ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 647, 2018-06-18 10:50

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 18 ביוני 2018, ה' בתמוז תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא: היערכות ליישום בית הספר של החופשות.

יעקב מרגי: אחרי חופשת החגים עלו קולות לפני וגם אחרי לגבי מידת ההצלחה או מידת היישום או ההטמעה ושיתוף הפעולה בנושא בתי הספר של החופשות.

יעקב מרגי: לא קפצתי מייד על העגלה, ואנחנו אוטוטו מסיימים את שנת הלימודים במערכת החינוך ונצא עוד פעם לפרק של בית הספר של החופשה, ואני רציתי לשמוע גם את השלטון המקומי, גם את משרד החינוך, ואם היו פה גורמים אחרים, גם לשמוע אותם, קודם כול סקירה איך היה מה שנקרא בית ספר של החגים.

יעקב מרגי: לפי זה נדע איך אנחנו הולכים.

יעקב מרגי: לא בהכרח זה אותו דבר, אבל גם לגבי בית ספר של החופשה.

יעקב מרגי: מיכל, את רוצה לתת לנו סקירה?

מיכל מנקס: אשמח.

מיכל מנקס: חסר פה חיים הלפרין ממשרד החינוך.

יעקב מרגי: אני מקווה שהוא יגיע.

יעקב מרגי: בינתיים יבדקו למה לא.

מאיר כהן: הוא כבר מאחר ב-20 דקות.

יעקב מרגי: מי כאן ממשרד החינוך?

יהודית בר-און: אני.

יהודית בר-און: שמי יהודית בר-און, אני ממונה על תוכניות תוספתיות.

יהודית בר-און: אם אתה רוצה שאני אסקור את ההיערכות שלנו לגבי החופש הגדול - - -

יעקב מרגי: אתן לך.

יעקב מרגי: מיכל, בבקשה.

מיכל מנקס: אנחנו הרחבנו את תוכנית "ניצנים" לצהרונים בכדי לקצר את ימי החופשה ככל הניתן להורים עובדים, לסייע בידיהם שהילדים יהיו במסגרות מפוקחות.

מיכל מנקס: כמו שאנחנו אומרים תמיד, משרד החינוך הוא הפרטנר שלנו לכל עניין ודבר בנושא זה.

מיכל מנקס: אני מוכרחה לומר בראש ובראשונה ששיתוף הפעולה היה מראש עם ההורים, עם שולחן עגול שבזכותך היושב ראש, כוננו.

מיכל מנקס: כך בנינו את התקינה ואת התמחור שלה וכו', ואך טבעי היה שנמשיך ונדון עם משרד החינוך בנושא החופשות.

מיכל מנקס: הדבר שציער אותנו מאוד היה עיתוי היציאה לשטח והעובדה שלא נתפרה החליפה לגמרי, מורים שהרגישו מאוימים, הארגון שלהם שתמך בהם או אפילו ניסה למנוע מהם לשתף פעולה, סייעות, כוח העזר.

מיכל מנקס: היות וסברנו שהצורך של ההורים גדול מהעבודה הקשה שהייתה לכולנו בכדי להסדיר את זה, אנחנו עבדנו במקביל ונערכנו, ולמרות הזעקה הגדולה אני חושבת שהייתה הצלחה והיה רישום נכון.

יעקב מרגי: אבל לא היה זמן היערכות.

מיכל מנקס: אז הוא היה קצר, נכון.

מיכל מנקס: אנחנו, בכדי לא להגיד אי אפשר משום שזה הכי קל, עשינו במקביל גם משאים ומתנים והצלחנו להגיע להסדרה ובהחלט תכננו קדימה.

מיכל מנקס: נכון להיום יצא קול קורא של משרד החינוך.

מיכל מנקס: הוא עדיין באוויר.

יעקב מרגי: עכשיו את עוברת מהחגים לבית ספר של החופשה.

מיכל מנקס: כן, כן.

מיכל מנקס: הקול הקורא וההיערכות לקול הקורא של הצהרונים, ביקשנו שתהא משותפת לחופשות וזה בכדי להסדיר כמה דברים, האחד, יציאה למכרז, השני, היערכות מוקדמת מראש, השלישי, היערכות שכוללת בחובה גם גיוס של צוות קבוע, כי אנחנו הרי לא רוצים שיהיו פתרונות נקודתיים.

מיכל מנקס: אני מוכרחה לציין שמשרד החינוך באמת שאל בקשותינו, וכל הערותינו התקבלו ואנחנו נערכים עכשיו למענה לקול הקורא.

מיכל מנקס: אני חושבת שגם מאחורי הקלעים יש טבעות של עזרה לרשויות בהיערכות ויש באמת נכונות מאוד גבוהה גם ברשויות.

עודד פורר: את מדברת על קול קורא לשנה הבאה?

מיכל מנקס: נכון.

מיכל מנקס: מדובר בעשרה ימים, חמישה ימים בחנוכה, חמישה ימים בפסח.

עודד פורר: והקול הקורא לצהרונים לשנה הבאה גם יצא כבר?

מיכל מנקס: כן, כן, זה קול קורא משותף, מודולרי.

מיכל מנקס: היות והסבסוד של הצהרונים הוא בחלק מהאשכולות, וכל הרשויות, אני יכולה לומר בביטחון מלא, לקחו את המודל על אף שאינו מסובסד, לקחו את המודל המסובסד ופועלים על פיו, וזה רווח נקי לכולם משום שיצרנו לכאורה פיקוח על המחיר גם במי שלא מפוקח וכולם יוצאים נשכרים מהעניין, וגם עודדנו את זה, ולכן ביקשנו את המודולריות כדי שאפשר יהיה להיענות, משום ש"ניצנים" בחופשות הוא לכל האשכולות.

עודד פורר: זה לא אמור לעבוד דרך מרכז שלטון מקומי?

מיכל מנקס: אני מייצגת את מרכז השלטון המקומי.

עודד פורר: אז מי שהוציא זו החברה למשק?

מיכל מנקס: החברה למשק היא חברת בת שלנו והיא יכולה להפעיל ככל שהרשויות - - -

עודד פורר: אתם יודעים כבר להגיד כמה ענו לקול הקורא הזה?

מיכל מנקס: אני לא יודעת עדיין.

עודד פורר: אני לא מדבר עכשיו על הרשויות.

עודד פורר: בסוף, הרי לא מפעילות את זה הרשויות.

עודד פורר: ברוב המקרים מפעילות את זה חברות שעובדות עבור הרשויות, בין אם זה באמצעות החברה למשק או בין אם באופן ישיר.

עודד פורר: השאלה היא מתי החברה למשק וכלכלה תפרסם את המכרז שבו ייגשו אלה שאמורים לבצע את זה?

עודד פורר: בדיוק ציינתם נכון, שצריך להיערך לזה וצריך לגייס צוות וצריך את כל התהליכים האלה.

עודד פורר: אם התהליכים האלה קורים מאוחר מיד, אז אין צוות, וכן הייתי רוצה לדעת בעניין הזה כמה פנו באשכולות הנמוכים דווקא, 1 עד 3, איפה שלפחות מפניות שהגיעו אלי אני מבין שלא נפתחים צהרונים מסובסדים.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, אני בא מאמצע ישיבה אחרת.

איתן ברושי: אני יכול שאלה?

יעקב מרגי: כן.

איתן ברושי: באתי כדי לראות לגבי המועצות האזוריות.

יעקב מרגי: יש לי את הסיכום שהיה בדיון הקודם.

איתן ברושי: לא יודע, לא הייתי.

איתן ברושי: העיקרון שעשינו על הצהרונים, שבמידה ויש פעילות וגם תקציבים, שאפשר יהיה לבצע את זה גם ביישובים באמצעות המועצה ולא רק בבתי הספר.

איתן ברושי: האם יש נוהל כתוב?

יעקב מרגי: תן לה רק לסכם את הסקירה שלה.

מיכל מנקס: כן, אני אענה לך בחצי משפט.

מיכל מנקס: כך היה בחוק.

מיכל מנקס: תיקפנו את זה בחוק, לבקשתכם.

איתן ברושי: אבל זה על הצהרונים.

מיכל מנקס: תיקפתם את זה בחוק.

איתן ברושי: על הצהרונים.

מיכל מנקס: אותו דבר.

מיכל מנקס: היות והתשתית היא החוק וזה הבסיס - - -

איתן ברושי: וזה נכון גם - - - ?

מיכל מנקס: בהחלט.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: דרשנו זאת בכל הדיונים וגם משרד החינוך והשלטון המקומי אישרו את זה, שאם אפשר לעשות את זה ברמה היישובית, יהיה גם ברמה היישובית.

מיכל מנקס: נכון, וזה היה במטרה לחסוך את הכסף - - -

איתן ברושי: וזו הכוונה.

מיכל מנקס: נכון.

יעקב מרגי: מיכל, אני כאן באמת רוצה לציין לחברים, אנחנו קצת שכחנו.

יעקב מרגי: הרי סוגיית הצהרונים חוקקה ממש סמוך לפתיחת שנת הלימודים והפלנו משימה לא קלה, הוועדה יחד עם משרד החינוך על השלטון המקומי.

יעקב מרגי: הוא יכול היה להגיד, סליחה, ליישום שנה הבאה.

יעקב מרגי: לקח את זה עם כל האתגר ורץ עם זה.

יעקב מרגי: בית ספר של החגים, קבלת ההחלטה והתקציב היה ממש סמוך וכולנו חששנו.

יעקב מרגי: חנוכה פספסנו.

יעקב מרגי: פסח, הצלחנו לייצר.

יעקב מרגי: גם זה היה ממש סמוך לחגים.

יעקב מרגי: השלטון המקומי התייצב, וצריך לציין את זה.

יעקב מרגי: התייצב, לא בחר לו אזורי נוחות ואמר, סליחה, אני לא מסוגל.

יעקב מרגי: צריך לזכור זאת ולומר.

יעקב מרגי: מבחינתי, שמתם לב, אני השנה לא נגעתי בכלל בדיון מעקב על הצהרונים ועל בתי הספר של החופשות, למה?

יעקב מרגי: מבחינתי, השנה, ראיתי אותה כשנת הרצה ואני שמח שזה יצא, כי זה היה תמיד ממש 'ערב שבת בין השמשות', התקבלו החלטות ונעשו.

יהודית בר-און: חשוב לי לציין שהיו דיוני סטטוס מדי יום אצל מנכ"ל משרד החינוך.

יעקב מרגי: מייד אני אתן לך.

מאיר כהן: מיכל, זה יתפרס בכל הארץ?

מיכל מנקס: כן, ולצהרונים נענו, אם אני לא טועה, 245 רשויות, בעיקר האשכולות הנמוכים.

מאיר כהן: זה רוב הרשויות.

מיכל מנקס: נכון ממש.

עודד פורר: אני אשמח אם תעני לי על מועדי פרסום המכרזים.

מיכל מנקס: אני אבדוק את זה במדויק.

עודד פורר: אנחנו נמצאים ביוני.

עודד פורר: מתי הם יפרסמו את מכרזי הביצוע?

מיכל מנקס: עכשיו, משום שחיכו לקול קורא כדי לעמוד בסטנדרטים.

עודד פורר: את מבינה איך אני מגייס צוות ממכרז כזה?

מאיר כהן: יהיה קשה לגייס.

יעקב מרגי: עדיין אנחנו במצב טוב יותר.

עודד פורר: אין ספק, אדוני.

עודד פורר: כל המיזם הזה הוא מבורך.

עודד פורר: אין פה עניין של ביקורת על המיזם, אבל אנחנו צריכים לראות שהדברים קורים בלוחות זמנים כאלה שמאפשרים - - -

יהודית בר-און: יש גם הרבה צוות שכבר פעל שנה שעברה.

יהודית בר-און: מין הסתם הוא ימשיך לפעול גם בשנה הקרובה.

יעקב מרגי: גבירתי, תציגי את עצמך שוב.

יהודית בר-און: אני יהודית בר-און, אני ממונה על תוכניות תוספתיות באגף יסודי, משרד החינוך.

יהודית בר-און: אני רק רוצה לחזק את דבריה של מיכל ולומר שבאמת כמו שאמרת, אפשר היה להחליט שלא מיישמים את זה בפסח אלא עוברים לחנוכה הבא, אבל המנכ"ל החליט שהוא בכל זאת נותן את המענה הזה לתושבים.

יהודית בר-און: קיימנו יחד עם המנכ"ל סטטוסים מדי יום לעודד את הרישום ולעודד כוח אדם שיעבוד בתוכנית.

יהודית בר-און: בסופו של דבר היו כ-50% תלמידים שהשתתפו בתוכנית, מתוך הפוטנציאל הקיים.

מאיר כהן: מה הסיבה העיקרית שלא באו?

יהודית בר-און: לחץ הזמן.

יהודית בר-און: המועד שפורסמה כל התוכנית גרם לאנשים גם לעשות תוכניות אחרות וגם לתת מענה לילדים שלהם בדרך אחרת.

יעקב מרגי: הערכה שלכם, שהשנה - - -

יהודית בר-און: לדעתי זה רק יגדל.

יעקב מרגי: מאיר.

מאיר כהן: מיכל, היות ואני מקורב ומכיר את מה שקורה בשלטון המקומי, אז אני באמת שומע מראשי ערים שיש סד של זמן.

מאיר כהן: הדבר הטוב, אדוני היושב ראש, בסיפור הזה, זה שיש ביקוש שהולך וגדל אצל האוכלוסייה וברגע שזה יכנס לשגרה ושהדברים יעשו מראש עם מכרזים בזמן ושיכנס לתוך השיח החינוכי, התרבות החינוכית, אני חושב שהפרויקט הזה יהיה מלא, כי אני לא רואה הורים שיוציאו את הילדים שלהם - - - בטירוף המוחלט הזה, ויש לי רק לברך על זה.

מיכל מנקס: תודה.

מיכל מנקס: אם יורשה לי, אני חושבת שהצורך של כולנו הוא בעידוד מורים וגננות לקחת חלק במהלך הזה.

יעקב מרגי: וזה עם שכר תוספתי.

עודד פורר: מה שאמר מאיר הוא נכון, אני אגיד לך למה, כי כשיהיו הרבה בתי ספר וכשהעסק הזה יעבוד כמו שצריך, יהיה גם קל לתגמל ולבנות את המערכת כמערכת נכונה.

מיכל מנקס: קל מאוד לתגמל והכול מאוד ברור והמחיר הוא שווה לכל נפש.

מאיר כהן: כאחד שנשוי למורה והייתי בעצמי מורה 30 שנה, יש קושי גדול מאוד.

מאיר כהן: החבר'ה זקוקים באמת לימים האלה, כי קצת אנחנו שופטים אותם.

מאיר כהן: העבודה היא עבודה קשה ומטורפת.

יעקב מרגי: במיוחד של החגים.

עודד פורר: גם אין להם חופשות במהלך שנת לימודים.

קריאה: לא, יש להם חגים.

עודד פורר: לא, אבל הם לא יכולים לקחת ימי חופש.

מאיר כהן: הם עובדים קשה, המורים.

מאיר כהן: ככל שהתגמול יהיה חכם, ותגמול חכם הוא לא תמיד של כסף.

מאיר כהן: בשאלת התגמול צריך לשבת עם ארגוני המורים.

מאיר כהן: אני מתנדב לגשר.

מיכל מנקס: לא, אין פה בעיה של גישור, אבל אני אשמח.

יעקב מרגי: בבקשה, גבירתי.

איריס הרינג: איריס הרינג מכפר תבור, סגנית יושב ראש פורום ועדי ההורים היישובים.

איריס הרינג: ראשית, כמובן אנחנו מברכים על כל ההתנהלות הזו של החופשות, על האכפתיות, על שיתוף הפעולה.

איריס הרינג: מיכל, אין מילים.

איריס הרינג: אנחנו לא רואים את זה כמובן מאליו.

יעקב מרגי: כל הקולות שהיו ברקע, יכלו להירתע.

איריס הרינג: יכלו, אבל אנחנו נמצאים פה באמת בשביל לייצג את ההורים ולהאיר את עיניי מי שנמצא פה.

איריס הרינג: הדבר שבאמת אני מבקשת להעלות לתשומת ליבך במיוחד, זה הנושא של ההסעות של בית הספר של החגים.

איריס הרינג: מה שקרה, זה שהובטח כאן בחדר הזה, הייתה הבטחה שבית ספר של החגים יקבלו הסעות כמו שמקבלים בבית ספר של החופש הגדול, כולם, שלא יהיה שום הבדל.

איריס הרינג: מועצות אזוריות שיגעו אותם.

איריס הרינג: פעם אמרו להם שיש להם תקציב, פעם אין להם תקציב.

איריס הרינג: אין לי מושג מי יצר את כל הרעש הזה.

איריס הרינג: בסופו של דבר מועצות אזוריות לא תפעלו את בית ספר של החופש הגדול" בגלל נושא ההסעות.

מיכל מנקס: זה לא מדויק, כי את לא יכולה לדבר בשם המועצות האזוריות.

איריס הרינג: אני יודעת לדבר בתור נציגה של בית ספר "כדורי" בגליל תחתון.

איריס הרינג: יש את "עמק הירדן".

איריס הרינג: אני יכולה להביא רשימה מסודרת של מי שנוצרה לו הבעיה הזו בגלל שלא היו הסעות.

איריס הרינג: פה הובטח.

איריס הרינג: שמעון היה כאן והובטח חד משמעית שיהיו הסעות לכולם.

איריס הרינג: אנחנו היינו פה ביחד באותו דיון, זה מתועד, כך שאני לא ממציאה דברים.

איריס הרינג: אני גם לא באה עכשיו לעשות נו-נו-נו, אני פשוט מבקשת שבתוכניות הקרובות, חנוכה, פסח, שאני משוכנעת שהן תהיינה הרבה יותר טובות ממה שהיה, כי תהיה פה למידה ויש פה אנשים שבאמת זה בדמם ובליבם.

איריס הרינג: אנחנו לא באים לנו-נו-נו.

איריס הרינג: מרגי, הבקשה אישית שלנו, של הפורום, לדאוג לנושא ההסעות.

איריס הרינג: כל השאר, אני משאירה את זה באמת לדנית שהיא תוכל להמשיך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

דנית ברביבאי: שלום לכולם, אני דנית ברביבאי.

דנית ברביבאי: אני נציגת פורום ועדי ההורים היישובים, חברת הנהלה ויושבת ראש גני ילדים קדימה-צורן.

דנית ברביבאי: לאחר קייטנת פסח ישבנו יחד עם חיים הלפרין והתבקשנו להכין דוח.

דנית ברביבאי: יש לנו כרגע טיוטה, דוח שיתאר את כל ההתנהלות של הקייטנה ומה טעון שיפור ומה עבד.

דנית ברביבאי: היו כמה נקודות מאוד חשובות שאנחנו רוצים להעלות, כמו למשל מועד הוצאת ההודעה לציבור ההורים.

דנית ברביבאי: זה היה בהתראה מאוד קצרה ולא רק לציבור ההורים.

דנית ברביבאי: מבחינת הרשויות המקומיות, זו התראה ממש קצרה.

דנית ברביבאי: היו רשויות מקומיות שלא הצליחו להתארגן.

דנית ברביבאי: אני כיו"רית גנים נאלצתי לעזור ולסייע בלחפש סייעות שיסכימו לעבוד ומדריכים שיסכימו לעבוד.

דנית ברביבאי: בניית תכני העשרה שהם תואמי גיל.

דנית ברביבאי: הסתכלנו במתווה ולצערנו התוצרת שהילדים באו איתה הביתה, שזה נקרא אומנות חזותית, חזרו עם דף צבוע או עם ציור.

דנית ברביבאי: מדברים על הארכת שעות הפעילות, שבבתי ספר זה יהיה בין 8:00 ל-14:00, גני ילדים זה יהיה בין 07:30 ל-16:30.

דנית ברביבאי: יחס של שלושה אנשי צוות ל-28 ילדים ומעלה במיוחד בכיתות הנמוכות ובגנים, מתן אפשרות רישום לילדים שהם לא בצהרונים, כי רוב אפשרויות הרישום היו לילדים שבצהרונים, אז זה היה על בסיס מקום פנוי.

דנית ברביבאי: מי שלא היה רשום לצהרון, תועדף ממש לסוף הרשימה, וכמובן אנחנו חושבים שמתן אופציה לרישום חלקי עד השעה 13:00 זה גם משהו שאמור להילקח בחשבון.

דנית ברביבאי: כמובן אני אתזכר רק לגבי בית הספר של חופשת הקיץ, אנחנו נשמח אם זה יורחב גם לגני הילדים.

דנית ברביבאי: כרגע גני הילדים לא נכללים בתוכנית הזו, לצערנו הרב.

דנית ברביבאי: שם אין מענה והיינו כן שמחים לדעת שזה יקודם גם לשם, שילדי הגנים יכנסו תחת התוכנית הזאת.

דנית ברביבאי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

זאב גולדבלט: אם אפשר רק כמה דגשים.

זאב גולדבלט: אחד, קודם כול 'שאפו' לשלטון המקומי על זה שהרימו את זה באמת בלוח זמנים קצר.

זאב גולדבלט: אנחנו חושבים, דיברה על זה ממש בתמצות דנית, אבל היה כשל אחד ענק בזה שכל מי שרצה להצטרף ולא היה רשום לצהרונים, לא נכנס.

זאב גולדבלט: את אמרת שנכנס לסוף הרשימה.

זאב גולדבלט: הבעיה שב-95% מהמקרים לא נכנס בכלל, כי אמרו שבשביל הדלתא הזאת הם לא פותחים עוד שכבה או עוד כיתה או עוד מסגרת ולכן לא אפשרו להם.

זאב גולדבלט: פשוט לא אפשרו להירשם לבית ספר של החגים ואני מקווה שהכשל הזה לא יחזור על עצמו עכשיו בבית ספר של החופש הגדול", כי זה באמת מנע מאחוז עצום של אוכלוסיית הילדים להצטרף למסגרת הזאת.

זאב גולדבלט: הדבר השני זה פשוט לעשות הכול כדי לגייס את ההסכמה של הסתדרות המורים.

זאב גולדבלט: יש גם את הסתדרות הגננות העצמאיות, המחנכות, שזה גוף אחר, שגם אותו צריך לגייס.

זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שזה קריטי כדי שלא יהיה מצב כמו שהיה לקראת סוף שנה שעברה, שההסתדרות יצאה בקריאה לחברים שלה לא להשתתף בדבר הזה.

זאב גולדבלט: אסור שיקרה כזה דבר.

זאב גולדבלט: דבר אחרון עליו דיברה דנית, זה הרחבה לכיוון הגליל.

זאב גולדבלט: מבחינתו כפורום זה בעדיפות ראשונה לפני כיתות ד'.

זאב גולדבלט: אנחנו יודעים שהרבה יותר זול למשרד החינוך להתחיל להרחיב את זה לכיוון כיתות ד', כי זה גם יותר פשוט, כי זה בתוך המסגרת של בית הספר, והגנים מפוזרים על פני כל העיר, אבל זה קריטי לעשות את זה דווקא בגנים, כי זאת אוכלוסיית היעד הקשה ביותר מבחינת ההורים וגם מבחינת הילדים.

זאב גולדבלט: למצוא להם אחרי זה מסגרת זה קשה.

יעקב מרגי: אבל הפרקטיקה בגנים היא כנראה - - -

זאב גולדבלט: היא שונה, אנחנו יודעים.

זאב גולדבלט: אנחנו יודעים שזה אתגר הרבה יותר גדול ואנחנו גם יודעים שזה יותר יקר, ולכן משרד החינוך מעדיף ללכת לכיוון כיתות ד'.

זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שזו טעות.

זאב גולדבלט: גם אם זה יעלה עוד קצת, להרחיב את זה דווקא לכיוון הגנים, כי שם זו הנקודה הרגישה.

יעקב מרגי: יש מגמת הרחבה ל-ד'?

יהודית בר-און: כרגע אין מגמת הרחבה בכלל.

יהודית בר-און: זה תלוי תקציב, מין הסתם.

יהודית בר-און: אני שומעת את מה שאתה מבקש.

יהודית בר-און: אני אעביר את זה הלאה.

יעקב מרגי: אני כולי תקווה שבקיצוץ לא יגעו.

זאב גולדבלט: אני רוצה להזכיר לך, דרך אגב, שהתוכנית המקורית הייתה צריכה כבר להיות מושלמת כרגע.

איריס הרינג: כולל הגנים.

זאב גולדבלט: כולל הגנים.

קריאה: התוכנית המקורית הייתה עד - - -

איריס הרינג: ולעלות ל-ג' ו-ד'.

יעקב מרגי: לא, התוכנית המקורית הייתה בהתחלה א', ב'.

יעקב מרגי: הייתה שעת כושר והצלחנו להשחיל צהרונים ברמת סבסוד לכל הארץ.

יעקב מרגי: אני חושב שזה דבר נכון ואני מקווה שזה לא יפגע.

יעקב מרגי: תמיד אני אומר, דבר שנכנס, אני לא רואה את השר האמיץ שיבוא ויגיד שהשנה לא יהיו צהרונים או לא יהיו קייטנות.

איריס הרינג: כמעט עשו את זה בחופשות של החופש הגדול עם א', ב'.

איריס הרינג: כמעט גם את זה ביטלו.

יעקב מרגי: זה היה כמעט, כהשבתת מגן, כפועל יוצא של לפעמים גם הצהרות לא אחראיות.

יעקב מרגי: שמעתי את הקריאה.

יעקב מרגי: אנחנו נקרא.

יעקב מרגי: "שבח מופת" , יש לך משהו, למרות שאתה בדיון הבא?

מקס סיון: בנושא הזה אנחנו לא עוסקים.

יעקב מרגי: ברור לי.

יעקב מרגי: מסתמא, יש לך עמדה.

מקס סיון: הבעיה הכי קשה במשרד היום זה שיש ארגוני מורים, כל אחד דוחף למקום אחר.

מקס סיון: אין רפורמה אחת לתיכונים.

מקס סיון: אני היום משבץ מורים לא לפי הכישורים שלהם אלא לפי איזו שייכות יש להם.

מאיר כהן: מה, באמת בחטיבת ביניים, הסתדרות - - -

מקס סיון: חטיבת ביניים היא נפרדת ותיכון הוא נפרד.

יעקב מרגי: ובכל זאת בהקשר של בתי ספר של החופש?

מקס סיון: בתיכונים אין לנו את הבעיה.

יעקב מרגי: תודה.

יהודית בר-און: אני רוצה קצת להתייחס בגדול, ברשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

יהודית בר-און: קצת להתייחס להיסטוריה.

יהודית בר-און: התוכנית התחילה עם כיתות א', ב' - - - ורק עם החינוך הרשמי.

יהודית בר-און: בהמשך השנים התרחבה התוכנית והתרחב התקציב ואז הכנסנו גם את המוכש"ר וגם את כיתות ג'.

יהודית בר-און: לגבי מגמות עתידיות, כרגע אני לא יודעת אבל אני אעביר את המסר.

זאב גולדבלט: התוכנית המקורית שהציג פירון הייתה מהגנים והתחילו בכיתה א' - - -

יעקב מרגי: בסדר, בגלל זה הוא לא המשיך.

יהודית בר-און: אבל "ניצנים" נפתחה במקביל לאורך כל השנה ובית הספר של החופשות בחנוכה ופסח, אבל אני אעביר את המסר.

מיכל מנקס: "ניצנים" בחופשות, אגב, זה כולל ילדי הגן.

יהודית בר-און: נכון, מגיל 3.

מיכל מנקס: לפחות משהו.

איריס הרינג: זה משהו אחר לגמרי, בית ספר של החופש הגדול" לעומת הצהרונים.

יהודית בר-און: טוב, אז קצת נספר על החופש הגדול.

יהודית בר-און: בשעה טובה אנחנו תיכף יוצאים עם תוכנית בית הספר של החופש הגדול, זו השנה החמישית, תוכנית מוערכת, טובה.

יהודית בר-און: כל בתי הספר, כל הרשויות נכנסו ומשתתפות, כל בתי הספר בחינוך הרשמי ובחינוך המוכש"ר.

יהודית בר-און: אני חייבת לציין את שיתוף הפעולה המלא של השלטון המקומי ומנהלי אגפי חינוך.

יהודית בר-און: יצאנו בקול קורא בחודש אפריל.

יהודית בר-און: פרסמנו את הקול הקורא.

יהודית בר-און: כמובן ניסחנו את זה ביחד עם השלטון המקומי.

מאיר כהן: ראשי ערים נבחרים על זה.

מאיר כהן: ראשי ערים, זה האינטרס.

מאיר כהן: אני מנסה לחשוב אילו אני הייתי ראש עיר עכשיו, הייתי מחבק את התוכנית הזו במאה ידיים.

מאיר כהן: זו מתנה נהדרת.

יהודית בר-און: זה מענה מעולה להורים.

יהודית בר-און: מענה ערכי, חינוכי.

יעקב מרגי: תוך כדי הליכה, שיפרתם את התכנים?

יהודית בר-און: בוודאי, זה מה שאני רוצה לומר.

יהודית בר-און: קודם כול, חשוב לנו מאוד שכוח העבודה יהיה ככל שניתן, מורים.

יעקב מרגי: אנחנו נקרא להם בסיכום.

מאיר כהן: כמה באחוזים, את יכולה להגיד?

יהודית בר-און: משהו כמו 70% זה צוות חינוכי, שזה מורים ומדריכים שפועלים במסגרת בית הספר, מדריכי קר"ב, סטאז'רים, סטודנטים.

מאיר כהן: את יכולה להגיד שבתוכנית הבאה כ-70% יהיה - - -.

מאיר כהן: זה מדהים.

מאיר כהן: זה המון.

יהודית בר-און: אנחנו עובדים עם סטודנטים.

יהודית בר-און: יש הרבה מדריכים - - - וסטודנטים, סחל"ב.

יעקב מרגי: מה שהיה היא אומרת לך.

יעקב מרגי: כל מי שנמצא בסביבה בית-ספרית.

יהודית בר-און: שהם אנשי חינוך שמכירים את המערכת.

יהודית בר-און: השנה נוסף משאב נוסף ואנחנו מאפשרים לרשויות לקבל מענה של ליווי פדגוגי כדי לשדרג ולשפר.

יהודית בר-און: רשות שמעניינת, ללא תשלום יכולה לקבל מלווה פדגוגי.

יהודית בר-און: זה זכיין שזכה במכרז.

יהודית בר-און: המלווים שלנו הם מנהלים שפרשו, אנשי חינוך, והם יכולים להצטרף לרשות ולסייע לה לבנות את התוכנית הבית-ספרית או את התוכנית הרשותית, איך שהיא בוחרת, חודש ליווי כדי להגיע לתוכנית איכותית ולשלב את כל תוכניות ההעשרה שאפשר גם לקחת במקביל.

יהודית בר-און: רק להגיד על הפוטנציאל.

יהודית בר-און: אנחנו כרגע בסטטוס של 63% רישום בפועל.

יהודית בר-און: אנחנו שואפים ל-74% רישום.

יהודית בר-און: שנה שעברה היינו 70%.

יהודית בר-און: אני מדברת על הרשמי והמוכש"ר ביחד.

יהודית בר-און: כולם נערכים, כולם מתרגשים ותודה לכולם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: את רוצה להוסיף משהו?

מיכל מנקס: ממש חשוב, שסיפור המד"צים, וזה היה חשוב לנו מהרגע הראשון.

מיכל מנקס: אני מודה שמי שהעלה את זה היה שי פירון שהתחיל בתוכנית בתי הספר של החופש הגדול והיה לו מאוד חשוב מעורבות של בני הנוער בסיפור הזה.

מיכל מנקס: בשנים האחרונות זה ירד, והשנה אני שמחה שבשיתוף פעולה ולחץ גדול יצא מכתב לרשויות לעודד את המד"צים.

מיכל מנקס: זו גם פעילות בחופש שלהם, זה גם לחזור לבית הספר שהם למדו בו, זה גם להתנדב וזה גם לקבל קצת כסף.

יעקב מרגי: זו לא חוכמה.

יעקב מרגי: מי שמכיר אותי, גם אם הייתי באופוזיציה, הייתי אומר.

יעקב מרגי: יאמר לזכותו, יושב פה חבר כנסת מאיר כהן שיודע להתעלות גם כשצריך, עומד מול חבריו ואומר בדיון, רבותיי, מה שנעשה זה - - - .

יעקב מרגי: בשנים האחרונות מדינת ישראל נותנת תשומת לב יתרה לחינוך.

יעקב מרגי: נכון שיש עוד הרבה מה לעשות והרבה מה לשפר.

יעקב מרגי: נותנת תשומת לב יתרה, וטוב שכך, ואנחנו נמשיך לעקוב שאכן המגמה תימשך.

יעקב מרגי: אני הייתי קורא לשר החינוך לעזוב את המשרד חצי שנה, לתת למנהלים לנהל אותו, לשבת עם צוות מומחים, לייצר לנו מערכת חינוך חדשה, קלילה, צופה פני עתיד, שיותר סומכת על היכולות של התלמיד ומפתחת אותם.

מאיר כהן: שסומכת על המורים והמנהלים.

יעקב מרגי: אני אומר את הנאום שלי.

יעקב מרגי: מאיר, נמאס לו לשמוע את זה.

יעקב מרגי: הבן שלי סיים י"ב עכשיו.

יעקב מרגי: מערכת השעות שלו דומה למה שאני סיימתי לפני 41 שנה.

יעקב מרגי: אני אומר, מה, ריבונו של עולם, לא השתנה כלום?

מקס סיון: יותר גרוע.

מקס סיון: בי"ב הם כבר לא לומדים.

מקס סיון: י"ב זו שנה מבוזבזת.

מקס סיון: לא לומדים.

יעקב מרגי: זו שאלה אחרת.

יעקב מרגי: אני אומר לך מי אשם, ויושבים פה שני מנהלי בתי ספר.

יעקב מרגי: המורים והמנהלים הולכים לאזורי הנוחות.

מאיר כהן: מקס היה הסגן שלי הרבה שנים.

יעקב מרגי: מקס זה מדימונה?

מקס סיון: כן, אני ניהלתי אחריו.

יעקב מרגי: ונהיית בורגני, הלכת ל"שבח מופת" .

מקס סיון: לא, לא.

מאיר כהן: הוא מביא להם הישגים שרק חבר'ה מדימונה יכולים להביא.

יעקב מרגי: אבל אתה לא יודע, כשיש הישגים מתחילים לחסל.

יעקב מרגי: כשמצליחים, מתחילים לחסל.

יעקב מרגי: זה הדיון הבא.

מאיר כהן: אני רוצה לחזק את מה שאתה אומר.

מאיר כהן: יש באמת בתי ספר שהולכים לאזורי הנוחות.

מאיר כהן: אתה דיברת איתי אז.

מאיר כהן: זה שיש בתי ספר בארץ שהילדים שלהם בשעה 13:00 הולכים הביתה, בתיכונים, משהו לא בסדר.

מאיר כהן: וזה שהורים, זו סוגיה אחרת שאתה מכיר, וזה שהורים, אני לא יודעת, מקס, אצלך, אבל הסתבר שהורים משלמים על שעות רוחב בתוך המערכת.

יעקב מרגי: שעות תקניות.

מאיר כהן: על שעות תקניות.

יעקב מרגי: כמה דיונים עשינו.

איריס הרינג: שאלה.

איריס הרינג: לגבי החופשות, אתה אומר, מורים.

איריס הרינג: נכון, אנחנו מאוד מעריכים, עובדים מאוד קשה.

איריס הרינג: אין להם ימי חופש מבחירה.

איריס הרינג: הם נאלצים לקבל את ימי החופש שמכותבים להם, ימים הכי יקרים שהם יכולים לצאת לחופש.

איריס הרינג: אנחנו באנו בהצעה לארגוני המורים ואנחנו מבקשים ממך גם כן להתערב.

איריס הרינג: אני מבינה שזה יהיה קשה למנהלים.

איריס הרינג: שבעה ימים תמורת שבעה ימים.

איריס הרינג: שבעה ימים במהלך השנה שהם יקבלו ויבחרו את ימי החופש שלהם.

איריס הרינג: הכול יתנהל אחרת.

מאיר כהן: אני מתנגד לזה נחרצות.

מאיר כהן: אתם תשגעו את מנהלי בתי הספר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תקשיבי, זה דיון אחר.

מאיר כהן: זה שבעה ימים כפול 100,000 מורים, זאת אומרת, יש 700,000 ימים במערכת.

יעקב מרגי: 180,000 מורים יש במערכת.

מאיר כהן: אז זה פי שניים, מיליון וכמה שישגעו את מנהלי בתי הספר.

יעקב מרגי: זה לא שכל אחד יבחר לו איך שהוא רוצה, אלא בהסכם.

מאיר כהן: אבל הרעיון היה שכל אחד יבחר לו.

איריס הרינג: אפשר לשפר את הרעיון.

יעקב מרגי: בהסכם.

יעקב מרגי: זו הייתה החלטה של ועדת משנה שאני הקמתי לסוגיית החופשות.

יעקב מרגי: כולם פוחדים אפילו לנסות לשקול, שמא מישהו לא יאיים בהשבתת המערכת.

יעקב מרגי: כאן הכעס שלי.

יעקב מרגי: אני חושב, בהסכם, בהבנה, בהסכמה, בתאום, כל המילים שמחייבות.

יעקב מרגי: אפשר לשבת ביחד.

יעקב מרגי: הרי גם המורים הם הורים בסוף.

יעקב מרגי: לנסות להתאים כמה שיותר את לוח החופשות.

יעקב מרגי: אי אפשר מאה אחוז, אבל כמה שאפשר להקל ולפשט את לוח החופשות של המורים, לקרב אותו ללוח החופשות של ההורים, של יום תמורת יום.

יעקב מרגי: זה מה שהתכוונו.

יעקב מרגי: לא להוריד להם שום יום.

איריס הרינג: הם רק ירוויחו מזה.

יעקב מרגי: אוקי, אבל זה לא הדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מודה למשרד החינוך, למרכז השלטון המקומי על ההיערכות הן בחגים והן בחופשת הקיץ, שהייתה לא התראה מוקדמת והרימו את הכפפה למרות שיכלו לבקש ליישם זאת החל משנה שאחרי כן ובכל זאת נענו לאתגר והרימו זאת, ואנחנו שומעים קולות על הצלחה לא מעטה בהרצה של בתי הספר של החופשות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת להסתדרות המורים, זה בעקבות דבריכם, לצאת בקריאה שכל מורה, כל איש צוות חינוכי שמעוניין להשתתף ולהיות מועסק בבתי הספר של החגים והקיץ, כמובן בתגמול נוסף, שזה מתאפשר, תיתנן להם קריאה, שנשמע כאילו להחרים, וכשאני שומע ממך שזה כ-60%, אז אני די מעודד.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לחדד את הנהלים ולפקח על תכנים פדגוגיים של בתי ספר של החופשות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להסדיר את סוגיית ההסעות לבתי הספר של הקיץ והחגים במועצות האזוריות.

יהודית בר-און: לא, אבל בקיץ זה מוסדר.

יעקב מרגי: בסדר, אז אם מוסדר, מוסדר.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.