הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 340, 2018-06-12 12:00

שלי יחימוביץ': שלום לכולם, בוקר טוב.

שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים ישיבה שעניינה פעילות ה-BDS בעולם והחשש בקשר לקיום האירווזיון בארץ, אבל עוד לפני אי אפשר להתעלם מהאירועים ההיסטוריים שמתרחשים עכשיו.

שלי יחימוביץ': פסגת טראמפ-קים, שנראית בלתי אפשרית והזויה לחלוטין ומראה שכל דבר אפשרי והמילים שלום עולמי – שהן פנטסטיות כמובן – נראות קרובות מאי פעם.

שלי יחימוביץ': אז חשוב לי לפתוח את הישיבה הזאת ולהגיד שבקרוב אצלנו, אמן.

שלי יחימוביץ': ועכשיו לענייננו.

שלי יחימוביץ': אנחנו עוסקים בדו"ח מבקר המדינה שעוסק בפעילות ישראל אל מול פעילות ה-BDS בעולם.

שלי יחימוביץ': אנחנו מקיימים את הדיון הזה נוכח הידיעה שהיו לא מעט ניסיונות כבר עכשיו, מיד אחרי הניצחון של נטע ברזילי באירוויזיון, ניסיונות לסכל את האירווזיון בישראל בכלל.

שלי יחימוביץ': היו כמה קריאות להחרמת האירווזיון בישראל, גם דמויות פוליטיות בסדר גודל בינוני, גם כל מיני ארגונים.

שלי יחימוביץ': פורסמה גם בחשבון הטוויטר הרשמי של האירווזיון הודעה לא להזמין עדיין כרטיסים, כי הסיפור לא ודאי.

שלי יחימוביץ': כל זה, בצל כל מה שהתרחש סביב משחק הידידות ישראל-ארגנטינה – מעורר חששות מסוימים, אם כי אני צריכה לסייג ולומר שהידיעה האחרונה, על ההחלטה של ראש הממשלה שלא להתערב במיקום של האירווזיון וההודעה כנגד של מי שמארגנים את האירוע, שאין להם בעיה לקיים את האירווזיון דווקא בירושלים, אבל הם דורשים שיתקיים מכרז כחוק.

שלי יחימוביץ': כל הדברים האלה יחד ממתנים את הסיפור ומרגיעים אותנו.

שלי יחימוביץ': לפחות אותי, בתור חובבת ותיקה של האירווזיון.

שלי יחימוביץ': לכן הישיבה הזאת שנקבעה עוד לפני ההודעה של ראש הממשלה, מתקיימת עכשיו בווליום קצת יותר נמוך, אבל אנחנו נשתדל לקדם פני כל רעה אפשרית ולהתארגן כך שאנחנו לא נהיה עדים שוב לפיאסקו שהתרחש סביב משחק הידידות ישראל-ארגנטינה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד שנמצאים איתנו פה כבר תלמידי כיתות י'-י"ב מבית הספר לשגרירים צעירים, בהמשך גם ניתן לכם זכות דיבור.

שלי יחימוביץ': אתם נראים כמו שגרירים צעירים.

שלי יחימוביץ': אבל אנחנו נפתח בדיון מבקר המדינה, שיציג אותו עורך דין תמיר גזיאל, מנהל ביקורת בכיר.

שלי יחימוביץ': אתה בעצמך עשית את הדו"ח, נכון?

שלי יחימוביץ': בדרך כלל מי שמדבר זה ראש החטיבה והוא מספר מה עשו האחרים, אבל אתה עשית את הדו"ח ואני מניחה שאתה הכי בקיא בחומר.

שלי יחימוביץ': כן לנו סקירה.

תמיר גזיאל: הדו"ח הזה נעשה על תקופה משנת 2001 עד שנת 2011, כאשר אנחנו סקרנו את הפעילות של משרד החוץ והמשרדים העמיתים בנושא הזה.

תמיר גזיאל: ה-BDS היא איזו שהיא תנועה רעיונית, קואליציה אקלקטית של ארגונים ברחבי העולם.

תמיר גזיאל: זה יותר רעיון מאשר ארגון היררכי.

תמיר גזיאל: ה-BDS קיים כבר מאז ועידת דרבן, משנת 2001 ולמעשה הוא מציב אתגרים בתחום ההסברה, הדיפלומטיה, מדיניות הכלכלה למדינת ישראל.

תמיר גזיאל: משרד החוץ, כגורם שאמון על ההסברה ועל הדיפלומטיה הציבורית ועל הקשר עם החברה האזרחית, הוביל את המאבק בדה-לגיטימציה לישראל דרך ה-BDS.

תמיר גזיאל: הוא עשה את זה בהצלחה חלקית.

תמיר גזיאל: לא ראינו הישגים ניכרים, לא ראינו מדדים, לא ראינו יעדים ברורים ובשנת 2014 התפקיד הזה ניטל ממנו ועובר למשרד לנושאים אסטרטגיים.

תמיר גזיאל: דא עקא שהמשרד לעניינים אסטרטגיים, נטול התוכנה, היכולת, המיומנות המקצועי, הפרישה התשתיתית ולכן המשרד הזה עושה כמה פעולות שלא ברור לנו איך הן אמורות להצליח, או איך הן אמורות להתמודד עם התופעה.

תמיר גזיאל: בשורה התחתונה, למשרד לנושאים אסטרטגיים יש את החומרה.

תמיר גזיאל: הוא קיבל בינואר 2016 – 128 מיליון שקלים כדי להתמודד עם ה-BDS.

תמיר גזיאל: למשרד החוץ יש את התוכנה, יש את הנו-האו, יש את הפרישה התשתיתית, יש את הנציגים ואת ההיכרות המעמיקה עם כל מדינה ומדינה.

תמיר גזיאל: השילוב ביניהם - - -

שלי יחימוביץ': למה בעצם זה עבר למשרד לעניינים אסטרטגיים?

תמיר גזיאל: זאת הייתה החלטה של ראש הממשלה.

שלי יחימוביץ': בקיצור איזו שהיא חלוקה קואליציונית כדי לייצר איזה שהוא מקבץ של נושאי עיסוק יש מאין ובגלי קשר קוהרנטי לתכלית עצמה.

שלי יחימוביץ': כי די ברור, אני חושבת לכל היושבים בחדר, שמי שצריך להתעסק עם ה-BDS זה משרד החוץ, כן.

תמיר גזיאל: נכון.

תמיר גזיאל: משרד החוץ סבל מהיעדר תקציבים וכוח אדם בנציגויות, אבל הוא בנה איזה שהוא מערך.

תמיר גזיאל: המשרד לנושאים אסטרטגיים פועל בנושא הזה כבר שנתיים.

תמיר גזיאל: אנחנו לא יודעים מה הוא עושה ואיך הוא עושה.

תמיר גזיאל: אנחנו גם לא יודעים, הקבינט המדיני ביטחוני - - -

נחמן שי: לא בדקתם אף פעם את המשרד החדש?

תמיר גזיאל: אנחנו לא בדקנו את המשרד החדש - - -

נחמן שי: בדקתם בערך רק את משרד החוץ?

תמיר גזיאל: רק - - -

נחמן שי: אבל הם קיימים, הם פועלים.

תמיר גזיאל: שוב, הם קיימים משנת 2009, אבל בהיבט הזה של מאבק ב-BDS בדקנו אותם עד שנת 2015.

תמיר גזיאל: בשנת 2016 הם מקבלים את התקציבים המשמעותיים ומתחילים לפעול.

נחמן שי: ומאז לא בדקתם?

תמיר גזיאל: לא בדקנו, אבל מה שכן, המלצנו שהקבינט המדיני ביטחוני, בהינתן שהמשרד הזה הוא לא משרד שיש לו יתרון מובנה בתחום הזה, שיעקוב בצורה מסודרת אחרי הפעילות הבין משרדית, אחרי הפעילויות הייעודיות שהוא עושה, אחרי ניצול התקציבים, אחרי יישום תכניות העבודה; והכי חשוב - אחרי התוצאות.

תמיר גזיאל: בסופו של דבר במאני טיים, מבחן התוצאה זה מה שקובע, אבל אנחנו לא יודעים אם זה מה שקורה.

תמיר גזיאל: אז זה בעניין של ה-BDS.

תמיר גזיאל: אנחנו כמובן גם התעסקנו במאבק באנטישמיות.

שלי יחימוביץ': רגע, אבל מה קורה בעצם ימים אלה?

תמיר גזיאל: אנחנו יודעים שבעצם ימים אלה מרכז הכובד אכן עבר לשם.

שלי יחימוביץ': כל הביקורת שלכם מתמצה בהעברת הסמכויות למשרד לעניינים אסטרטגיים?

תמיר גזיאל: לא.

תמיר גזיאל: הביקורת נעשתה במשרד החוץ עד שנת 2015.

תמיר גזיאל: ראינו שהתוצאות לא היו ניכרות, לא היו משמעותיות.

תמיר גזיאל: זאת אומרת ה-BDS פרח והתעצם.

תמיר גזיאל: לא ראינו שמשרד החוץ - - -

שלי יחימוביץ': פרח והתעצם זה לא בהכרח משרד החוץ.

תמיר גזיאל: כן, כן, אבל לא ראינו - - -

שלי יחימוביץ': הוא פרח והתעצם כי הוא פרח והתעצם.

שלי יחימוביץ': השאלה אם יש איזה שהן פעולות מעשיות שאתם רואים במסגרת דו"ח הביקורת שלכם, איזה שהן פעולות ספציפיות שיש לכם ביקורת עליהן, שנעשו או שלא נעשו.

תמיר גזיאל: אנחנו ראינו שהייתה אוזלת יד בעיקר בכוח האדם הייעודי.

תמיר גזיאל: זאת אומרת משרד החוץ היה זקוק לאנשים בנציגויות שיעשו את הפעילות הספציפית שהוא ייעד להם ולא היה לו אותם.

תמיר גזיאל: מה שהמשרד לנושאים אסטרטגיים בא ואמר, שהוא מביא תקנים, הוא מביא אנשים.

תמיר גזיאל: אנחנו לא יודעים אם זה קרה בפועל ואם כך - - -

שלי יחימוביץ': כי לא בדקתם.

תמיר גזיאל: כי בשנתיים האחרונות אנחנו לא שם.

שלי יחימוביץ': כלומר בדקתם עד 2015.

תמיר גזיאל: עד שנת 2015, כן.

תמיר גזיאל: הנושא הנוסף בזיקה ישירה לענייו, זה מאבק בגילויי האנטישמיות.

תמיר גזיאל: אנחנו רואים עלייה מתמדת בשני סוגים של אנטישמיות.

תמיר גזיאל: יש אנטישמיות ישנה כנגד פרטים וקהילות יהודיות, שגם מגיעה לאיום פיזי וגם כמובן לאיומים חברתיים וקהילתיים.

תמיר גזיאל: אבל יש מה שנקרא אנטישמיות חדשה, זאת אומרת התארגנויות נגד הזכות של העם היהודי להגדרה עצמית.

תמיר גזיאל: זאת אומרת האנטישמיות החדשה – המטרה שלה היא ישראל.

תמיר גזיאל: ישראל היא לא לגיטימית.

תמיר גזיאל: לא יכול להיות קיבוץ מדיני לעם היהודי וגם ההתארגנויות האלה מציבות אתגרים שמשרד החוץ היה צריך לפצל או להפריד את הסמכויות שלו ממשרד חדש – משרד התפוצות.

תמיר גזיאל: גם פה הממשקים היו חלקיים ולא מספקים.

שלי יחימוביץ': אוקיי, בסדר.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': צחי גבריאל, מנכ"ל המערכה נגד הדה-לגיטימציה ומשנה למנכ"ל במשרד לעניינים אסטרטגיים.

שלי יחימוביץ': ספר לנו מה קרה מאז שנת 2015.

צחי גבריאלי: בשמחה גברתי יושבת הראש.

צחי גבריאלי: רק לתקן, מנהל המערכה כנגד הדה-לגיטימציה.

צחי גבריאלי: מנכ"לית המשרד היא בעצם סימה וקנין גיל.

שלי יחימוביץ': זה מה שאמרתי, אתה לא צריך לתקן.

צחי גבריאלי: היה כתוב מנכ"ל.

שלי יחימוביץ': אה, אוקיי.

צחי גבריאלי: אני לא לוקח תארים שלא לי.

שלי יחימוביץ': הבנתי, טוב.

צחי גבריאלי: נציג מבקר המדינה תאר נאמנה את הדברים ואני ברשותכם רוצה, בהמשך לדיווחים שנערכים באופן שוטף גם בועדת החוץ והביטחון וגם בוועדת החוץ והביטחון משנה משנה, הדברים מתוארים בהרחבה, כולל גם בקבינט כבר פעמיים וכולל לראש הממשלה בשלושה דיונים נפרדים.

צחי גבריאלי: הדברים משוקפים ומתוארים בפורומים הרלבנטיים כמובן.

צחי גבריאלי: ברשות

צחי גבריאלי: כם אני אתאר את כלל הפעילות שנעשית, כמובן ב - - -

שלי יחימוביץ': בקצרה בבקשה.

צחי גבריאלי: בבקשה גברתי.

שלי יחימוביץ': ובדברים החסויים אם יהיה צורך, נדון בהם בוועדת המשנה החסויה.

צחי גבריאלי: בשמחה רבה.

צחי גבריאלי: בעצם משנת 2016, או נתחיל לפני כן: החלטת הממשלה, החלטת הקבינט המדיני-ביטחוני קובעת באוקטובר 2015 שמוקצים, לאחר דרישה או בעצם הישג של השר גלעד ארדן, הוא מצליח להשיג לראשונה 100 מיליון שקלים כספים שלא היו קיימים קודם.

צחי גבריאלי: אני רוצה רגע לשים את הדברים - - -

שלי יחימוביץ': בסדר, זה לא-.

שלי יחימוביץ': מחיאות כפיים סוערות לשר גלעד ארדן.

צחי גבריאלי: לא, לא, אני אומר את הדברים.

צחי גבריאלי: החלטת הקבינט מגיעה באוקטובר 2015 ובעצם בתחילת שנת 2016 - - -

שלי יחימוביץ': מה זה להשיג?

שלי יחימוביץ': בוא תדבר עניינית.

שלי יחימוביץ': הוא לא הלך וגירד והשיג בעמל רב.

שלי יחימוביץ': זה הממשלה החליטה להקצות – תודה לאל – כסף, סכום מסוים סוף סוף למלחמה ב - - -

צחי גבריאלי: גברתי אכן תודה לאל, כי קודם לא היה את הכסף וגם לא היו התקנים.

צחי גבריאלי: אני שמח לבשר היום, בשנת 2018 יש כוח משימה לאומי שעוסק כנגד חרמות יום יום.

שלי יחימוביץ': מה הם עושים?

צחי גבריאלי: הוא מונה 25 אנשים.

צחי גבריאלי: 25 האנשים האלה בתפקידים שונים, מעולמות המחקר, דרך עולמות הסוציאל מדייה, דרך עולמות הרשתיות.

צחי גבריאלי: כלכלנים, משפטנים, אנשים שמאד מוכשרים לפנות החוצה ובעיקר לא פנימה לישראל.

צחי גבריאלי: הפעילות עצמה נעשית ויש לנו מדדים שונים ומשונים, אבל ביקשת ממני להיות קצר, ברשותך גברתי.

עליזה לביא: אבל מה עושים?

עליזה לביא: אני לא הבנתי גברתי מה ששאלת.

עליזה לביא: מה עושים?

צחי גבריאלי: אני כבר אציין.

עליזה לביא: אני מקשיבה.

עליזה לביא: מחקר.

שלי יחימוביץ': לא, הוא אומר שהוא - - -

צחי גבריאלי: אנחנו נשענים על שלוש רגליים.

צחי גבריאלי: רגל אחת של אותה מערכה, אותו כוח משימה לאומי שעושה בעצם מחקר על פעילות הארגונים.

צחי גבריאלי: הרגל השנייה היא בעצם רגל יוזמות והיא מניעה את הרשת הפרו-ישראלית בעולם.

צחי גבריאלי: אנחנו בקשר עם למעלה מ-130 ארגונים.

צחי גבריאלי: בשבוע הבא – אני שמח לבשר – מתכנסים 130 ראשי ארגונים בירושלים, שכולם ממוקדים ומסורים למאבק בחרם; והרגל השלישית היא רגל תודעתית, הסברתית.

צחי גבריאלי: היא עושה בין פעילויות חיוביות ובין פעילויות פחות חיוביות כנגד ארגוני החרם.

צחי גבריאלי: אני אציין ברשות

צחי גבריאלי: כם כמה דברים.

צחי גבריאלי: בעולמות המחקר לראשונה יש למדינת ישראל סוף סוף תמונה מי הם הארגונים, אותה רשת ארגוני חרמות ברחבי העולם.

צחי גבריאלי: מדובר על כמה עשרות בולטים ועוד כמה מאות, גברתי יושבת הראש, ברחבי העולם.

צחי גבריאלי: מעולם לא הייתה את התמונה הזאת למדינת ישראל ואני שמח לבשר שיש את התמונה.

צחי גבריאלי: היא הוצגה גם לוועדת החוץ והביטחון וגם לקבינט.

צחי גבריאלי: מחקר - - -

שלי יחימוביץ': יש לנו את התמונה.

שלי יחימוביץ': מה עושים?

צחי גבריאלי: יש לנו את התמונה, יש לנו את מקורות המימון – מאיפה בעצם מקבלים כסף ארגוני BDS ברחבי העולם.

צחי גבריאלי: יש פעילות ענפה לעצירת מיליוני דולרים שנעצרו.

צחי גבריאלי: בדיוק בחודשים האחרונים, אגב, פעילות מדינית עמוקה וענפה שנעשית גם מול האיחוד האירופי ומול גורמים אחרים ונעצרו כספים לארגונים שמקדמים חרמות.

עליזה לביא: מה אתה יכול לשתף אותנו?

עליזה לביא: מה המקורות?

עליזה לביא: אתה יכול לספר לנו?

צחי גבריאלי: בוודאי.

צחי גבריאלי: שלושה מקורות עיקריים.

צחי גבריאלי: אם אני צריך לשרטט את זה ברשותכם בצורת פירמידה, תדמיינו רגע איתי – הבסיס הרחב של הפירמידה הוא מימון מדינתי, בעיקר מימון אירופי.

צחי גבריאלי: הטפח או החלק שיושב מעליו הוא קרנות פרטיות ברחבי העולם, זה יכול להיות קרנות פרטיות אירופאיות או אמריקניות, ולמעלה, בשפיץ של הפירמידה, זה בעצם מה שנקרא מימון המונים – אנשים שתורמים לארגוני חרמות.

שלי יחימוביץ': אני אשאל אותך שאלה קונקרטית, במיוחד נוכח נושא הישיבה שלנו.

צחי גבריאלי: בשמחה.

שלי יחימוביץ': זה לא סוד שארגוני ה-BDS כבר מנסים לסכל את האירוויזיון בישראל.

שלי יחימוביץ': הנה דבר עכשווי, אנחנו עוד נדבר פה בהמשך על הפוטנציאל האדיר שיש בתחרות כזאת בישראל, תיירותי, תרבותי, יחסי ציבור נפלאים למדינה וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': אתם יודעים שהדבר הזה איך שהוא יושב לפתחנו.

שלי יחימוביץ': מה אתם עושים?

שלי יחימוביץ': הנה מקרה מבחן שהוא ממש ממש עכשווי, מה הפעילות שלכם?

צחי גבריאלי: בשמחה.

צחי גבריאלי: זה מסוג המקרים שחונה בסמכותם של מספר משרדים, למרות שמדובר בתאגיד כתאגיד, אבל רגע כשאנחנו מסתכלים ברמת מדינה וגם אני חובב נלהב, כיליד 1973 של אירוויזיון, מהגרמים עם ג'ינג'נס חאן והיוונים עם סוקרטס סופר-סטאר.

שלי יחימוביץ': הצחקת אותי.

צחי גבריאלי: את אומרת זה לא מספיק.

שלי יחימוביץ': כן.

צחי גבריאלי: אוקיי.

צחי גבריאלי: האירוויזיון כאירווזיון הוא בוודאי מימד לאומי.

צחי גבריאלי: קיומו של האירווזיון, עשרות אלפי אנשים שמגיעים לישראל, בוודאי ובוודאי מאוכלוסיות מסוימות, להט"ב שמגיעים לישראל בדרך כלל לפני, במצעד השנתי בתל אביב ובוודאי ובוודאי בעולם של מאות מיליוני צופים ברחבי העולם שרואים את זה.

צחי גבריאלי: יש בוודאי סטנד מאד משמעותי לישראל באירוע כזה.

צחי גבריאלי: אגב, אני מזכיר להם את הג'ירו לפני חודש – 830 מיליון איש ברחבי העולם רואים את הג'ירו.

צחי גבריאלי: זה לא אירוע שונה.

נחמן שי: זה נוגע לכם?

נחמן שי: אתם הייתם מעורבים בזה?

נחמן שי: מה הקשר שלכם?

צחי גבריאלי: אני יכול לספר לך פה על - - -

שלי יחימוביץ': לא, לא, אני רוצה שתתייחס לאירווזיון.

צחי גבריאלי: אוקיי, בשמחה.

שלי יחימוביץ': הג'ירו מאחורינו.

צחי גבריאלי: הג'ירו מאחורינו בהצלחה רבה.

צחי גבריאלי: אגב ניסיון גם של פעילות BDS כנגד הג'ירו.

שלי יחימוביץ': ספר לי על ההיערכות לכך שהאירוויזיון יתקיים בצורה המיטבית.

צחי גבריאלי: האירווזיון כמימד לאומי וכפרויקט לאומי חייב לעבוד ויעבוד בצורה של ועדה בין משרדית.

צחי גבריאלי: כמובן שאנחנו נהיה שם בתור אלה שנותנים אני יכול להגיד סוג של הגנה נדרשת בפני ארגוני דה-לגיטימציה וחרמות שבוודאי יופעלו - - -

עליזה לביא: סליחה, יש ועדה בין משרדית?

עליזה לביא: שמעת על קיומה?

עליזה לביא: אני לא מבינה.

עליזה לביא: אתה אומר לנו שתהיה ועדה בין משרדית.

עליזה לביא: יש כזאת החלטה?

צחי גבריאלי: ברשותך חברת הכנסת, נשאלתי על המתודולוגיה.

צחי גבריאלי: נשאלתי על ידי חברת הכנסת, יושבת הראש - - -

עליזה לביא: זה כבר תרחישים.

עליזה לביא: לא, שנבין, כי אפשר היה להבין מהדברים שלך שכבר קמה ועדה בין משרדית.

צחי גבריאלי: לא אמרתי דבר כזה.

עליזה לביא: בוא נהיה ברורים.

עליזה לביא: אני רוצה להבהיר, אני פה כדי ללמוד, לשמוע כנציגת ציבור, כמו שאתה יודע.

צחי גבריאלי: אני אפרט את כל מה שנדרש ואת כל מה שצריך ברמת המספר הכי קטן.

עליזה לביא: אתה מדבר קצת גבוה בשבילי.

צחי גבריאלי: אני פה בשביל להסביר בשמחה רבה.

עליזה לביא: אז תסביר עד הסוף ותפסיק ללגלג.

עליזה לביא: תענה לי כשאני שואלת – יש לך תרחיש שתהיה ועדה בין משרדית, נכון?

עליזה לביא: זה תרחיש.

עליזה לביא: המלצה.

צחי גבריאלי: אז אני רוצה לציין שיש לי כבוד מאד גדול למוסד הזה, בוודאי לך גברתי ולמוסד של הוועדה לביקורת המדינה.

עליזה לביא: אוקיי, אז אם לא קשה לך - - -

צחי גבריאלי: חלילה לי ללגלג כעובד ציבור לכנסת.

עליזה לביא: אוקיי, אז קדימה, תמשיך.

שלי יחימוביץ': עליזה, תתני לי לנהל את הוועדה.

עליזה לביא: לא, גברתי, זה - - -

שלי יחימוביץ': בסדר, תני לו לדבר.

עליזה לביא: אני נותנת.

עליזה לביא: אני שואלת.

שלי יחימוביץ': קדימה.

צחי גבריאלי: אירווזיון בוודאי כפרויקט לאומי חייב להיות בתוך טיפול בין משרדי, בוודאי משרדי התרבות, החוץ, אנחנו, היבטים מסוימים בוודאי של תיירות ואחרים, כולל היבטים של מטה הסברה לאומי במשרד ראש הממשלה.

צחי גבריאלי: יש פה צורך בפעילות חיובית הסברתית משמעותית כלפי קהלים מסוימים, אם זה קהלים בוודאי ובוודאי אירופאים, ששם אנחנו מתחילים לראות את קצה הקרחון.

צחי גבריאלי: אם זה איסלנד, שכבר אמרה את דברה ומקומות נוספים.

צחי גבריאלי: פחות בוודאי בקהלים אמריקאים, נדבר על יעילות בהקצאת משאבים.

צחי גבריאלי: בוודאי ובוודאי אם אני מתרגט רגע קהלים, כל העולם שנקרא אינטר סקשיונליטי, בעצם עולם הצילוביות של הזהות זה להט"ב, זה מיעוטים ואחרים ובוודאי ובוודאי הנעה של רשת עמוקה.

צחי גבריאלי: אני תיכף אציין את שלוש הרשתות שבנינו בעמל רב במשרד ואנחנו מאד מאד גאים בהן.

צחי גבריאלי: הרשת הראשונה אמרתי מתכנסת בישראל בשבוע הבא, של 130 ארגונים.

צחי גבריאלי: רשת משפטים ברחבי העולם שנקראת ליגל נטו ורק פור ישראל, התכנסה בפברואר לראשונה עם 125 משפטים ברחבי העולם, מ-24 מדינות.

שלי יחימוביץ': אבל זה היה לפני האירוויזיון.

צחי גבריאלי: לפני, לפני, אבל זה כלים.

שלי יחימוביץ': לפני שידעתם שהאירווזיון בישראל.

צחי גבריאלי: חד משמעית.

צחי גבריאלי: זה כלים שאנחנו הבנו שאנחנו חייבים להקים תשתיות.

צחי גבריאלי: כמו שהצד השני עובד כרשת והוא יעבוד, אני אומר לכם, כרשת לעולם האירווזיון.

צחי גבריאלי: אנחנו נראה פתאום את פקב"י, הזרוע האקדמית הפלסטינית – Palestinian academic control of boycott of Israel – וה-BNC שיושב ברמאללה וגורמים אחרים – PAC בלונדון ובוודאי JVP ואחרים ו-AMP ו-PAC, כולם פתאום יתחילו כמקהלה.

צחי גבריאלי: והמקהלה הזו עובדת כרשת והיא מניעה קמפיינים ויהיה קמפיין שהוא עוד לא גדל, אגב, גברתי.

צחי גבריאלי: עדיין אין קמפיין רשמי.

שלי יחימוביץ': מצוין.

צחי גבריאלי: יהיה.

שלי יחימוביץ': קמפיין שלנו אתה מתכוון?

צחי גבריאלי: הקמפיין שלהם.

שלי יחימוביץ': שלהם.

צחי גבריאלי: אין קמפיין רשמי, אבל אין לנו ספק שיהיה.

שלי יחימוביץ': אולי זה יישאר כך, מי יודע.

צחי גבריאלי: לא בטוח, לאור העבר.

שלי יחימוביץ': עכשיו כשאנחנו בפתחנו של שלום עולמי, אז לך תדע.

צחי גבריאלי: רשת משפטנים אמרתי והתוספת האחרונה ממרס האחרון, אנחנו מאד מאד גאים בך, גברתי, בלי שמץ של לגלוג.

צחי גבריאלי: הקמנו רשת של בלוגרים, 80 בלוגרים - - -

שלי יחימוביץ': מי מלגלג?

שלי יחימוביץ': למה לגלוג?

צחי גבריאלי: לא, לא, פשוט אמרתי ל - - -

עליזה לביא: מי לגלג?

שלי יחימוביץ': זה נשמע לי דבר אלמנטארי.

עליזה לביא: לגמרי.

צחי גבריאלי: בסדר, אני שמח.

צחי גבריאלי: הכל בסדר.

צחי גבריאלי: הקמנו רשת שנקראת דיג'יטל.

צחי גבריאלי: אפשר למצוא אותה בסוציאל מדיה.

צחי גבריאלי: היא מורכבת מ-80 בלוגרים מעשרות מדינות.

צחי גבריאלי: מסרים של ישראל, מיצובה של ישראל, מלחמה בחרם.

צחי גבריאלי: אני אומר לכם שמאז שהרשת הזו קמה במרס, יש פעילות בלתי סבירה ומאד מבורכת של 10 מיליון עוקבים ברחבי העולם עם הרשת הזו.

צחי גבריאלי: אני מדבר על מנהלי רשתות, אני מדבר על בלוגרים - - -

נחמן שי: זו רשת שלישית?

צחי גבריאלי: זו רשת שלישית.

צחי גבריאלי: הראשונה היא רשת של המנכ"לים, של ראשי הארגונים.

נחמן שי: של ה-130 ארגונים?

נחמן שי: זו שמתכנסת בשבוע הבא?

צחי גבריאלי: בשבוע הבא.

צחי גבריאלי: מי שירצה בוודאי, אז אני אשמח להזמין, מי שירצה ללמוד יותר.

צחי גבריאלי: הרשת השנייה היא רשת משפטנים.

צחי גבריאלי: יש מאבק משפטי כנגד ישראל ויכול להיות גם שהאירווזיון יקבל את מנת חלקו המשפטית באותו קמפיין דה לגיטימציה לישראל וחרם ככל שיהיה ולמיטב הבנתי ושיפוטי המקצועי, גברתי יושבת הראש, אני מניח שיהיה דבר כזה או אחר.

צחי גבריאלי: הדבר השלישי הוא בוודאי בעולמות התודעה.

צחי גבריאלי: אני רוצה ברשותכם לספר לכם על האנשים שנמצאים במערכה.

צחי גבריאלי: זה כוח משימה.

צחי גבריאלי: רוב האנשים עזבו את מה שהם עושים בחיים במקומות שונים והקמנו את הדבר הזה של 25 אנשים שמאד מאד מחויבים.

צחי גבריאלי: לפחות ממה שהוצג, גברתי יושבת הראש, בוועדת המשנה וגם לוועדת החוץ והביטחון, אני חושב שהדברים בשם אומרם, כשנכנסנו למספרים ולפעילויות, שאני מתנצל, אבל אני לא אוכל לתאר פה.

צחי גבריאלי: אז הייתה, אני חושב, איזו שהיא שביעות רצון.

צחי גבריאלי: אני לא יכול לדבר בשם אומרם.

צחי גבריאלי: דבר אחרון.

צחי גבריאלי: גברתי, ציינת את שגרירים ברשת.

צחי גבריאלי: אנחנו עובדים עם שגרירים ברשת, עם המרכז להעצמת מנהיגות נוער, יש לנו פרויקט איתם.

צחי גבריאלי: מפליא ומופלא, עם מאות בני נוער.

צחי גבריאלי: אנחנו תומכים בפעילות הזו כבר שנה וחצי.

צחי גבריאלי: משלחות שיצאו.

צחי גבריאלי: אגב, לא ידעתי שהם יהיו פה.

צחי גבריאלי: אני מאד מאד שמח לראות אתכם.

צחי גבריאלי: ד"ש למנהלים שלכם, להילה ולדולב.

צחי גבריאלי: אני יודע ששגרירים ברשת זה רשת של בתי ספר ברחבי הארץ, שבעצם עושה פעילות.

צחי גבריאלי: 3,000 בני נוער ומי שיוצא למשלחות, כמה מאות כל פעם.

צחי גבריאלי: אני לא מזמן ביקרתי בבית ספר בכפר סבא שיצא למשלחת.

צחי גבריאלי: אז אנחנו בוודאי נטועים וטמונים בפרויקט הזה וגם נמשיך את התמיכה בפרויקט.

שלי יחימוביץ': משפט אחרון.

צחי גבריאלי: כן, חשוב לי רגע להגיד משהו, גברתי, על תודעה.

צחי גבריאלי: סיפור החרם הוא בסוף סיפור תודעתי.

צחי גבריאלי: בשנת 2017 – ואני רגע אומר שעשינו את סיכומי השנה – לא היה הישג משמעותי לעולם החרמות – לא באקדמיה, לא בכלכלה ובוודאי גם לא בעולמות התרבות, למעט זמרת שלא כולם מכירים שקוראים לה לורד.

צחי גבריאלי: העניין הזה של ארגנטינה, וחשוב לומר, הוא לא נבע מ-BDS.

צחי גבריאלי: אנחנו עקבנו אחרי הקמפיין.

צחי גבריאלי: הקמפיין זכה להאשטג שנקרא Nothing friendly, Because of a friendly mach.

צחי גבריאלי: ביקשתי את הבראק דאון, כי אנחנו רואים בעצם את המספרים והסוציאל מדיה מספר סיפור.

צחי גבריאלי: אני יכול להגיד לכם באופן מאד מאד ברור – ממאות עד אלפי לייקים זה לא קמפיין מוצלח ואנחנו מכירים קמפיינים אחרים.

צחי גבריאלי: זו בוודאי לא הייתה הצלחה.

צחי גבריאלי: מבחינתנו בראייה שלנו, התוצאה עגומה – הביטול שהנבחרת, אבל זה בוודאי קשור לסיבות אחרות אולי שאחרים ירחיבו.

שלי יחימוביץ': תודה צחי, תודה רבה.

צחי גבריאלי: תודה לך.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא נעשה לסירוגין.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שחברי הכנסת יאמרו את דבריהם בזה אחר זה.

שלי יחימוביץ': אנא תהיו קצרים ואם יש לכם שאלות למי מהמשתתפים אז תכללו אותן בטקסט שלכם.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

חנין זועבי: אני ביקשתי מנחמן אם אני יכולה, כי אני צריכה - - -

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: אני אגיד את הדברים שלי בשיא, בשפה הקרה.

חנין זועבי: מאד קרה.

חנין זועבי: יש לי ארבעה מסרים.

חנין זועבי: המסר הראשון שהסיפור של החרם אינו סיפור תודעתי.

חנין זועבי: יש עובדות בשטח ואני רוצה להגן על השר ארדן.

חנין זועבי: העניין הוא לא עניין של תדמית ולא עניין של קמפיין, הוא עניין של יש לך סכסוך ויש לך אגרסיביות יומיומית של מדינה.

חנין זועבי: ברמה הלוגית, לא ברמה הפוליטית האידיאולוגית, הלוגיקה, איך אתם מאמינים שאפשר לשכנע את העולם, לנתק אותו מהמציאות היומיומית, האלימה, האגרסיבית של מצור, של חנק, של רצח, של פשעי מלחמה ולהגיד זה סיפור תודעתי.

חנין זועבי: אנחנו יכולים לשכנע את העולם.

חנין זועבי: זה מסר ראשון.

חנין זועבי: אתם מנותקים מהמציאות ואולי זה טוב.

חנין זועבי: המסר השני, גברתי יושבת הראש, גם הצלחה היא כישלון ואני אסביר למה.

חנין זועבי: תראי כמה תקציבים, ועדות - - -

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת זועבי, תהי קצרה, בבקשה.

חנין זועבי: כן, אוקיי, בסדר.

חנין זועבי: גם תקציבים, ועדות, אסטרטגיות, קמפיינים אלימים ואני אגיד שני משפטים על אלימות הקמפיינים של ישראל.

חנין זועבי: עצם העובדה שצריכים להשקיע כל כך הרבה מול עשרות ומאות תומכים, זה כבר כישלון פוליטי שאתם לא מחשיבים ואולי טוב שאתם לא מחשיבים את זה.

חנין זועבי: המושג של הצלחה, אתם מודדים בצורה טכנית.

חנין זועבי: אתם לא שואלים את עצמכם למה אתם צריכים לפעמים לאיים על בעלי אולמות לא להשכיר את האולם הזה לפסטיבל על הנכבה או יום עיון על הנכבה.

חנין זועבי: אתם, וזה טוב שאתם עושים.

חנין זועבי: תמשיכו לעשות את זה, כי האלימות שלכם על הקהילה האירופאית בתוך גרמניה, בתוך ארצות הברית, בתוך קנדה, בתוך צרפת, איך הם אומרים איך אתם מפעילים עליהם לחץ.

חנין זועבי: לחץ של איומים.

חנין זועבי: איום של שיימינג, איום שאם אתם תעשו את זה או תתמכו ב-BDS – אז אתם תפסידו, זה הלובי הציוני הכל כך חזק.

חנין זועבי: אתם צריכים להיות כל כך אלימים.

חנין זועבי: אז אל תחשיב רק את 10 הפעילים, תחשיב את הסקרים - - -

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת זועבי, תודה רבה.

חנין זועבי: כן, אני אסיים.

חנין זועבי: את הסקרים - - -

שלי יחימוביץ': תסיימי בבקשה.

חנין זועבי: גם של הדור הצעיר בארצות הברית, ש-65% מהם חושבים ומשוכנעים שהפלסטינים הם קורבן.

חנין זועבי: דור המילניום.

חנין זועבי: אתם מאבדים וטוב, תמשיכו.

חנין זועבי: אתם יודעים, תמשיכו בשבילכם.

חנין זועבי: תמשיכו באלימות הזאת, כי אתם צריכים להיות אלימים.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת זועבי, תודה רבה.

חנין זועבי: אתם אלימים בשטח, אתם צריכים להיות אלימים בקהילה הבינלאומית.

חנין זועבי: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה שלי.

נחמן שי: אחד לעניין, אני שמח על הדיון, אני חושב שהוא מאד חשוב.

נחמן שי: אני רוצה קודם כל לבקש ממך.

נחמן שי: בעצם עצרת בנקודת ההתחלה, במצב שהמשרד מקבל תקציבים שהם מעולם לא ניתנו בתחום הזה – 130 מיליון זה הון תועפות, משרד החוץ יגיד את זה.

נחמן שי: מה קרה איתם?

נחמן שי: שמענו דו"חות.

צחי גבריאלי: רק לדייק את התקציב.

שלי יחימוביץ': 100 מיליון.

צחי גבריאלי: רק לדייק את התקציב, ברשותכם.

צחי גבריאלי: חבר הכנסת שי, רק לדייק את התקציב האחרון.

צחי גבריאלי: 50 מיליון לתקציב פעולות במזומן ו-50 מיליון נוספים מותנים.

נחמן שי: אני זוכר מספר אחר.

צחי גבריאלי: זה 50 ואם אתה מבצע אז עוד 50.

צחי גבריאלי: בסך הכל 100 מיליון.

שלי יחימוביץ': אוקיי, חברה, זה לא יהיה שאלות ותשובות.

שלי יחימוביץ': תגיד את כל מה שיש לך לומר.

נחמן שי: בסדר, אז זה הון תועפות.

נחמן שי: מה קורה עם הכסף, איך הוא יוצא ולמה.

נחמן שי: אני מזמין את זה מכם באמת בציפייה לשמוע.

נחמן שי: הדבר הבא, התפיסה שלכם היא תפיסה נכונה, היא תפיסה רשתית, אתה יודע, דיברנו על זה בעבר.

נחמן שי: הבעיה שלי היא התיאום הבין משרדי.

נחמן שי: יש כמה שחקנים במגרש הזה.

נחמן שי: אתה הזכרת את הנושא של האנטישמיות, כללת אותו.

נחמן שי: זה עבר למשרד אחד.

נחמן שי: הנושא הזה עבר למשרד שלכם.

נחמן שי: נושא שלישי עבר לישראל כץ וכן הלאה.

נחמן שי: כל שר קיבל איזה נתח מתוך העוגה, ומה שחסר בסוף שהגוף העיקרי שהיה אמור לעשות את זה – משרד החוץ – הוא נשאר נכה.

נחמן שי: הוא לא יכול לטפל בנושאים שזה כולל.

נחמן שי: מי אחראי?

נחמן שי: מי הכתובת לכל הפעילות הזאת?

נחמן שי: אני חושב שמה שקרה סביב המשחק, היה בו כל מיני היבטים.

נחמן שי: אף אחד לא נתן את דעתו על ההיבטים של הדיפלומטיה הציבורית בהקשר הזה.

נחמן שי: כנ"ל עכשיו האירווזיון.

נחמן שי: זה לא רק אירוע של תרבות, אומנות ופופ.

נחמן שי: יש בזה הרבה יותר מאשר זה ומי מרכז, מי עוסק בזה ומי רואה את הראייה הכוללת והמתכללת.

נחמן שי: תודה.

שלי יחימוביץ': תודה נחמן.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: תודה גברתי יושבת הראש על הדיון החשוב הזה בזמן הזה.

עליזה לביא: כולנו צפינו באירווזיון בשמחה ואני מזכירה לכם שהמנחות של האירוע אמרו ערב טוב ישראל ולא ערב טוב ירושלים, כמו שנהגו כלפי מדינות אחרות שציינו את עיר הבירה שאותה מנחה דיברו בשם המדינה ונתנו את הניקוד.

עליזה לביא: ואנחנו צופים פני עתיד.

עליזה לביא: הדברים שלך והעבודה המבורכת באמת של המשרד ושל המשרדים, לא פה המקום לדון בחלוקה לכל כך הרבה משרדים.

עליזה לביא: אני מתפרצת לדברים של חברי, חבר הכנסת נחמן שי.

עליזה לביא: אנחנו עוקבים, אנחנו שמנו פה שדולה בכנסת בנושא הזה של ה-BDS, אתם מכירים, אתם גם תוזמנו בקרוב לדיון שאנחנו נקיים גם בעניין הזה, אבל יחד עם זאת יש פה יותר מדי פרצות.

עליזה לביא: אתה יודע, זה כמו איזה מין רשת כזאת, שיש בה מרחב מאד גדול.

עליזה לביא: חורים מאד מאד גדולים, שחלק מהחורים האלה יכולים גם לספר את הסיפור של מה שקרה כאן עם הכדורגל.

עליזה לביא: משחק כדורגל תמים, באמת רצון לאחווה, לספורט.

עליזה לביא: אני כל הזמן חושבת על הילד הזה שהיה צריך ללוות את מסי למגרש והוא לא מלווה אותו.

עליזה לביא: הוא לא מלווה אותו בגלל BDS.

עליזה לביא: וכאן, אם אנחנו לא רוצים שהדברים האלה יקרו כלפי האירווזיון, ולא בכדי שאלתי אותך על אותה המלצה שלך לוועדה.

עליזה לביא: יושב פה מנכ"ל משרד התרבות, אני חושבת שצריך לבוא ולקרוא וללוות את העניין הזה ולראות שדברים באמת יקרו, כי אנחנו צופים את זה וזה יקרה, גברתי.

שלי יחימוביץ': תודה חברת הכנסת לביא.

עליזה לביא: תודה.

שלי יחימוביץ': מי פה מקהילת חובבי האירווזיון?

איילת נחמיאס ורבין: גם אלה שהפסיקו, השנה חזרו, אז אנחנו היינו בגמילה.

שלי יחימוביץ': הביאו לי את מנהיגכם.

שלי יחימוביץ': מי מדבר?

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

יצחק פישלי: שמי איציק פישלי, אני יושב ראש מועדון החובבים.

שלי יחימוביץ': אנחנו מצטרפות.

שלי יחימוביץ': מי הרים את היד?

דניאל דונקלמן: שנינו.

שלי יחימוביץ': מי מכם מדבר?

שלי יחימוביץ': אם יישאר זמן אז אחר כך עוד ידברו, אבל עכשיו אחד מכם.

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

דניאל דונקלמן: קוראים לי דניאל דונקלמן, אני הייתי במשך 4 שנים יושב ראש מועדון חובבי האירווזיון בארץ, חברי איציק פישלי פה החליף אותי.

שלי יחימוביץ': יש בחירות דמוקרטיות?

דניאל דונקלמן: יש בחירות דמוקרטיות כל שנתיים, טפו-טפו, פלוס תקנות.

דניאל דונקלמן: בסוף האירוויזיון, כשניצחנו, השאלה הראשונה של המון המון אנשים אירופאים אלי ואל הרבה אנשים אחרים הייתה האם באמת האירווזיון הזה יהיה מאד פוליטי.

דניאל דונקלמן: אני עניתי להם שאלף זה בלתי נמנע, כי בסופו של דבר הם מייצגים מדינות, אבל עדיין זה אירוע שהוא מאד שלומני והוא אירוע מאד בא לחגוג את המגוון של המדינות ולא רואה בעין יפה פוליטיקה מפלגת.

דניאל דונקלמן: האירווזיון לצערי הוא כר נוח לתנועות כמו ה-BDS ושאר ארגוני זכויות אדם, פשוט בגלל שהוא שגריר של הערכים הליברליים של אירופה.

דניאל דונקלמן: ראינו שאת זה כשזה מגיע למדינות שבהן זכויות האדם פחות זה הפוקוס שלהן, כמו למשל אזרבייג'ן, רוסיה, אוקראינה.

דניאל דונקלמן: בסוף כמו שאמרתי הרעיונות של ה-BDS לא מתקבלים בקהילה האירוויזיונית בעין יפה.

דניאל דונקלמן: זה אירוע שבא לאחד ולא להפריד.

דניאל דונקלמן: גם על זה זה הוקם בשנת 1956.

דניאל דונקלמן: כל שנה יש ניסיונות של ה-BDS ושל ארגונים פרו פלסטיניים ואנטי ישראלים לחבל, בין אם זה בנקודות, שהשנה זה לא צלח להם, כי אנחנו עדיין זכינו בהצבעה הפופולארית של אירופה, תודה לאל.

דניאל דונקלמן: פעם ראשונה, חיכינו לזה 20 שנה.

דניאל דונקלמן: אז כל שנה יש ניסיונות.

דניאל דונקלמן: אני זוכר הפגנה בקופנהגן, אני זוכר גרפיטי בליסבון, לא חסרים.

דניאל דונקלמן: בקהילת החובבים פחות מתעסקים בזה.

דניאל דונקלמן: זה לא משהו שמקבל הרבה כר - - -

שלי יחימוביץ': יש לך איזו שהיא פנייה לסיום הדברים, לגורמי הממשלה שיושבים כאן?

דניאל דונקלמן: כן.

דניאל דונקלמן: אני חושב שבסופו של דבר גם ה-EBU הוא פחות, או הוא מאד מאד לא רוצה לעשות איזה שהוא צעד אקטיביסטי שיתפרש כפוליטי מדיני.

דניאל דונקלמן: זה אמור להיות גוף ניטראלי מכל הדברים האלה.

דניאל דונקלמן: בסוף האתגר של גורמי המלחמה בחרם יהיו לדעתי במדינות השונות מול רשויות השידור המקומיות.

דניאל דונקלמן: שוודיה, ששם מפלגת שמאל קראה להחרמה לפני יום או יומיים, אישרה את ההשתתפות שלה באירווזיון בארץ, כי האירווזיון שם הוא משהו מאד מאד גדול.

דניאל דונקלמן: גם ה - - - פסטיבל, שזה הקדם המקומי וגם האירווזיון, יש שם יותר מ-50% רייטינג, זה ערך בידורי ענק שם.

שלי יחימוביץ': היה שם איזה אירוע גדול עם דנה אינטרנשיונל לפני חודש וחצי.

דניאל דונקלמן: זה כל שנה.

דניאל דונקלמן: כל דבר שקשור לאירווזיון ובידור מאד מאד גדול שם, כי אני רוצה להגיד שיש להם את הפריבילגיה להתעסק בזה קצת יותר והלוואי ונהיה יום אחד במצב הזה.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': טוב, משפט אחרון.

דניאל דונקלמן: משפט אחרון.

דניאל דונקלמן: אני חושב שבסוף הקריאה שלי היא לשקט תעשייתי מצד כל הגורמים.

דניאל דונקלמן: מצד כל גורמי הממשלה.

דניאל דונקלמן: תעשו מה שצריך מול מי שצריך ובסוף זה יסתדר, כי הכסף של האירווזיון מתקן הכל.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אין טבעי מזה אלא לפנות למנכ"ל משרד התרבות, יוסי שרעבי.

יוסי שרעבי: שלום, בוקר טוב.

שלי יחימוביץ': בוא תיקח את הקריאה האחרונה שלו ותתקדם משם.

יוסי שרעבי: כן, כן, בסדר גמור.

יוסי שרעבי: קודם כל אני אומר שאנחנו מבינים את החשיבות של האירווזיון במדינת ישראל.

יוסי שרעבי: אנחנו בכלל מבינים את החשיבות של אירועים בינלאומיים במדינת ישראל.

יוסי שרעבי: אנחנו רוצים שיהיו יותר ויותר כאלה.

יוסי שרעבי: אנחנו מאד גאים במה שקרה בשנתיים האחרונות במדינה, גם אירועי הספורט שקרו כאן.

יוסי שרעבי: אנחנו חושבים שישראל זוכה להרבה מאד עדנה היום בעולם ואני חושב שאנחנו נמצאים במצב שבו כולם מבינים שספורט ותרבות הם תחומים שקצת מאחדים בין עמים ולא מפרידים בין עמים ושצריך להרחיק אותם קצת מפוליטיקה.

יוסי שרעבי: זאת הסיבה שאנחנו צריכים להביא לכאן אירועים בינלאומיים.

יוסי שרעבי: זאת הסיבה שהג'ירו הגיע לכאן, זו הסיבה שאליפות אירופה בג'ודו הגיעה לכאן.

יוסי שרעבי: זו הסיבה גם ששנה שעברה עשינו את יורו בסקאט ויש לנו עוד שני אירועים בינלאומיים שצריכים להיות בשנת 2019 וגם סיפור האירווזיון.

יוסי שרעבי: אני רוצה לומר שאין מחלוקת על זה שהגוף שהולך להיות בחזית של כל סיפור האירוויזיון זה תאגיד כאן.

יוסי שרעבי: זה המציאות גם המשפטית וגם העניינית.

יוסי שרעבי: הם יהיו בחזית, הם נמצאים כאן.

יוסי שרעבי: הם גם כן יגישו את ההצעה ל-EBU, לאיגוד השידור האירופאי.

יוסי שרעבי: זה מה שהנוהל גם מכתיב וזה גם מה שהמציאות תהיה.

יוסי שרעבי: יש שאלה איפה המדינה צריכה להיות.

יוסי שרעבי: המדינה צריכה להיות במקום שהיא צריכה לאפשר את האירוע הזה.

יוסי שרעבי: מן הסתם היא צריכה לעזור להם בהרבה מאד אמצעים, גם כספיים וגם אחרים, כי זה אירוע באמת קצת מורכב.

שלי יחימוביץ': מה החלק של משרד התרבות בהפקה של זה?

יוסי שרעבי: למשרד התרבות ברגע זה אין שום חלק פרקטי.

שלי יחימוביץ': אז מה המשמעות של האמירה של שרת התרבות, שאם האירווזיון לא יהיה בירושלים, עדיף שלא יהיה בכלל?

יוסי שרעבי: טוב, זאת הדעה האישית שלה כשרה.

שלי יחימוביץ': אוקיי.

שלי יחימוביץ': אלה תחושותיה האישיות.

שלי יחימוביץ': הן לא משליכות על שום החלטה מערכתית.

יוסי שרעבי: לא.

יוסי שרעבי: זאת הדעה האישית של השרה, שהיא חושבת שכל אירוע מרכזי צריך להגיע לירושלים.

יוסי שרעבי: יכול להיות גם שהוא יגיע לירושלים, דרך אגב.

יוסי שרעבי: אני רוצה להגיד שמהידע האישי שלי, ואני חושב שכולם יאשרו את זה, ירושלים היא לא - - -

נחמן שי: יהיה שם תקציב מדינתי?

קריאה: בטח.

יוסי שרעבי: אני לא חושב שאפשר לקיים-.

יוסי שרעבי: תראו, התקציב של האירווזיון, האירווזיון עולה בערך בין 25 ל-30 מיליון יורו.

יוסי שרעבי: זה פחות או יותר סדרי הגודל.

יוסי שרעבי: הגופים המשדרים מביאים ממקורות שלהם, או שהמדינה נותנת להם או שיש להם מקורות שלהם, משהו באזור בין 10 ל-15 מיליון יורו.

יוסי שרעבי: כלומר המדינה צריכה לשים כאן באזור ה-50 מיליון שקלים, לפחות מהידע שלי יש ומהשיחות שלי עם אנשי האירווזיון.

יוסי שרעבי: אבל זה פחות חשוב עכשיו.

יוסי שרעבי: תאגיד כאן צריך להתמודד כאן עם אתגרים לא פשוטים גם של הפקה ואני חושב שבמציאות שהתאגיד נמצא, אנחנו נצטרך למצוא את הדרך לסייע לו.

יוסי שרעבי: אני לא מדבר עלינו כמשרד התרבות, אני מדבר על המדינה שתצטרך למצוא את הדרך לסייע לו, אבל הוא בחזית של הדבר הזה.

יוסי שרעבי: הוא יצטרך לעשות את זה.

יוסי שרעבי: זה גם הציפייה של ה-EBU שהוא יהיה בחזית ויהיה הכתובת.

יוסי שרעבי: אנחנו נסייע בכל מה שאפשר.

יוסי שרעבי: לגבי המיקום, הם גם צריכים – והם בטח יאמרו את זה עוד פעם – גם בהצעה שהם יגישו ל-EBU הם צריכים להגיד איזו עיר הם ממליצים שבה יתקיים האירווזיון.

שלי יחימוביץ': הם אומרים באיזו עיר?

יוסי שרעבי: הם צריכים להגיד בתוך ההצעה שלהם, אבל הם כאן, הם בטח יאמרו את זה.

יוסי שרעבי: הם צריכים להגיד.

איילת נחמיאס ורבין: נדמה לי שהם מציעים ארבע ערים לפי הכללים של האירווזיון.

יוסי שרעבי: הם צריכים להציע הצעה.

יוסי שרעבי: הם תיכף יגידו.

יוסי שרעבי: הם כאן, אז הם יציגו.

יוסי שרעבי: אין צורך שאני אומר את זה, הם יגידו, הם נמצאים כאן, אז הם יאמרו את הדברים, כי הם כבר נמצאים בתוך העניין עצמו.

יוסי שרעבי: בסוף יש כאן כל מיני שיקולים לגבי המקום של העיר.

יוסי שרעבי: צריך לזכור שמדובר כאן במבנה שצריך לשרת את זה, מדובר גם בפעילות שנמשכת בין שבועיים לשלושה שבועות.

יוסי שרעבי: יש כאן חזרות, יש כאן פעילות גם בשישי-שבת, יש כאן נגישות, יש כאן תחבורה, יש כאן הרבה מאד ממדים.

יוסי שרעבי: פרויקט מאד מאד מורכב, אבל אנחנו כולנו שמחים שהוא הגיע למדינת ישראל.

יוסי שרעבי: אין ספק שהוא בעל ערך בלתי רגיל מכל בחינה שהיא.

יוסי שרעבי: אנחנו נהיה שם כדי לאפשר את זה הכי טוב שאפשר.

שלי יחימוביץ': מאד מרגיע המסר הזה.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': משרד החוץ צריכים לצאת לוועדה אחרת.

שלי יחימוביץ': מי ידבר מטעם משרד החוץ?

נעם כץ: על מה אתם רוצים לשאול?

שלי יחימוביץ': נעם, רק תציג את עצמך, את תפקידך.

נעם כץ: אני הסמנכ"ל לדיפלומטיה ציבורית של משרד החוץ.

שלי יחימוביץ': אנחנו בדו מסלולי.

שלי יחימוביץ': אחד זה העברת הטיפול ב-BDS למשרד לעניינים אסטרטגיים.

שלי יחימוביץ': שניים זה ההיערכות לאירווזיון 2019 בישראל, תוך הנחה די ברורה שיהיו ניסיונות לסכל את הקיום שלו בישראל; וההיערכות אצלנו.

שלי יחימוביץ': העובדה שזה עבר למשרד לעניינים אסטרטגיים גרמה לכם לא להתעסק בזה בכלל, או שאתם כן עוסקים בזה.

נעם כץ: קודם כל אנחנו עוסקים.

נעם כץ: יש ממשקי עבודה בינינו לבין המשרד לנושאים אסטרטגיים.

נעם כץ: יש החלטות ממשלה שלאורן אנחנו פועלים.

נעם כץ: הנציגויות שלנו יושבות בשטח, הן מכירות את השטח.

נעם כץ: הסביבה האזרחית מאתגרת את מדינת ישראל.

נעם כץ: הדברים יוצאים מהשטח עצמו והאנשים שלנו הם אלה שמבצעים שם את העבודה, גם ברמה ממשלתית וגם ברמה לא ממשלתית, תוך בניית קואליציות, תוך פעולה בשדות התקשורתיים.

שלי יחימוביץ': כן, אתה אומר לי דברים כלליים.

שלי יחימוביץ': הדיון הזה הוא ממוקד.

נעם כץ: לא, לא, אני אומר, בממשקי העבודה משרד החוץ בשטח ממשיך להיות פעיל במאבק נגד ה-BDS ואנחנו עושים את זה יום יום, שעה שעה.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אבל אם יש בעיה במדינה מסוימת?

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני יכולה לשאול?

שלי יחימוביץ': עדיף שתתני לו לסיים ואחר כך.

איילת נחמיאס ורבין: טוב.

איילת נחמיאס ורבין: יש בעיה, פשוט שיסביר לנו מה הוא עושה מול המשרד בנציגויות המקומיות.

נעם כץ: אז הנציגויות שלנו פעילות.

נעם כץ: למשרד לנושאים אסטרטגיים יש תפקידי מטה שנעשים פה מהארץ, יש לו יכולות מודיעיניות שהוא בונה לעצמו ויש לו יכולת עבודה מול ארגוני החברה האזרחית, ופה באמת בשדות האלה יש איזה שהוא אזור אפור בין שני המשרדים, אבל שני המשרדים פועלים למען אותה מטרה.

שלי יחימוביץ': ספציפית לאירווזיון יש לך מה לתרום לנו?

נעם כץ: ספציפית לאירווזיון בשלב הזה אין הרבה מה להגיד, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים כלליים.

נעם כץ: השדות האלה של האירווזיון או התאחדויות לכדורגל, הם לא שדות ממשלתיים טבעיים, הם שדות של חברה אזרחית וארגוני חברה אזרחית ואנחנו פעילים בשדות האלה.

נעם כץ: אני רק מזכיר שערב האירווזיון שבו זכתה ישראל, הגיעו לפה חלק גדול מזמרי האירווזיון לקדם, אני אגיד מיני קדם אירווזיון.

שלי יחימוביץ': נכון.

נעם כץ: כולל ביקור בירושלים אגב.

נעם כץ: זה דבר שאורגן בתיאום עם אמרגנים פרטיים.

נעם כץ: משרד החוץ היה מעורב, המשרד לנושאי ירושלים היה מעורב וכו', וזה חלק מאופני הפעולה שלנו והמעורבות שלנו.

שלי יחימוביץ': מה המלצתכם?

שלי יחימוביץ': איזו התנהלות לדעתכם היא ראויה?

נעם כץ: אנחנו חושבים שהגופים שאמונים על זה, שהם גופי רשות השידור, הם אלה שצריכים להוביל, יש שורה של קריטריונים.

נעם כץ: לנו חשוב כמשרד ממשלתי לקדם את מעמדה של ירושלים ככל הניתן.

נעם כץ: זה לא אומר שזה התנאי ההכרחי או היחידי.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אשתדל גם לקצר.

איילת נחמיאס ורבין: אז תודה רבה ואני בעיקר שמחה שלמרות שבביקורת המדינה בדרך כלל עוסקים בדו"חות ביקורת ובדיעבד, אני חושבת שפה את נוהגת נכון ואני שמחה שאנחנו עוסקים בזה לפני, אקס - - - לא אקס קוסט.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאד מוטרדת מכך, למשל בהקשר של המשחק בארגנטינה, שאנחנו לא ידענו, לא היינו ערים לרמת המתקפה של ה-BDS של השחקנים.

איילת נחמיאס ורבין: אותי מעניין לדעת אם המשרד היה ער לזה, אם הנציגות שלנו בארגנטינה הייתה ערה לרמת המתקפה שיכולה להגיע עד כדי ביטול המשחק.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאד מתחברת לדבריו של מנכ"ל משרד התרבות ואני שמחה שזה קורה לי אחת ל-.

איילת נחמיאס ורבין: זה משמח אותי.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט פוליטיקאים חייבים להוציא את הידיים שלהם מהסיפור הזה של האירווזיון.

איילת נחמיאס ורבין: אם יש לקח קשה שנלמד ובאמת בדרך הקשה מהמשחק של ארגנטינה-ישראל, הזה לקח הזה.

איילת נחמיאס ורבין: האירווזיון לא אמור, עם כל הכבוד, הוא אמור לשרת את יופייה של מדינת ישראל, הוא לא אמור לשרת את הפוליטיקאים של מדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ואם יש שיעור שאנחנו למדנו, באמת אני חושבת בדרך הכי מעציבה, זה הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: וזה בסך הכל מה שאני באתי לומר היום, כי המלחמה ב-BDS ומה שאתם עושים במשרד ומה שאתם עושים במשרד שלכם, אני מרגישה, יחד עם חבר הכנסת נחמן שי ועם חברת הכנסת יחימוביץ', אני מרגישה מגויסת למאבק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: כולם פה הקשיבו מאד מאד יפה לדבריה של חברת הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: זה היה מאד מאד מנומס, אבל בואו, פה כולנו רואים ב-BDS יריב מאד מאד מאד קשה, שמחייב פיצוח של מדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אבל עם כל הכבוד, אסור שהאירווזיון יסבול מתופעות שאפילו קרובות להיות התופעות שהמשחק ארגנטינה-ישראל סבל מהן.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אני מקווה שכולנו נוכל לשמוח באירווזיון ולא נשאל את עצמנו איך חולקו הכרטיסים ולא נתעסק בדברים השוליים והלא חשובים האלה, אלא רק בזה שזו תחרות שירה, שנטע ברזילי הצליחה לשמח את כולנו ושגם אנחנו נזכור שהציבור לא יכול להיות TOY של אף אחד.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': תודה.

שלי יחימוביץ': טל ברנע, ראש המשלחת לאירווזיון, בבקשה.

גילי שם טוב: אם אפשר, אני אבקש שסמנכ"ל חטיבת הרדיו שלנו, ליאור אברבך, ידבר.

שלי יחימוביץ': כן, בהחלט.

שלי יחימוביץ': רגע, זה לא או-או.

גילי שם טוב: לא, שניהם.

שלי יחימוביץ': אין שום בעיה.

שלי יחימוביץ': יש כאן הרבה דוברים.

שלי יחימוביץ': לא כולם ידברו, אבל הרבה ידברו.

לי-אור אברבך: אז אני אפתח רק כדי לתת איזה עדכון.

שלי יחימוביץ': רגע, רגע, אבל אני ביקשתי מטל ברנע, אם אפשר.

שלי יחימוביץ': אתה תדבר בהמשך.

לי-אור אברבך: בבקשה.

לי-אור אברבך: אין בעיה.

טל ברנע: שלום גברתי יושבת הראש.

שלי יחימוביץ': אהלן.

שלי יחימוביץ': כן, תאמר את דבריך.

טל ברנע: אלף תודה רבה על זה שאתם עורכים את הדיון המאד חשוב הזה עכשיו, כי אני חושב שהוא נותן שיעור מאד חשוב לחיים, בפרופורציות.

טל ברנע: יש המון דיס אינפורמציה שאנחנו רואים פה מסביב, גם בשולחן הזה, לגבי - - -

שלי יחימוביץ': אז בוא תאיר את עינינו.

שלי יחימוביץ': בשביל זה אתה פה.

טל ברנע: כמה ערים יוגשו, מה התקציבים, איזה מדינות ישתתפו.

טל ברנע: הדברים האלה עוד לא נקבעו.

טל ברנע: אין שום מקום שבו כתוב דווקא ארבע ערים צריכות להיות.

טל ברנע: ברור שירושלים שם.

טל ברנע: היא בלב של כולנו, אבל היא אחת מתוך עוד ערים נוספות וכולם יוכלו להיות מועמדות לארח, אם הן תעמודנה בקריטריונים, על פי הנהלים של איגוד השידור האירופאי, והוא איגוד של גופי שידור ציבוריים.

טל ברנע: הוא לא של מדינה.

טל ברנע: מי שניצח באירווזיון היה תאגיד השידור שמייצג, נכון, מצביעים למדינת ישראל.

טל ברנע: אני רוצה רגע להזכיר שוב את עניין החרם הזה של BDS.

טל ברנע: דובר על עצומה, לפי מה שנאמר לי, לא ראיתי בעצמי, 300 איש חתמו על העצומה הזאת לקרוא לא להצביע לישראל נכון לאתמול.

דניאל דונקלמן: נכון, יש לנו משם נתונים.

טל ברנע: 70 מיליון איש צפו בקליפ של נטע.

טל ברנע: 70 מיליון לעומת 300.

טל ברנע: בואו נשים דברים בפרופורציה.

טל ברנע: 300 איש.

שלי יחימוביץ': כן, חשוב מאד.

טל ברנע: 200 מיליון איש צפו באירווזיון, הרבה מאד מהם הצביעו לנטע בכל העולם, הצביעו לישראל.

טל ברנע: אז זה לא שאנחנו מתעלמים ממשהו שקיים.

טל ברנע: אנחנו לא מטאטאים את זה מתחת לשטח.

טל ברנע: יש איומים על ישראל וקולות שקוראים להתנהג לה, אבל ה-EBU הוא איגוד של גופי שידור ציבוריים והוא בחוקים שלו, בנהלים שלו.

טל ברנע: כמובן שהוא גוף בין מדינות, אבל הוא מתנגד למסרים פוליטיים, למחוות פוליטיות.

טל ברנע: סיפור אנקדוטאלי קטן: כשהיה האירווזיון באוקראינה בשנת 2005, ראש הממשלה והנשיא אמרו למפיקי האירווזיון שהם רוצים לעלות לבמה ולנאום.

טל ברנע: התגובה של ה-EBU הייתה תעשו את זה ואנחנו חותכים את השידור באותה שנייה.

טל ברנע: הם לא עלו בסוף.

טל ברנע: זה מעמד הכוחות.

שלי יחימוביץ': זה משפט המפתח פה ואנחנו נשננן אותו שוב ושוב.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לדעת שזה קורה גם בעוד מדינות, שזה לא קורה רק אצלנו.

טל ברנע: אנחנו נמצאים כרגע ממש בהתחלה של תהליך.

טל ברנע: לא עבר חודש מאז שחזרנו לארץ עם הישג עצום, כביר.

טל ברנע: ההחלטות שאנחנו מקבלים הן החלטות משותפות.

טל ברנע: אנחנו מפיקים את זה בשם ה-EBU עבור כמעט 40 ומשהו מדינות שהשתתפו.

טל ברנע: אנחנו עוד לא יודעים אפילו מי הן.

טל ברנע: האישור הזה שהגיע הוא לא רשמי.

טל ברנע: זה מגיע רק באוקטובר.

טל ברנע: ההכרזה על איזו עיר תארח ומה יהיה האולם מגיעה באוגוסט תמיד.

טל ברנע: אותו טוויט שדיברת עליו קודם, שפורסם בערוץ הרשמי דיבר על לא להזמין כרטיסי טיסה כי עוד אין תאריך.

טל ברנע: לא שום דבר אחר.

טל ברנע: זה ממש הבנת נקרא של משפט נורא נורא פשוט שאנשים פספסו, כי הם מחפשים כותרות שלא נמצאות שם עדיין.

שלי יחימוביץ': מה שאתה אומר זה שאם רק נעזוב את זה בשקט - - -

טל ברנע: נכון.

טל ברנע: אנחנו בתהליך מחקר ופיתוח כרגע, ממש ככה.

שלי יחימוביץ': ושום שר לא ירצה לנכס את זה לעצמו ולא יתבע לעלות על הבמה וללחוץ את ידי הזמרים - - -

טל ברנע: זה יעבוד.

שלי יחימוביץ': אז פשוט הכל יהיה בסדר.

טל ברנע: זה יעבוד וזה יהיה אירווזיון מצוין שכולנו נהיה מאד גאים בו.

טל ברנע: אנחנו בתהליך מאד מאד מקצועי כרגע, מגבשים את כל הדרישות שאנחנו רוצים מהערים, מההפקה.

טל ברנע: אנחנו נצטרך את העזרה של המדינה ואנחנו נדע לבקש אותה בדיוק בנקודות שנצטרך.

טל ברנע: בלוגיסטיקה, באבטחה.

טל ברנע: אנחנו גוף משדר, לא צבא ולא משטרה ואנחנו נשמח לעזרה.

טל ברנע: אנחנו צריכים אותה.

שלי יחימוביץ': ברור.

טל ברנע: כל מדינה צריכה אותה.

טל ברנע: כל גוף שידור שעושה אירווזיון צריך אותה, אבל אנחנו נחזור אל הוועדה ואל הכנסת ואל הגופים שמנהלים את המדינה, עם אותן בקשות בבוא העת, אבל עוד לא כרגע.

טל ברנע: תודה.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': יואב צפיר.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, חברת הכנסת יחימוביץ, כמה אולמות בכלל במדינת ישראל מתאימים לארח את האירווזיון?

שלי יחימוביץ': אנחנו נעסוק בזה, כן.

טל ברנע: אני רק רציתי לבקש אם אפשר לתת גם רשות דיבור לסמנכ"ל הרדיו שלנו.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': תציג את עצמך.

לי-אור אברבך: לי-אור אברבך, אני סמנכ"ל בתאגיד.

לי-אור אברבך: אני רק אגיד ממש את העובדות המאד פשוטות, כפי שאנחנו מכירים אותן כיום.

לי-אור אברבך: לפני מספר שבועות ערכנו פגישה ראשונה עם ה-EBU, ממש פחות מחודש.

לי-אור אברבך: קיבלנו מהם תנ"ך גדול וספר שמדבר על הסטנדרטים והדרישות לעיר מארחת, למדינה מאחרת.

לי-אור אברבך: לא שמענו מהם דבר וחצי דבר על אי קיום בישראל.

לי-אור אברבך: לא שמענו דבר ודרישה ספציפית לגבי עיר כזו או אחרת.

לי-אור אברבך: זה לא דבר שאנחנו מכירים.

לי-אור אברבך: בתקופה הקרובה אנחנו נצא להליך של קול קורא, במסגרתו כל עיר בישראל תוכל להגיש – אם היא כמובן עומדת בסטנדרטים ובדרישות המדוברות.

שלי יחימוביץ': מה הסטנדרטים?

לי-אור אברבך: אלה המון עניינים טכניים.

לי-אור אברבך: טל יוכל אולי קצת - - -

שלי יחימוביץ': בגדול.

לי-אור אברבך: בגדול עניינים של האולם שבו זה מתקיים, הגודל שלו, גישה, תחבורה.

שלי יחימוביץ': מה הגודל המינימאלי כדי להשתתף במכרז הזה?

לי-אור אברבך: אולם של לפחות 10,000 איש.

שלי יחימוביץ': זה הכל?

לי-אור אברבך: אולם סגור.

נעם כץ: אני יכול להסביר גם למה צריך אולם סגור ולא אצטדיון פתוח.

שלי יחימוביץ': למה צריך?

יואב צפיר: כי יורד גשם בחוץ.

נעם כץ: נכון.

נעם כץ: זה מאד מפתיע, אבל פשוט עושים חזרות גם במהלך היום וצריך את אותה תאורה שתהיה בערב.

נעם כץ: זה הכל.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי אומרת אקוסטיקה.

נעם כץ: גם לא.

נעם כץ: אקוסטיקה יש באצטדיונים.

נעם כץ: זה פשוט תאורה.

שלי יחימוביץ': טוב, חברה.

שלי יחימוביץ': חברי הכנסת אף פעם לא נסערים כמו שזה מלהיב אותם.

שלי יחימוביץ': לי-אור בבקשה.

לי-אור אברבך: אז זו הנקודה שאנחנו נמצאים בה היום.

לי-אור אברבך: באופן טבעי זה נושא מעניין, כמו שאת רואה וכולם רוצים איזה נתח בכותרת סביב העניין הזה.

לי-אור אברבך: כרגע רמת השיח היא מאד מקצועית ומאד עניינית ואנחנו יוצאים לדרך.

לי-אור אברבך: כמו שאמר החבר פה, קמפיין BDS הוא לא משהו שמוכר לנו כרגע.

לי-אור אברבך: אנחנו קוראים על זה, אנחנו קוראים מפוליטיקאים הצהרות בתקשורת, אנחנו לא מכירים את זה בשיח שלנו איתם וזה הסטאטוס כרגע.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': יואב צפיר, מפיק, במאי, עורך, תסריטאי, חבר המשלחת הישראלית לאירוויזיון, בבקשה.

יואב צפיר: אז קודם כל חשוב לי להגיד שאני כאן

יואב צפיר: בעצם כמעט כמו החברה המקסימים שבאים לאירווזיון כל פעם ואנחנו רואים אותם שם.

יואב צפיר: אני חובב אירווזיון - - -

שלי יחימוביץ': טוב, זה עלינו, אנחנו הזמנו אותך.

שלי יחימוביץ': זה לא שביקשת לבוא.

יואב צפיר: בדיוק, אז גם אני כאן כחובב אירווזיון ומעבר לזה שהיה לי הכבוד בארבע השנים האחרונות לנסוע עם המשלחת יחד עם התאגיד, חברי התאגיד, עם טל שהנהיג את המשלחת ועוז וזכינו בחד באירווזיון אחרי 4 שנים שבאמת זה היה החלום שלנו.

יואב צפיר: אז אני כן באמת כחובב אירווזיון וכל מה שיש לי להגיד זה באמת שברגע שזכינו באירווזיון הרגשנו, ואולי אני הנציג שהכי מרגיש את זה בחדר, כי פה המאבטחים בכנסת, הרגע הוא חיבק אותי, עכשיו ואמר תודה, תודה על הרגע הזה.

יואב צפיר: אז אני הולך ברחוב וזאת האהבה שאני מקבל וזה בעצם רק מייצג את הדבר הזה שאיחד מדינה שלמה למשך כמה ימים.

יואב צפיר: 4 בבוקר, 40,000 איש בכיכר רבין, זה היה כל כך מרגש לראות את זה.

יואב צפיר: אז את התחושה הזאת אסור להפסיד.

יואב צפיר: זאת אומרת את התחושה הזאת, שהשגנו כאן משהו.

יואב צפיר: הרי במה אנחנו כבר מנצחים, בחייכם?

יואב צפיר: בכדורגל?

יואב צפיר: בכדורסל?

יואב צפיר: אין לנו במה לנצח.

יואב צפיר: זה הדבר היחיד שאנחנו באמת יכולים לנצח.

שלי יחימוביץ': יכולנו לנצח את מסי.

יואב צפיר: יכולנו, כנראה שמנענו מעצמנו את הבושה, אבל זה דבר שבאמת חשוב לנו שיקרה וכרגע אין לי שום מינוי ואני עדיין לא-.

יואב צפיר: התאגיד יחליט ואני סומך על התאגיד בעיניים עצומות שינהל את ההליך הזה והוא זה שצריך לנהל את התהליך הזה והוא גם יבחר חברת הפקה ומפיק ראשי ואולי זה יהיה אני ואולי זה לא, ובכל מקרה זה באמת חשוב שהאירווזיון הזה יתקיים באהבה למדינה.

יואב צפיר: גם צריך לזכור בעניין ירושלים, רק משפט אחד, שיש המון דרכים יצירתיות שירושלים תכובד למעמד הזה בלי שהאירוע דווקא יתקיים בירושלים.

יואב צפיר: זאת אומרת אפשר לעשות הרבה דברים.

יואב צפיר: אפשר למשל שהאולם יהיה נגיד בתל אביב, וטקס הפתיחה יכול להיות בירושלים.

יואב צפיר: אפשר לעשות המון אמצעים.

יואב צפיר: כבמאי וכמפיק אני יכול להגיד לכם שקליפ הפתיחה יכול להיות בירושלים.

יואב צפיר: הרבה דברים יכולים להצטלם בירושלים.

יואב צפיר: זאת אומרת ירושלים יכולה לקבל את מעמד הכבוד שהיא צריכה לקבל ולאו דווקא שהאולם יהיה שם.

יואב צפיר: היו המון אירווזיונים שלא התקיימו בבירות ואת זה חשוב להבין, כי יש אנשים שמבלבלים.

יואב צפיר: אירווזיון לא חייב להתקיים בעיר הבירה של המדינה.

יואב צפיר: היו המון דוגמאות כאלה במהלך השנים.

שלי יחימוביץ': נדמה לי שדנה ניצחה לא בעיר בירה.

יואב צפיר: בברמינגהם.

יואב צפיר: הם יכולים להגיד לך יותר טוב, אבל זה ממש לא חובה.

שלי יחימוביץ': נכון, שכחתי.

קריאה: יש כאן רשימה של כל מי שלא אירח בבירה שלו.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לתאר לנו קצת את האווירה במדינה המארחת?

שלי יחימוביץ': מה זה עושה למדינה המארחת?

שלי יחימוביץ': מה ההווי בסביבה?

יואב צפיר: אני חושב שאלף זה משתנה ממדינה למדינה.

יואב צפיר: כיוון שהייתי ארבע שנים, אז אני חושב שפשוט צריך להבין שפה זו תהיה מסיבה וזאת תהיה חגיגה אין סופית ואני חושב שה-40,000 בכיכר רבין מסבירים מה ילך פה.

יואב צפיר: יש מדינות דרך אגב שזה פחות הורגש, אני חייב להגיד, אבל אין ספק שאני לא צריך להסביר מה זה עושה לתיירות.

יואב צפיר: זאת אומרת אני חושב שמשרד התיירות כאן צריך באמת, הוא קיבל מתנה אדירה, הוא צריך ללכת על העניין הזה של קמפיין.

שלי יחימוביץ': אם נקיים עוד דיון ואני מאד מקווה שלא נצטרך לקיים עוד דיון וברגע הזה נסתום את הפה לנצח, אז נזמין את משרד התיירות.

יואב צפיר: כן, משרד התיירות.

יואב צפיר: רק חשוב להגיד בעניין ה-BDS, שה-BDS גם נורא נורא היה לו חשוב מאד לנטרל את הזכייה של נטע השנה.

יואב צפיר: אנחנו ידענו את זה.

יואב צפיר: אנחנו עבדנו ביחד עם משרד התיירות על קמפיין ועשינו את זה וזה עבד בצורה גורפת ואני חושב שפשוט האירופאים - - -

יוסי שרעבי: יואב, אל תשכח אותנו.

יואב צפיר: סליחה, כמובן, משרד התרבות.

יואב צפיר: אני חושב שהחברה שם יודעים שאירווזיון מנותק מפוליטיקה וכל מי שאוהב אירווזיון מסתכל על השיר בסופו של דבר ועל הזמר ובוחר את השיר הכי טוב וכך היה השנה וככה צריך להשאיר את האירוויזיון.

שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': חובבים, עוד אחד מכם רוצה לדבר?

שלי יחימוביץ': אבל תצטרכו להחליט מי.

שלי יחימוביץ': אין נשים?

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה.

יצחק פישלי: איציק פישלי, אני יושב הראש הנוכחי של מועדון החובבים הרשמי בישראל.

יצחק פישלי: אין הרבה להוסיף מלבד דברים שכבר נאמרו.

יצחק פישלי: בגדול אני חושב שבאמת צריך לאפשר לתאגיד לבצע את העבודה שלו, לתמוך איפה שצריך ולסמוך שהוא יעשה את העבודה בצורה הטובה ביותר שאפשר.

יצחק פישלי: בסופו של דבר כולנו מכירים, כולנו היינו, כולם ראינו, אנחנו יודעים בדיוק איך הדברים מתנהלים ואני סמוך ובטוח שהם יעשו את העבודה בצורה הטובה ביותר וכמובן שאנחנו נתמוך בהם בכל מה שצריך.

שלי יחימוביץ': תודה.

יואב צפיר: אפשר עוד משהו קטן?

שלי יחימוביץ': כן, יואב.

יואב צפיר: משהו מאד חשוב שוב להסביר, בעניין השבת.

יואב צפיר: האירווזיון השתנה מאד ב-20 שנה האחרונות, הוא הפך להיות אירוע עצום ובוא נגיד את זה ככה, אם לא היו חזרות בשישי שבת לא יהיה אירווזיון בישראל.

יואב צפיר: צריך להבין את זה חד משמעית וזה דבר שהוא בלתי נמנע.

קריאה: זה היה בשנת 1998, למה שזה לא יהיה בשנת 2018?

יואב צפיר: לא, גם בשנת 1998 היו חזרות ביום שישי בסופו של דבר, אבל אני מדבר על זה שיש עכשיו הרבה יותר חזרות.

יואב צפיר: זה נפרש על פני שבועיים של חזרות, מה שלא היה פעם.

יואב צפיר: שבועיים חזרות יום יום.

שלי יחימוביץ': הנציג ממבקר המדינה, שעשה את הדו"ח על ה-BDS מתלונן שמדירים אותו כאדם דתי.

שלי יחימוביץ': הוא רוהצ גם לבוא.

יואב צפיר: אז זה לא החלטה שלי.

יואב צפיר: זה החלטה של ה-EBU ובסוף זה מה שנתון.

יוסי שרעבי: המופע לא קורה בשבת.

יואב צפיר: המופע לא קורה בשבת, אבל יהיו חזרות ביום שישי ובמהלך השבת, אחרת אי אפשר לקיים את המופע.

יואב צפיר: זה נתון בסיסי של ה-EBU וזה דבר ראשון שהוא מציב.

קריאה: מופע השופטים קורה בשישי.

שלי יחימוביץ': רגע, אתה סיימת?

יואב צפיר: כן.

שלי יחימוביץ': טוב, בואו נשאיר את זה ככה.

שלי יחימוביץ': כבר סיכמנו שאש נמוכה זה דבר אידיאלי לזה שהכל יתנהל כסדרו.

שלי יחימוביץ': השגרירים הצעירים, יש לכם דובר שסיכמתם עליו?

יוסף ים: בוקר טוב לכולם.

יוסף ים: אחת מהסוגיות שאנחנו רוצים לדבר עליהן זה - - -

שלי יחימוביץ': תגיד מילה על בית הספר.

יוסף ים: אז בעצם הפורמט של בית הספר לשגרירים צעירים הוא הכשרה של נוער, שיתפקד כמנהיגים צעירים היום בעולם שבו יש לנו תנועות חרם כנגד מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': ובמקביל אתם גם לומדים בבית ספר אחר?

יוסף ים: לומדים בבית ספר תיכון.

יוסף ים: אני לומד בתיכון בן גוריון בפתח תקווה, חברים אחרים מברנר וכדומה.

יוסף ים: זו פעילות שבאה אחרי שעות בית הספר, בעצם בשיטה של קורסים.

יוסף ים: מיום ראשון עד יום חמישי יש קורסים שבעצם מנחים אותם מרצים בכירים בתחומים עיתונאות, מנהיגות, אפילו נימוסים והליכות, כי אנחנו מכשירים דיפלומטים בסופו של יום.

יוסף ים: כל אלה אמורים להיות איזה שהוא שק ערכים ושק כלים של מנהיג בעולם העתידני, בעצם בשנים הבאות.

יוסף ים: אחד מהנושאים שבית הספר בוחר להתייחס אליהם, לפחות בתחום האירווזיון לדעתי, זה קודם כל לייעל את מערך ההסברה הישראלי ולנסות לשחק את המשחק הזה חתם יותר מאשר צודק.

יוסף ים: אנחנו הרי יודעים שיש תנועת חרם ואנחנו יודעים שהרבה מה לעשות כדי באמת לנטרל אותה עד מועד האירווזיון, הסיכויים הם אפסיים.

יוסף ים: כמו שאמרו מקודם, זה משהו שהוא רעיוני ולא באמת איזה שהוא ארגון מסודר ולכן אנחנו ממליצים לתמוך בכיוון הנוער, להתחיל אפילו עם נוער מבתי הספר ונוער ברשתות החברתיות, כמו שעשינו כאן מקודם, שאמרו בעצם לשווק טיפה יותר טוב את המדינה לקראת האירווזיון.

יוסף ים: דברים כאלה באמת יכולים לייצר את אותו וייב ואווירה חיובית של מדינת ישראל אחרת.

יוסף ים: עוד דבר שאנחנו רוצים לדבר עליו, אני לפחות רוצה לדבר עליו, זה לגבי קיום האירווזיון בירושלים.

יוסף ים: זו סוגיה שעלתה לכותרות עכשיו, ושוב מוקדם מאד, כי האירוע הוא די רחוק, שזה מראה על סוג של ניצול, אנחנו חושבים לפחות, של אינטרסים פנימיים של המדינה, סליחה, אינטרסים פנימיים של חברי כנסת ובעלי אינטרס, מאשר לחבר ביחד את כולם, את כל המפלגות, כל הרבדים בעם למטרה משותפת שהיא הבאת האירווזיון למלחמה בחרם.

יוסף ים: אז אחד הדברים זה באמת ירושלים, זה נראה לי ואני לפחות אגיד את דעתי, אם עיר הבירה זה לכותרת וירושלים כרגע מועמדת על הפרק, אנחנו לא יכולים לסגת מקיום האירווזיון בירושלים ואני אתן את הסיבה.

יוסף ים: כשאנחנו טסים חו"ל ומבקרים במקומות בחו"ל, אומרים לנו תכניסו את מגן דוד לחולצה.

יוסף ים: ואם יש לכם כיפה על הראש, אתם יודעים, אתם מגיעים לאזורים שידועים כבעייתיים, שימו את הכיפה בתיק, שימו את הכיפה בכיס, תצניעו.

יוסף ים: ומהרגע שהעברנו את האירווזיון כאופציה בירושלים, שהיא בירת ישראל וכפי שאמרנו שליש מהערים זה לא הבירה, אבל שני שלישים זה כן הבירה.

יוסף ים: ברגע שנהיה חלק מהבירה זה כאילו שאנחנו אומרים במדינה שלנו – תכניסו את מגן הדוד.

יוסף ים: אבל זה המדינה שלנו.

יוסף ים: אנחנו ללא יכולים לעשות כזה דבר.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': נימקת את דבריך היטב.

יוסף ים: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אתם רוצים כולכם, כל החניכים לעבוד במשרד החוץ בהמשך?

יוסף ים: אם אפשר.

קריאה: כן, רובנו.

יוסף ים: או במשרד לנושאים אסטרטגיים.

שלי יחימוביץ': אתם יודעים שתנאי ההעסקה הם איומים ונוראים בדבר הזה, כן?

שלי יחימוביץ': חלק מאד גדול מהעובדים מועבדים בעמ"י, שזה עובדים חיצוניים בשכר מאד מאד נמוך.

אלירן בן יאיר: אפשר להוסיף כמה דברים?

שלי יחימוביץ': לא, אנחנו צריכים לסיים.

שלי יחימוביץ': אלא אם אתה רוצה להגיד משהו שהוא שונה לחלוטין ממה שהוא אמר.

אלירן בן יאיר: זו בקשה לכלל האנשים בחדר.

שלי יחימוביץ': טוב, תציג את עצמך.

אלירן בן יאיר: אני אלירן בן יאיר, אני בן 15.

אלירן בן יאיר: אני כבר שלוש שנים עוסק בתחום ההסברה, הרוב במסגרת בית הספר, חלקם עצמאית וזאת בקשה שאני לא בטוח שכל החברים שלי ללימודים, מבית הספר לשגרירים צעירים מסכימים איתי עליה.

אלירן בן יאיר: תערבו אותנו הנוער יותר.

אלירן בן יאיר: תערבו אותנו הרבה יותר.

שלי יחימוביץ': זאת בקשה קוסמית כללית, או שהיא - - -

אלירן בן יאיר: כן, לכל הגורמים הממשלתיים כאן.

שלי יחימוביץ': אגב, אני רק רוצה להגיד, הוועדה הזאת פתוחה לפניכם.

שלי יחימוביץ': היא דנה במגוון גדול של נושאים.

שלי יחימוביץ': היא עוסקת בעיקר בדו"חות של מבקר המדינה, אבל אתם מוזמנים.

שלי יחימוביץ': יש לי עצה בשבילכם, פשוט תסתכלו על הלו"ז של הכנסת.

שלי יחימוביץ': חדרי הוועדות פתוחים בפניכם ואתם גם יכולים לבקש רשות דיבור ותנצלו את זה.

אלירן בן יאיר: אז אנחנו במסגרת בית הספר לא פעם ולא פעמיים יצאנו לכמה משלחות ייצוגיות בחו"ל.

אלירן בן יאיר: במסגרת המשלחות האלה נפגשנו עם הרבה בני נוער מקהילות בהמון מדינות בעולם.

אלירן בן יאיר: רובם יצא לנו לפגוש אמריקאים, יהודים, לא יהודים.

אלירן בן יאיר: נפגשנו עם המון מוסלמים.

אלירן בן יאיר: באופן כללי אני רוצה לומר שממה שהבנו, זה שאנחנו בני הנוער מצליחים קצת יותר מכם בעניין הזה של ההסברה, כמובן בלי לפגוע.

אלירן בן יאיר: כולכם עושים עבודה כל כך-.

אלירן בן יאיר: כאילו, אני עוקבי אחרי רוב האנשים בחדר הזה בצורה אדוקה מאד ומעריץ את רובכם, אבל אנחנו בני הנוער מביאים זה ממקום יותר תמים, נקרא לזה ככה.

אלירן בן יאיר: אנחנו לא חברים באף מפלגה, אין לנו אף דעה פוליטית מוגדרת.

אלירן בן יאיר: אנחנו לא באים כדי לשכנע אנשים.

שלי יחימוביץ': אגב, אני ממליצה שתהיה לכם דעה פוליטית מוגדרת.

שלי יחימוביץ': אין דבר כזה.

שלי יחימוביץ': אם אתה בן 15 אז הגיע הזמן שתגדיר את עמדותיך הפוליטיות.

אלירן בן יאיר: אנחנו טיפה מסתייגים מזה, כי אנחנו לא רוצים לדחות אף קהילה.

אלירן בן יאיר: זאת אומרת אנחנו לא רוצים למשל - - -

שלי יחימוביץ': חס וחלילה.

אלירן בן יאיר: לומר שאנחנו ימנים וכל מיני כאלה, או שמאלנים.

אלירן בן יאיר: אנחנו מגדירים את עצמנו פשוט ואנחנו די זורמים עם זה, עם הנושא שאנחנו מתקרבים אליו.

אלירן בן יאיר: אנחנו פשוט רוצים לומר את זה ככה – תיקחו את בני הנוער בכל הארץ ותתחילו ללמד אותם יותר.

אלירן בן יאיר: תנו קצת יותר שיעורים על זה.

אלירן בן יאיר: למשל אצלי בבית הספר 95% מהתלמידים – ובדקנו את זה – לא יודעים מה זה BDS, אלא הם חושבים שכאילו הביטולים של אומנים שלא מגיעים וכל מיני תנועות כאלה זה סתם כאילו אנשים בודדים וכל זה, אבל אף אחד לא באמת מבין את המשמעות שהעמוקה של החרם שעושים עלינו.

אלירן בן יאיר: אף אחד לא מבין את המשמעות ההיסטורית, את המשמעות הדתית וזהו.

אלירן בן יאיר: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אני אוסיף, אני אנצל את מעמדי כיושבת ראש הוועדה ואוסיף את ההמלצה שלי, שמאד מאש חשוב שתהיה השקפת עולים לבני אדם.

שלי יחימוביץ': להגיד אני לא פוליטי ואין לי דעות זה דבר שהוא מאד מאד בעייתי וגם אנשים עם השקפות עולם שונות לחלוטין, שיש להם תפיסה פוליטית מאד מאד מוצקה, יכולים לדבר אחד עם השני ולתקשר אחד עם השני ולעשות דברים ביחד.

שלי יחימוביץ': אגב, הכנסת זה דוגמא קלאסית.

שלי יחימוביץ': את החוקים הכי טובים שלי חוקקתי עם חברי כנסת מהימין, אבל זה לא אומר שהדעות שלי הן כמו הדעות שלהם.

שלי יחימוביץ': מועדון החובבים, יש לכם את הצ'אנס לנעול את הדיון.

שלי יחימוביץ': מי אתה?

שגיא קליין: אני חבר במועדון.

שגיא קליין: רציתי לשאול מבחינת גורמי הממשלה או כל מי שמעורב באירווזיון בכל צורה מה יקרה, הרי החשש הגדול מבחינתי לחרם זה האירווזיון-.

שגיא קליין: איגוד השידור האירופאי מורכב מתחנות שידור ממלכתיות באותן כ-40 מדינות שאמורות להשתתף באירווזיון.

שגיא קליין: ציבוריות.

שגיא קליין: מה יקרה אם הרבה תחנות יבחרו, הרי יש להן את הזכות בכל שנה ושנה שלא להגיע לאיזה תחרות מכל מיני שיקולים.

שגיא קליין: והיה וירושלים תיבחר בצורה מקצועית אגב, כעיר המארחת, לא מסיבות פוליטיות אלא אחרי שיתקיים מכרז, יתברר ששם נמצא המקום הכי מתאים.

שגיא קליין: מה ייעשה במידה ואנחנו נשמע על מדינות שיבחרו שלא להגיע.

שלי יחימוביץ': מה שמך?

שגיא קליין: שקיא קליין.

שלי יחימוביץ': שגיא, קודם כל אני לא הדוברת של הממשלה, אני הכנסת, אבל אני אגיד לך משהו - - -

שגיא קליין: זו הפנייה שלי.

שלי יחימוביץ': ובזה אני גם אסכם.

שלי יחימוביץ': אני פתחתי את הישיבה הזאת באמירה שאנחנו תחת אווירה יותר אופטימית, עם תחושת צריבה תודעתית אצל כל מי שחשוב בסוגית משחק ישראל-ארגנטינה, עם ההכרה של באמת כולם, שנגרם כאן נזק גדול ומיותר לישראל; עם ההכרה של כולם ששמעתם אותה אפילו ממנכ"ל משרד התרבות, שהגורמים הפוליטיים צריכים להוציא את ידיהם מהדבר הזה; וגם יש אמירה ברורה של ראש הממשלה שזה לא חייב להיות בירושלים.

שלי יחימוביץ': לכן אני מניחה שנוצרה כאן איזו שהיא תבונה קולקטיבית והכרה בכך שהעובדה שהאירווזיון מתקיים בישראל בשנת 2019 היא מתנה מאד מאד גדולה ישראל וגם לאזרחי ישראל וגם לחובבי האירווזיון וגם לעוזר הפרלמנטארי שלי, רון גילרן, שהוא חובב היסטרי לחלוטין.

שלי יחימוביץ': אין שם שהוא לא יודע וחלומו לפני שהניצחון של נטע ברזילי, הוא אמר אני חולם פעם אחת להיות באירווזיון.

שלי יחימוביץ': אז חלומו עומד להתגשם.

שלי יחימוביץ': רון, תקום.

רון גילרון: אהלן, אהלן.

שלי יחימוביץ': ולכן אני חושבת שהמסקנה מהדיון, ואני לא מתכוונת לקיים עוד דיונים.

שלי יחימוביץ': יתכן שיתקיימו עוד דיונים בוועדת כלכלה לסוגיית פיצוי התאגיד והשארת המבנה כפי שהוא, כדי שהתחרות תתקיים בישראל, אבל בוועדה הזאת כרגע לפחות, כל עוד הדברים הם די שפויים ומתנהלים כמו שצריך וזה נראה שלאף אחד אין איזה רצון או כוונה לסכל את קיומו של האירווזיון וכולם גם קיבלו שיעור בצניעות ובמידתיות והכרה בכך שיש אירועים שהם לא אירועים לאומיים.

שלי יחימוביץ': יש אירועים שהם אירועים סמי-פרטיים, בין אם זה משחק כדורגל ידידותי ובין אם זה אירווזיון, שכמובן תאגיד השידור הוא זה שמופקד עליו.

שלי יחימוביץ': לכן כרגע לפחות עושה רושם שהכל יהיה בסדר ושכולנו נזכה לראות את האירווזיון בשנת 2019 בישראל ואולי אפילו ננצח עוד פעם, לכו תדעו.

קריאה: אמן.

שלי יחימוביץ': אמן, כן.

שלי יחימוביץ': לכן יש קול אחד שיוצא מהישיבה הזאת והוא משותף לכל הנוכחים, חוץ מהנציג של השגרירים הצעירים, שנמצא בעמדת מיעוט, שהדרג הפוליטי מתבקש להסיר את ידיו מהאירווזיון.

שלי יחימוביץ': לאפשר אותו, להעביר את התקציבים ואת הסיוע הלוגיסטי הנדרש.

שלי יחימוביץ': להעביר את התקציבים אבל לא לתבוע ניכוס של האירוע המשמח הזה, שבאמת יש לו תועלת מאד מאד גדולה לישראל.

שלי יחימוביץ': אז אני מודה לכולכם ובצלחה לכולנו.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.