלון.

רחל אברמזון: חד משמעי לא.

עמוס תמם: אשמח אם תסבירו כי ככל שאנחנו מתעמקים בזה אנחנו לא מוצאים את העילה.

עמוס תמם: אנחנו לומדים, תלמדו אותנו על גרוע.

עמוס תמם: אני רוצה להתייחס לסעיף 3 לחוק הקיים, גם במעבר הזה, שיהיה אפשר לבקש להחליף או לשנות את הוועדה, גם הורים וגם צוות, צריך לקבוע תקופת הכשרה.

עמוס תמם: ייווצר מצב שאני אגיע לבית הספר והמורה לא תמצא חן בעיני ואז נתחיל את המשחק בלי שניתן לילד בכלל סיכוי להיות בתוך המערכת שנקבעה לו מלכתחילה ולבקש שוב ועדה כדי לצאת.

עמוס תמם: לכן אני חושב שצריכה להיות תקופה מסוימת של שלושה חודשים, חצי שנה, שבה המצב הוא כמו שהוא נקבע כדי לתת לזה סיכוי.

עמוס תמם: אי אפשר להיות עם המזוודה.

עמוס תמם: אני מבקש שיתייחסו לעניין של הכשרה, אולי הפסיכולוגים יסכימו אתי ואולי לא, אבל בכל מקרה התכלית היא לקבוע.

עמוס תמם: חייבים בעניין הזה של ה-10 לחודש, לגבי המסמכים, חייבים לשים קו כי המערכת לא תוכל להמשיך ולשבץ את הילדים.

עמוס תמם: ייווצר מצב שכל הזמן מחכים למסמכים וכל הזמן יש עוד אפשרויות, לא ניתן מקומות לילדים שצריכים לקבל מענה ולא נוכל לשבץ אותם כי פשוט לא נשבץ.

עמוס תמם: נגיד שיש לנו חמישה ילדים ו-16 מחכים, אנחנו מחכים עם זה.

עמוס תמם: לגבי העניין של הסייעות שעובר למתי"אות.

עמוס תמם: האם היום משרד החינוך אומר שהוא הולך להכשיר את הסייעות?

עמוס תמם: זה המסר שעובר כאן?

יעקב מרגי: לא להכשיר.

יעקב מרגי: הוא מכשיר את המורים?

יעקב מרגי: המתי"א מדריך, לא מכשיר.

יעקב מרגי: יש הבדל בסיסי ומהותי.

רחל אברמזון: אני אתחיל מסיפור המתי"א והסייעות.

רחל אברמזון: הסייעות לא מוכשרות על ידי משרד החינוך אבל כשמנחים צוות לטפל או להכין תכנית לתלמיד כזה או אחר הסייעת היא חלק מהצוות החינוכי והיא תקבל את ההנחיה באותה מידה.

רחל אברמזון: לגבי השאלונים, צוות חינוכי ממלא שאלון, הוא לא קובע רמת תפקוד.

רחל אברמזון: הוא יכול לחוות את דעתו, הוא יכול להביא את המלצתו, הוא יכול להביע את הקשיים והצרכים של הילד והדיון לגבי רמת התפקוד של התלמיד נדונה בוועדת הזכאות.

רחל אברמזון: אין קביעה לפני שהילד נדון בוועדה.

ירון לוי: ירון לוי יושב-ראש מטה "קולם" לגבי הצוות החינוכי, אני שוב חוזר לסייעות, גם היום בחינוך המיוחד במסגרות של בתי הספר הרגילים, מקבלים סייעות.

ירון לוי: גם בבית הספר לחינוך המיוחד, אם זו סייעת אישית ויש עשרות - - - שמאשרים אותם.

ירון לוי: דבר שני, סעיף 12 לגבי קבלת זכאות מותנית, אם עד ה-10 לאוגוסט לא נקבעה זכאות לילד ולא נקבע שיבוץ?

יעקב מרגי: דברנו על זה ויחזרו על זה שוב.

אילן שי: הוזכר השם של עירית לבנה, עירית לבנה אחראית על סייעות רפואיות במערכת החינוך.

יעקב מרגי: זה לא קשור לשילוב ולא קשור לחינוך המיוחד.

אביבית ברקאי - אהרונוף: יש עוד סייעות בחינוך המיוחד.

אביבית ברקאי - אהרונוף: אני מפנה לפסק דין אוראל - - -

אילן שי: זה לא במסגרת זכאות

אביבית ברקאי - אהרונוף: אני לא מדברת על סייעת רפואית, אני מדברת על סייעת אישית בחינוך המיוחד.

אביבית ברקאי - אהרונוף: היה פסק דין בעניין הזה.

אילן שי: מה שאביבית קוראת לו סייעת אישית, זה הוספת סייעת תגבור לכיתה בגלל הצרכים של הילד.

אביבית ברקאי - אהרונוף: זה הפירוש שלכם, זה לא מה שבית המשפט אמר.

יעקב מרגי: אני מבקש לענות רק על השאלות שירון לוי שאל.

אילן שי: כשמדברים על סייעות רפואיות יש מצבים רפואיים מסוימים שמצריכים סייעת אישית, זה גם בחינוך המיוחד.

אילן שי: הסייעת הזאת באה לתת מענה לבעיה מסוימת, יכול להיות בגילאים מסוימים בגלל אלרגיה, יכול להיות בגלל טיפולים פולשניים, סכרת, אפילפסיה לא מאוזנת וכדומה.

אילן שי: זה לא במסגרת הזכאות.

יעקב מרגי: זה לא בתחום ההדרכה של המתי"אות.

יעקב מרגי: כרגע זה צוות חינוכי בהגדרה.

ירון לוי: אני מבקש לתת רק דוגמה אחת מיני רבות, אני מדבר על התכתבויות מ-2010 עם הגברת עירית לבנה - - -

יעקב מרגי: אבל זה לא הדיון.

יעקב מרגי: אם חסרות לך שעות עירית לבנה אני אתרום לך ואני אסדר לך אותם, אני אסדר לך עוד דיון על זה.

יעקב מרגי: לגבי 12 הוא יסביר שוב.

אילן שי: הוראה שקבעה שגם מי שהתחיל אבחון ולא סיים אותו עד למועד מסוים, תקבע הוראה מיוחדת לכך.

ירון לוי: - - -

יעקב מרגי: יש קושי בחוק לתת - - -

מירב ישראלי: אני חושבת שאנחנו לא נקבע תאריך בחוק.

יעקב מרגי: אני אסביר לך למה זה נולד - - -

אילן שי: לאפשר בלי תאריך שיקבע זו טעות למי שירצה - - -

מרדכי יוגב: אני שמח שהדיון מתנהל ברגיעה.

מרדכי יוגב: יש פה חשש וחרדות של ההורים, ככל שאני לומד אותם החרדות והחששות הם משני דברים: האחד שוועדת ההשמה המקומית הופכת למשהו יותר אזורי, יותר רחוק מההורה ופחות נגישה.

מרדכי יוגב: הדבר השני הוא שכל התקציבים שעברו פר הילד וכשההורה חשב שאולי ייקח אותו לשילוב ואז זה קצת כמו בביטוחים שיורדים, ירדו טיפולים ממנו.

מרדכי יוגב: לכאורה רצון לשלב אבל הוא זקוק ויהיה לו פחות.

יעקב מרגי: איפה זה מופיע במסמך של משרד החינוך?

יעקב מרגי: זה דיון שהיינו בו.

מרדכי יוגב: אלה חששות שעולים מהרבה הורים באזורים שונים.

יעקב מרגי: אבל זה לא הדיון כרגע.

מרדכי יוגב: זה כן הדיון.

מרדכי יוגב: זו חובת ההוכחה להורים שמתמודדים עם המעבר לשילוב ואז בשילוב הסיוע להם הוא פעמים בשבוע, שלוש פעמים בשבוע, בדרום אי אפשר בכלל למצוא אותו כי הוא לא קיים.

מרדכי יוגב: במקום בתוך מוסד ייחודי שהוא כן קיים.

מרדכי יוגב: אז לכאורה חוסכים על חשבון הילד וזו אחת מנקודות החשש ושמעתם הורים שאומרים שאם הוא חוזר משילוב למוסד כי הם עשו מאמץ להגיע לשילוב אבל לא זכו למספיק, רק פעמים בשבוע.

יעקב מרגי: אמרת את דבריך אבל זה לא הדיון.

יעקב מרגי: הדין כרגע הוא על הנקודות שהביא לנו משרד החינוך.

גד שמואל כהן: גדי כהן, פורום ועדי ההורים היישוביים.

גד שמואל כהן: אני רוצה לברך שוב את משרד החינוך ואת יושב-ראש הוועדה על ההבנה שהסייעות הן חלק מהצוות הטיפולי והחינוכי של הילד.

גד שמואל כהן: אנחנו גם נקווה כהורים שמשרד החינוך ייקח אחריות גם על ההכשרה שלהם ולעשות מיון שלא כל אחד יכול להיות סייע רפואי, בוודאי כשאנחנו מדברים על שילוב שהן אמורות להיות גם משלבות.

גד שמואל כהן: ביחס לסעיף 7 הסבירה לנו מנהלת האגף לחינוך מיוחד שיש במשרד החינוך מומחה לכל תחום שהוא, לכל צורך שהוא כי מדברים שם על להביא מומחה ביחס להגדרה של המומחיות.

גד שמואל כהן: אני רוצה לשאול האם משרד החינוך ישלח את המומחה הזה מאילת למטולה בתוך פרק זמן שיאפשר לבנות תכנית לימודית לילד בפרק זמן סביר?

רחל אברמזון: הפרישה של מומחי התחום שלנו במתי"אות היא ב-67 מתי"אות.

רחל אברמזון: המתי"אות מפוזרים באופן גיאוגרפי.

רחל אברמזון: במקום שתתעורר בעיה ישנם מדריכים ארציים.

רחל אברמזון: המדריכים הארציים והמחוזיים בתוך המחוזות יכולים לתת את המענה המקצועי למומחיות תחום.

גד שמואל כהן: אתם יודעים להגדיר מסגרת זמן?

גד שמואל כהן: חודש מתחילת שנת הלימודים או חצי שנה מתחילת שנת הלימודים?

מירב ישראלי: נאמר שהתכנית היחידנית תהיה תוך זמן מסוים.

מירב ישראלי: תגידו מתי הזמן הזה יהיה?

רחל אברמזון: אמרנו שניתן את ההגדרה.

מיכל מנקס: מיכל מנקס, סמנכ"ל חינוך חברה רווחה במרכז השלטון המקומי.

מיכל מנקס: יש לי שתי נקודות לחדד: הראשונה סמנטית, אני ממש חוששת מלהכניס את המושג "זכאות מותנית".

מיכל מנקס: או שיש זכאות או שאין זכאות.

מיכל מנקס: אם יש עניין טכני בו אין מסמכים לוועדה, אסור שיהי סימן שאלה על זכאותו של הילד.

מיכל מנקס: במיוחד כשאנחנו מגיעים ל-10 באוגוסט ואחריו.

מיכל מנקס: אולי זה לא משהו שייפתר עכשיו אבל צריך לחשוב על השלכות האלה.

מירב ישראלי: אפשר לכתוב את זה חיובי שהוועדה זכאית לקבוע זכאות גם על סמך מסמכים חסרים ובלבד שיוגשו עד למועד מסוים.

יעקב מרגי: אם הבנתי נכון, זה יותר מקנה לו את הזכות לעשות כי קודם לא הייתה לו הסמכה.

יעקב מרגי: זה יכול להיות רק חיובי.

מיכל מנקס: דבר שני שחשוב לי מאוד לחדד זה זכותם של הורים לפנות בבקשה לשינוי המסגרת שבחרו במהלך השנה.

מיכל מנקס: חשוב לי להזכיר את מקומה של הרשות המקומית.

מיכל מנקס: בכל הכבוד, הרשות שולחת, אני מנסה להשתמש במונחים של חוזר מנכ"ל, הרשות היא השולחת, הרשות היא האחראית, הדואגת לרישום, לגיוס צוות מקצועי כזה או אחר לתיעוד מול משרד החינוך.

מיכל מנקס: לכן, דמיינו בנפשכם שבחר הורה לשלוח את ילדו לבית ספר לחינוך מיוחד שלא נמצא בתחום השיפוט העירוני והרשות מסיעה אותו וכו'.

מיכל מנקס: ברצותו לחזור לשילוב, בוודאי שירצה לחזור לעיר בה הוא מתגורר ואולי לאותה שכונת מגורים, לא עולה על הדעת שהוא יפנה לבית הספר שבו הילד לומד שלא בתחום השיפוט.

יעקב מרגי: סגרנו את זה.

מיכל מנקס: אז אני מבקשת לחדד את החשיבות הרבה.

מיכל מנקס: אפשר לחשוב על ועדת השיבוץ ברשות השולחת כאופציה.

מירב ישראלי: זה מה שבקשת?

יעקב מרגי: לא בקשת את זה, בקשת הפוך, או שלא הבנו אותך.

מירב ישראלי: העמדה שלך היא שהוא חייב לחזור לוועדת זכאות.

מיכל מנקס: אני אומרת שיש מקום לחשיבה לחזור לוועדת השיבוץ.

מיכל מנקס: נניח שהילד גר בנתניה.

מיכל מנקס: ועדת הזכאות קבעה את זכאותו בנתניה.

מיכל מנקס: הוריו בחרו ללמוד בבית ספר במועצה אזורית דרום השרון.

מיכל מנקס: בית ספר לחינוך מיוחד במועצה אזורית סמוכה.

מיכל מנקס: בחלוף כמה חודשים הם מבקשים לחזור ולהיות משולבים בבית ספר רגיל סמוך לביתם בנתניה.

מיכל מנקס: לא יכול להיות הם יחכו לעיתים לכינוסה של ועדת הזכאות והאפיון.

יעקב מרגי: יכול להיות שחזרתו לשילוב מבחינה מקצועית צריכה להיות לפי טור 1, 2 בתוספת ולא 3,4.

יעקב מרגי: או ההפך.

יעקב מרגי: מי קובע את זה?

מיכל מנקס: הזכאות נקבעה.

יעקב מרגי: ברגע שההורה בחר כיתת חינוך מיוחד הוא בפול של כיתת החינוך המיוחד ומקבל את כל המעטפת.

יעקב מרגי: ברגע שהוא שילוב יש לנו את התוספת השנייה.

יעקב מרגי: איך זה יקבע בחזרה?

מיכל מנקס: ועדת הזכאות תחזור ותתכנס - - -

יעקב מרגי: אני חושב שאין כאן מקום לשקול.

יעקב מרגי: צריך להיות סדר.

יעקב מרגי: דברנו הרבה פעמים שהצורך נוצר פה גם בגלל אי ודאות.

יעקב מרגי: הדברים זזים בתוך המערכת והרשויות לא יודעות, המשרד לא יודע וצריך לעשות סדר.

יעקב מרגי: סדר זה דרך הוועדה.

קריאה: הזכאות והאפיון נקבעים לפני בחירת ההורים.

מירב ישראלי: הזכאות והאפיון היא אותו דבר.

מירב ישראלי: אם הילד קיבל זכאות ואפיון הוא יכול לבחור לאיזו מסגרת ללכת.

מירב ישראלי: החזרה לוועדה, לדעתי הנפקות שלה זה הנושא של הפגיעה.

מירב ישראלי: הסיכון הוא פגיעה.

דודי מזרחי: אחרת זה עוקף את ועדת הזכאות.

אביבית ברקאי - אהרונוף: לכן לא צריך לחזור בשביל הסל.

אביבית ברקאי - אהרונוף: הסל כבר נקבע.

מירב ישראלי: צריך לחזור לוועדה כדי שהוועדה תקבע איזו מסגרת מתאימה לו.

נלה דוידוב: אדוני אמר - - -

יעקב מרגי: עזבי מה שאני אמרתי, ברגע שמירב אמרה, אני נשען על זה, נשען על הנפקות.

מירב ישראלי: את הזכאות והאפיון לא צריך להגדיר מחדש כי הוועדה קבעה אותם.

מירב ישראלי: מה שצריך זה לראות אם המסגרת מתאימה לו, זה הכול.

נלה דוידוב: את מדברת מהחריג הזה של הסיכון, הסל כבר נקבע, אין פינג פונג, מגיעים לוועדה - - -

מירב ישראלי: הזכות היא של ההורה, אתה לא יכול להגיד לו במה לבחור אלא אם כן יש את החריג.

מירב ישראלי: עכשיו ההורה אומר שהוא רוצה לשנות את דעתו ובמקום החינוך המיוחד ללכת לשילוב או במקום שילוב ללכת לחינוך המיוחד.

מירב ישראלי: יש לו זכות.

מירב ישראלי: אפשר להגיד שני דברים: אפשר להגיד או שהוא חוזר לוועדת זכאות ואפיון כי ועדת הזכאות והאפיון צריכה רק לבדוק האם המסגרת מתאימה לו, שיש לה סמכות כזו בחוק.

מירב ישראלי: או שאתה יכול להגיד שבמקרה כזה אני סומך על הרשות המקומית, שזה מה שמיכל אמרה.

מירב ישראלי: אני סומך על הרשות המקומית שהיא תעשה את העבודה.

מירב ישראלי: אני לא רוצה שהוא יחזור לזכאות ואפיון, אלא אם ההורים דורשים.

מירב ישראלי: אלה שתי האופציות.

אילן שי: זה שהוא יחזור לוועדה ויגיד פעם אחת שהוא בוחר עכשיו, עומדת לו את הזכות, כפוף לחריג של הסיכון להגיד שהוא רוצה לבחור את סוג המסגרת.

אילן שי: מה שיותר מטריד, זה שפעם בשלושה חודשים יתחילו לנדוד.

יעקב מרגי: עוד לא דברנו על זה.

מירב ישראלי: הם אומרים פעם אחת.

מירב ישראלי: רק אל תגרום לי לעבור - - -

יעקב מרגי: באותה פעם שאתה מאפשר להורה, השאלה אם צריך לעבור דרך הוועדה או לא צריך לעבור דרך הוועדה.

אילן שי: צריך לעבור דרך הוועדה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיצינו את זה.

יעקב מרגי: נקודה נוספת?

מאיר אסרף: כמו העוול שנגרם לאלה שפונים לביטוח לאומי שמחזירים אותם שוב את ה"וויה דולורוזה" של ועדת הזכאות.

מאיר אסרף: יש פה ועדת זכאות, לא ועדה של שיבוץ.

מאיר אסרף: הרי נתתם להורים לבחור, אז מה קרה אם הם מבקשים לבחור משהו אחר.

נלה דוידוב: שמי נלה, אמר לשני ילדים עם צרכים מיוחדים, שאלה נוספת, הגענו לוועדה, אני מעבירה את היד שלי מחינוך מיוחד לחינוך רגיל ואכן הצוות החינוכי קובע שהילד צריך קלינאית תקשורת, מרפאה בעיסוק והכל טוב ויפה ועומד לפי התקנות.

נלה דוידוב: אבל הרשות לא מספקת את הטיפולים הפרה-רפואיים ולה יש את ההחלטה והשיקול להפעיל שעות גננת שיח, הוראת שיח פעם בשבוע.

נלה דוידוב: איפה זה מתיישב?

נלה דוידוב: אני לא רוצה שעוד הורים ישמעו תשובה כמוני, שבקריית אונו מפעילים פעם בשבוע אחר הצהרים ונותנים את כל הטיפולים הפרה-רפואיים, אולי תשקלי לעבור לקריית אונו.

נלה דוידוב: אני באמת שואלת, אם אני מגיעה היום לוועדה, הגננת אומרת שהוא צריך קלינאית תקשורת, מרפאה בעיסוק, בסופו של דבר איך אנחנו מיישמים?

יעקב מרגי: גברתי, הדיון היום הוא על המסמך של משרד החינוך.

מירב ישראלי: אלה התוספות ונצטרך לדון בהם בצורה מעמיקה.

יעקב מרגי: הפירוט מופיעה בתוספת לחוק.

יעקב מרגי: כשנגיע לזה שוב נדון בזה.

נלה דוידוב: השאלה לגבי הסייעות.

נלה דוידוב: יש ילדים שאמנם עירית לבנה יש לה בתקנות רק אם זה ילד שמצריך הזרקת אינסולין או זונדה, אבל יש היום גם מחלות נדירות שמצריכות השגחה צמודה.

נלה דוידוב: הסייעות האלה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה לא בדיון הזה.

יעקב מרגי: בישיבה שתתקיים מחר נמשיך בסבב מהנקודה שעצרנו היום.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.