ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 642, 2018-06-05 12:30

זאב בנימין בגין: שלום לכולם.

זאב בנימין בגין: אני מצטער על האיחור, זה שבע דקות אבל הן עדיין במסגרת מה שפעם היה נקרא רבע שעה אקדמאית, עד שכולם פתחו באיחור של רבע שעה כל דיון.

זאב בנימין בגין: נתבקשתי לשבת בראש ישיבה זו ביום הסטודנט, כשנושא הדיון הוא מחסור במעונות סטודנטים ברשויות המקומיות.

זאב בנימין בגין: כך הטיל עלי יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת יואב קיש.

זאב בנימין בגין: כשאני מסתכל סביבי אני חושב שהיה הרבה יותר מתאים, וזה לא מאוחר, שחברי הצעיר חבר הכנסת רועי פולקמן ישב כאן.

זאב בנימין בגין: אל"ף הוא עוסק בנושא.

זאב בנימין בגין: ובי"ת לא כל כך מזמן היית סטודנט...

רועי פולקמן: אני רק לא חבר ועדת הפנים.

זאב בנימין בגין: אה, הבנו.

זאב בנימין בגין: וכנראה לא מזמן גם היית סטודנט.

זאב בנימין בגין: אני נבחנתי בפעם האחרונה כסטודנט בדיוק לפני 40 שנה.

רועי פולקמן: מאז לימדת לא מעט באוניברסיטה.

זאב בנימין בגין: אני מנסה ללמוד כל הזמן אבל בבחינה עמדתי לפני 40 שנה.

זאב בנימין בגין: מכיוון שהדיון הזה הוא פנימי אוכל לומר לכם שבערך פעם בחצי שנה אני מתעורר עם זיעה קרה מכיוון שיש לפני מבחן ואיני יודע את התשובות, זו מכוות אש, וגם לא הייתי אז סטודנט הכי מוצלח.

זאב בנימין בגין: אוכל לספר לכם גם מחוויותיי שכשלמדתי לתואר שלישי בארצות-הברית המשימה לסיים אותו הוכתבה על ידי התקציב – לסיים אותו בשנתיים עם חמישה ילדים.

זאב בנימין בגין: אז כל שעה הייתה כמובן יקרה.

זאב בנימין בגין: ובכל זאת, בכל פעם שהודיעו שהמרצה לא יכול לבוא והשיעור בוטל הרגשתי תחושה של סטודנט, של טירון, שיעור חופשי.

זאב בנימין בגין: אז אני יכול בערך לשער איך אנשים מרגישים בתנאים פחות לוחצים.

זאב בנימין בגין: הנושא הזה הוא כמובן נושא חשוב וגם כאוב.

זאב בנימין בגין: כפי שנאמר לי, אני כאן כאילו יושב בראש אבל מקבל הוראות.

זאב בנימין בגין: כל אחד מכם בבית מכיר את העניין הזה.

זאב בנימין בגין: אז מר דוד גלזר, רכז הרווחה בהתאחדות הסטודנטים הארצית, האם תוכל להציג את הנושא מבחינתכם?

דוד גלזר: אז שלום וברכה.

דוד גלזר: באמת העלינו את הנושא הזה כחלק מיום הסטודנט הלאומי.

דוד גלזר: אנחנו רואים את הנושא הזה כחשוב וכאקוטי, נושא שנמצא בבעיה חמורה ביחס לעולם.

דוד גלזר: יש בישראל מחסור מאוד מאוד גדול במיטות למעונות הסטודנטים.

דוד גלזר: אם ב OECD-הממוצע הוא של-15% מכלל הסטודנטים יש אפשרות להתגורר במעונות, בישראל האפשרות היא רק ל-7% מן הסטודנטים, על פי סקר שעשינו בשנת 2017, לפני שנה.

דוד גלזר: מחאה חברתית 2011 - - -

רועי פולקמן: למה צריך סקר?

רועי פולקמן: אלה נתונים מוחלטים.

רועי פולקמן: אין פה עניין סטטיסטי: כמה חדרים וכמה סטודנטים.

דוד גלזר: נכון.

דוד גלזר: לאחר המחאה החברתית, כולנו מכירים – אני מספר פה על מנטרות שחוזרות על עצמן במשך שנים –ועדת טרכטנברג המליצה על בנייה מאוד רחבה של מעונות.

דוד גלזר: רשות מקרקעי ישראל החליטה על 20,000 מיטות, בהחלטה מסודרת.

דוד גלזר: בפועל, מה שקורה בשטח, יש בנייה, יש הפשרה של קרקעות, אבל אל"ף זה נורא איטי, ובי"ת אנחנו לא קרובים ל-20,000 המיטות המדוברות שצריך להקים פה במדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: אתה מדבר באחוזים אבל מה הוא מספר המיטות הקיים?

דוד גלזר: אין לנו מספר כזה.

זאב בנימין בגין: מה מספר הסטודנטים?

יותם בן שטרית: אם אפשר להגיב.

יותם בן שטרית: אני יותם בן שטרית מן המועצה להשכלה גבוהה.

יותם בן שטרית: יש כיום בערך 7,000–10,000 פתרונות דיור במעונות הסטודנטים לפני התוכנית שאנחנו בעצם התחלנו.

יותם בן שטרית: כיום משתתפים אתנו גם "דירה להשכיר" בנושא, אבל מבחינת המיטות הקיימות יש באוניברסיטה העברית בערך 3,000–4,000 מיטות, בטכניון יש עוד כ-5,000.

רועי פולקמן: יש 3,000 או 4,000?

יותם בן שטרית: לא, בין 3,000 ל-4,000, זה תלוי.

זאב בנימין בגין: שים לב שמר גלזר דיבר על מספר המיטות ואתה דיברת על פתרונות דיור.

זאב בנימין בגין: השאלה אם זה אותו דבר?

רועי פולקמן: נציג האוניברסיטה העברית יכול לומר בדיוק כמה מיטות יש לסטודנטים באוניברסיטה העברית.

רועי פולקמן: כמה?

אדריאן קרמר: 4,700.

זאב בנימין בגין: בסדר.

רועי פולקמן: אז רק תתאמו את זה עם ות"ת (הוועדה לתכנון ולתקצוב).

זאב בנימין בגין: טוב חבר'ה, רק רציתי לדעת שיהיה לנו איזה אומדן כי באחוזים קשה לי, לפעמים מכפילים משהו אבל הוא עולה משתיים לארבע, זה לא כמו מארבעה ממיליארד לשמונה מיליארד.

דוד גלזר: אני רוצה לדבר על כמה בעיות שמבחינתנו הן מאוד חשובות ולכן ביקשנו את הדיון.

דוד גלזר: אז דבר ראשון שאני רוצה להתייחס אליו הוא העובדה שהיום "דירה להשכיר" היא זו שבונה את המעונות.

זאב בנימין בגין: תן לי רגע.

זאב בנימין בגין: לפני הבעיות, תן לי להכיר את המצב.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת רועי פולקמן אולי מכיר אותו יותר טוב.

דוד גלזר: או-קיי.

זאב בנימין בגין: מהו הביקוש?

זאב בנימין בגין: מהו הצורך?

דוד גלזר: אנחנו רוצים - - -

זאב בנימין בגין: לא מה אתם רוצים – אני שואל היום – מה הוא הביקוש?

זאב בנימין בגין: כמה מידפקים על הדלת?

זאב בנימין בגין: כמה בשנה?

זאב בנימין בגין: אולי במועצה להשכלה גבוהה יאמרו, יש להם תמונה כוללת, אולי גם לכם.

זאב בנימין בגין: בוא נראה מה היקף הבעיה.

זאב בנימין בגין: שאלה נוספת, איך היום אם יש מצב מחסור, אתם מתארים מצב של מחסור, איך מודדים את הזכאות לאותן מיטות יקרות ערך?

זאב בנימין בגין: אני מבקש את זה על מנת שיהיה לנו מצע לדיון.

זאב בנימין בגין: אני לא הספקתי ללמוד את הכול.

ליאת הלבץ: ליאת הלבץ, סמנכ"לית פיתוח בהתאחדות הסטודנטים.

ליאת הלבץ: אתייחס לשאלות ששאלת.

זאב בנימין בגין: אם השאלות שלי טיפשיות תגידו: "זה לא שאלה טובה", אין בעיה.

זאב בנימין בגין: אני מנסה ליצור איזה רקע, שנראה על מה מדובר.

זאב בנימין בגין: אולי זה מספיק?

זאב בנימין בגין: אולי מה שאתם קוראים לו מיטות זה מספיק, ופתרונות דיור זה עוד יותר טוב?

זאב בנימין בגין: בואו נראה על מה מדובר.

ליאת הלבץ: למעשה אנחנו מזהים קודם כל שהמדינה אומנם מבינה היום שיש לה אחריות על עניין המעונות, אבל זה נושא שהוא יחסית חדש.

ליאת הלבץ: כמו שדוד גלזר פה ציין, המדינה הכירה לראשונה במחויבותה ובאחריותה לבניית מעונות סטודנטים רק אחרי המחאה החברתית, כך שזה חידוש של השנים האחרונות.

ליאת הלבץ: מעבר לזה, יש להבין שאנחנו מדברים על משבר הדיור – משבר הדיור הוא מאוד גדול אך יש לו מן הסתם כל מיני אפיקים ולבנות, לבנות, לבנות, כמה שנעשה זה נהדר וזה מבורך, אבל יש עדיין פתרונות נקודתיים שניתן להעניק לאוכלוסיות ספציפיות במקרים ספציפיים.

ליאת הלבץ: מה שאנחנו רואים בצורה מאוד ברורה, שבאזורים של קמפוסים, ברגע שמגיעים הרבה סטודנטים לאותו אזור ומחפשים דיור בשכירות לתקופה זמנית, ברגע שהביקוש לדיור סביב הקמפוס עולה אז אוטומטית בעלי הדירות מעלים את המחירים.

ליאת הלבץ: הסיטואציה הזו של שכירות באזורים שהם סביב קמפוסים – ואני לא מדברת רק על אזורי ביקוש, זה לא רק תל אביב, רמת גן, אזור המרכז וירושלים – מדברים דווקא במקרה הזה בסיטואציות עוד יותר מורכבות באזורים הפריפריאליים, בקמפוסים היותר מרוחקים, שדווקא שם מגיעים פתאום במסה בתחילת שנה הרבה סטודנטים ובעלי הדירות מנצלים את זה ומעלים את המחירים.

ליאת הלבץ: סטודנט מוציא כיום על דיור את ההוצאה הגדולה ביותר מתוך סך הוצאותיו במהלך שנת הלימודים.

ליאת הלבץ: ואנחנו באמת מזהים את זה כאחד המרכיבים הקשים ביותר - - -

רועי פולקמן: אגב, לא רק סטודנטים, זו ההוצאה הגדולה ביותר של כל אחד.

ליאת הלבץ: נכון.

ליאת הלבץ: בקרב סטודנטים, אנחנו יודעים כבר היום שסטודנטים מסיימים את שנת הלימודים שלהם בגירעון תקציבי.

ליאת הלבץ: הם אינם מצליחים להגיע למאזן ועל אחת כמה וכמה שאינם מצליחים לחסוך.

זאב בנימין בגין: סליחה, אין לנו זמן, יש לנו כשלושת רבעי השעה.

זאב בנימין בגין: אני לא שאלתי מה הבעיה הכללית אלא מה המצוקה של סטודנטים מבחינת המקום במעונות.

זאב בנימין בגין: המועצה להשכלה גבוהה קוראים לזה פתרונות דיור.

זאב בנימין בגין: זאת אומרת, יש X מיטות.

זאב בנימין בגין: עכשיו תגידו: ישX , שני X, שלושה X, שני X דלתא של מבקשים ובמצב הנוכחי איך נקבעת הזכאות?

זאב בנימין בגין: יכול להיות שהיא נקבעת ארצית, אולי כל אוניברסיטה נוהגת אחרת.

זאב בנימין בגין: מישהו שיסביר את המצב.

אמיר ניסן כהן: אני יושב-ראש אגודת הסטודנטים בטכניון.

אמיר ניסן כהן: אני חושב שקצת קשה לענות על השאלה שלך בגלל שהביקוש הוא כל כך גדול וגם עם הביקוש שאנו רואים הוא נחתך בגלל שהרבה סטודנטים יודעים שהם לא יקבלו את המעונות והם לא מגישים בכלל את הבקשה.

זאב בנימין בגין: כמה בקשות כן מוגשות בשנה?

זאב בנימין בגין: חבר'ה, נתחיל מעובדות.

זאב בנימין בגין: כמה בקשות מוגשות בשנה וכמה מקומות יש ומהו הפער?

זאב בנימין בגין: כיוון שיש פער, איך זה הולך?

זאב בנימין בגין: כל הקודם זוכה?

זאב בנימין בגין: משלמים תוספת?

זאב בנימין בגין: תסבירו, נו.

אמיר ניסן כהן: אז אני אסביר.

אמיר ניסן כהן: מבחינת ביקוש אינני מכיר סטודנט, ואני שמונה שנים בטכניון, שלא היה רוצה את הדבר הזה.

אמיר ניסן כהן: אז מבחינת ביקוש כל הסטודנטים שלומדים במוסד רוצים את זה.

אמיר ניסן כהן: איך הקריטריונים נקבעים?

אמיר ניסן כהן: זה נקבע על ידי המוסד, כאשר אצלנו קודם כל זה לפי קריטריונים סוציו-אקונומיים כלומר כמה הכנסה, כמה אתה רחוק, כמה קשה לך למצוא דיור, ומעבר לזה יש עוד קריטריון שני שנוגע להצלחה בלימודים.

זאב בנימין בגין: אני עדיין שואל: מבין הסטודנטים שנרשמה לבקשתם זכאות, מבחינת מצבם הכלכלי, כמה מהם – רבים מהם נדחים כי אין מקום במעונות, כך על פי דעתי, קודם יקבלו אלה שנמצאים במצב של מחסור.

זאב בנימין בגין: יהיה מצב של מחסור גם בשנים הבאות, גם עם הפתרונות שאתם מציעים.

זאב בנימין בגין: אז אני שואל מהו המצב?

זאב בנימין בגין: כמה נדחו?

זאב בנימין בגין: נציג המועצה להשכלה גבוהה יכול לענות?

יותם בן שטרית: אנסה לענות באופן כללי.

יותם בן שטרית: מה שקורה זה שבאמת יש מעט מוסדות אקדמיים שיש בהם מעונות סטודנטים.

יותם בן שטרית: ואז באמת הניתוח הראשוני שעשינו, שאם יש צורך – כפי שאנשי התאחדות הסטודנטים הציגו – בערך 15% בכל מוסד, קודם כל נענה על הצורך הזה ואחר כל נוכל לענות על השאלות שאתה שואל.

יותם בן שטרית: כיום אין מעונות סטודנטים בכל מוסד אקדמי.

יותם בן שטרית: אמרנו, קודם כל נגיע לסטנדרט של מה שאנחנו מכירים לפי ה-OECD ואז אנחנו נענה.

יותם בן שטרית: לגבי הטכניון אנחנו כן יכולים לענות באופן ספציפי.

יותם בן שטרית: לטכניון מבחינת ביקושים יש שיעור הרבה יותר גבוה.

יותם בן שטרית: הם עומדים, אם אני זוכר נכון, בערך 50% - -

בני נתן: 70%.

יותם בן שטרית: - - 70% מקבלים מעונות סטודנטים מכלל הסטודנטים.

יותם בן שטרית: אמרנו שכמובן - - -

זאב בנימין בגין: לגבי רבים מהם זה קל"ב (קרוב לבית).

זאב בנימין בגין: לא?

זאב בנימין בגין: כמה הם בקל"ב בחיפה?

קריאה: לא אבל יש גם - - -

זאב בנימין בגין: בסדר, אני מנסה לאתר את הבעייתיות הקשה והיסודית.

יותם בן שטרית: אני מסכים אתך.

יותם בן שטרית: זאת הייתה נקודת המוצא שלנו.

יותם בן שטרית: בהתאם לנקודת המוצא הזו, ההשערה שלנו, שיש חוסר של לפחות 10,000 מיטות, שאמורות להתפזר כרגע למוסדות אקדמיים בלבד.

זאב בנימין בגין: טוב, קיבלנו מספר ראשוני.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת רועי פולקמן חברי.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

רועי פולקמן: אני אומר כך: אנחנו הגדרנו יעד.

רועי פולקמן: היה שינוי, שקרה גם בעקבות העבודה עם התאחדות הסטודנטים לקראת יום הסטודנט.

זאב בנימין בגין: סליחה, רשות מקרקעי ישראל מדברים על 20,000 בנייר שאני קיבלתי.

זאב בנימין בגין: אתם מדברים על 10,000 ביעד קצר-הטווח?

יותם בן שטרית: אם אפשר לעשות כאן הבהרה קטנה.

יותם בן שטרית: באמת רשות מקרקעי ישראל יצאו עם אפשרות לתת לכלל המוסדות האקדמיים, כולל מוסדות חינוך ומוסדות שהם אינם מתוקצבים על ידי וועדת תכנון תקציב – הנדסאים וכדומה, וכרגע אנחנו מדברים רק על מוסדות של ות"ת.

זאב בנימין בגין: לאט-לאט אנחנו מבינים.

רועי פולקמן: אז מהלך אחד שכן עשינו כבר לפני שנה וחצי - - -

זאב בנימין בגין: מי זה "אנחנו"?

רועי פולקמן: הכנסת, לצורך העניין.

רועי פולקמן: הייתה לי הזכות לדחוף את זה אז יחד עם התאחדות הסטודנטים.

רועי פולקמן: בדיון כזה אמרנו שאנחנו רוצים שמי שיקבל - - -

זאב בנימין בגין: היושב-ראש היה יותר נחמד?

זאב בנימין בגין: פחות הקשה?...

רועי פולקמן: אבל לא דוקטור לגיאולוגיה.

רועי פולקמן: ..

רועי פולקמן: יש לי חברים מן התחום, ולא רק בעניין הזה מעריצים אותך.

רועי פולקמן: לכן, אחד הדברים שביקשנו אז, שלא רק ות"ת תתעסק בנושא האתגרים של המעונות, שעבדו בעיקר מול המוסדות הגדולים.

רועי פולקמן: ראינו שיש חסם שהוא לא רק כסף, בעיקר במוסדות שאינם נמנים על חמשת המוסדות הגדולים.

רועי פולקמן: ברור שהטכניון, אוניברסיטת תל אביב, והאוניברסיטה העברית יודעים לבנות מעונות אבל יש עוד הרבה מוסדות אקדמיים והם לא יודעים לבנות מעונות.

רועי פולקמן: היעד השני, שעלה גם עכשיו בדיון על מעורבות חברתית, שהתפיסה שהשתרשה אצל המוסדות האקדמיים הגדולים – האוניברסיטאות, הייתה לבנות קמפוסים נפרדים.

רועי פולקמן: אני נלחמתי אז כמנכ"ל אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית נגד הסיפור של מעונות הסטודנטים בהר הצופים, כיוון שחלק מתפיסת הנהלת האוניברסיטה בזמנו הייתה שהבעיה של האוניברסיטה העברית היא העיר.

רועי פולקמן: כך זה הוגדר בהנהלת האוניברסיטה.

רועי פולקמן: אז נבנה עיר נפרדת ששמה יהיה 'עיר הר הצופים' ושם סטודנטים יבלו חמישה ימים וביום שישי ייסעו הביתה.

רועי פולקמן: דרך אגב, גם הטכניון הוא עיר נפרדת שבמקרה היא השכנה של חיפה.

זאב בנימין בגין: המעונות שמצפון לקמפוס בהר הצופים הם באותה עיר?

רועי פולקמן: נכון, אלו מעונות חדשים.

רועי פולקמן: זה היה שטח של האוניברסיטה, בנו אותם.

רועי פולקמן: אחת הסיבות - - -

זאב בנימין בגין: זה 300 מטר מהקמפוס.

רועי פולקמן: יש קמפוס גם בגבעת רם.

זאב בנימין בגין: לזה אתה קורא עיר נפרדת?

רועי פולקמן: כן, כי אנשים נכנסים לקמפוס, לא יוצאים ממנו, הם לא צורכים פעילות, הם לא נמצאים במגע עם העיר, ונוסעים הביתה בסוף השבוע.

זאב בנימין בגין: אה, אתה מתכוון לגבי העיר.

זאב בנימין בגין: לא לגבי האוניברסיטה העברית.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: ולכן מתוך שתי הסיבות האלה: הנגשת היכולת לבנות מעונות, והצורך לחיבור טוב יותר עם השלטון המקומי, בהסכמת ות"ת ובתיאום איתה – יושב פה יותם בן שטרית – ביקשנו מ"דירה להשכיר", חברה ממשלתית – זה שינוי שקרה לפני כשנה וחצי –להיכנס לעניין הזה.

רועי פולקמן: אז הוקצו לכך סך הכול כ-400 מיליון שקלים, יחד עם ות"ת, וכ-80 מיליון שקלים ספציפית ל"דירה להשכיר".

רועי פולקמן: ואמרנו: "צאו במכרזים ספציפיים לרשויות מקומיות".

זאב בנימין בגין: מה המשמעות של 400 מיליון שקל?

רועי פולקמן: זה כ-6000 חדרי מעונות, בעצם יותר.

רועי פולקמן: הם יצאו בקול קורא, ויוכלו תכף לתאר את התוצאות שלו.

רועי פולקמן: המטרה הייתה, אל"ף, כשאני ראיתי את הנתונים במל"ג לפני שנתיים בדיון דומה, ראינו שבגדול מי שבונה זה רק המוסדות הגדולים.

רועי פולקמן: ואתה בא לאחווה והם מתקשים, ואתה בא לאוהלו והם מתקשים, ואתה בא לאקדמית ביפו והם מתקשים, כולם מתקשים – והטכניון יודע לבנות אימפריה, הם באמת עושים עבודה מצוינת, ואוניברסיטת תל אביב אימפריה והם בנו באמת קמפוס ענק של מעונות, אחלה.

רועי פולקמן: אבל כל שאר המוסדות לא בונים.

רועי פולקמן: לכן החידוש היה "דירה להשכיר".

רועי פולקמן: חוץ מזה, הוספנו עוד כלים, שגם אתם לצערי לא מספיק מממשים.

רועי פולקמן: שר האוצר אישר בתקנות בניית מעונות סטודנטים על שטחים חומים.

רועי פולקמן: עוד פעם, כדי לאפשר בנייה בתוך העיר.

רועי פולקמן: כלומר אתה יכול לבנות מבני ציבור ועליהם דירות שלימות להשכרה.

רועי פולקמן: הוביל את ההתנגדות לדבר הזה ראש עיריית תל אביב רון חולדאי בשם פורום ה-15, גם הייתי אצלו בפגישה בנוגע למעונות הסטודנטים.

רועי פולקמן: אמר לי: "לא יקום ולא יהיה, אני לא אסכים שיהיו דברים כאלה".

רועי פולקמן: לכן יש לנו אתגר גם בכלים תכנוניים נוספים שנתנו, והוספנו בחוק ההסדרים האחרון עוד כלי, הגדרנו עירוב שימושים על שטחי מסחר.

רועי פולקמן: אמרנו שגם על קניונים ושטחים מסחריים אחרים בערים אפשר בלי שינוי תוכנית בניין עיר (תב"ע), בהקלה, להפוך חלק משטחי המסחר למעונות סטודנטים.

רועי פולקמן: אז זה אחד.

רועי פולקמן: כלומר, בנינו ארסנל של כלים לשלטון המקומי, "דירה להשכיר" שהם שנה וחצי בעסק הזה.

זאב בנימין בגין: יש על זה הערכה מספרית לו ימומשו מחצית מהתכנונים?

רועי פולקמן: זה יכול להכיל בקלות את כל הביקוש.

רועי פולקמן: העניין הוא מימון, וכרגע אין בעיית כסף, גם השנה היו לנו הבנות על העברה תקציבית משמעותית, לא אנקוב פה במספרים, של קרוב ל-100 מיליון שקל, במידת הצורך, לתוספת למעונות סטודנטים ב-2018.

רועי פולקמן: זה הסיכום עם אגף התקציבים.

רועי פולקמן: אבל הבעיה כרגע היא לא הכסף וגם לא תוכניות הבניין העירוניות.

רועי פולקמן: הבעיה היא מימוש.

רועי פולקמן: וכאן צריך להבין למה זה לא בקצב.

רועי פולקמן: יש כרגע היקפים של כ-6,000 חדרי מעונות.

זאב בנימין בגין: מימוש במובן של סטטוטוריקה או של קבלן?

רועי פולקמן: של מוסדות אקדמיים שמממשים את זה, של רשויות שדוחפות את זה.

רועי פולקמן: יש תקציב ויש היתכנות לייצר קרקע.

זאב בנימין בגין: מהו השטח שלהערכתכם עליו יש אישורים סטטוטוריים?

רועי פולקמן: יש כ-6,000 חדרים בקנה, למיטב ידיעתי.

זאב בנימין בגין: מאושרים?

רועי פולקמן: מאושרים במכרזים.

רועי פולקמן: תיכף תוכלו להתייחס לזה.

רועי פולקמן: אני כבר גומר את המקרו.

זאב בנימין בגין: 6,000 חדרים, שזה צריך לקחת בערך שלוש שנים?

רועי פולקמן: בהחלט, אם יעמדו בזמנים.

רועי פולקמן: לדעתי לא יעמדו בזמנים.

רועי פולקמן: יש כמה מהלכים שאנחנו יכולים לעשות על מנת להקל עליהם.

רועי פולקמן: אני חושב שהטכניון למשל, ואשמח לשמוע אותם, באים ואומרים: "יש לנו ויכוחים עם רשות מקרקעי ישראל על שטחים שלנו שבהם לא נותנים לנו לקדם".

רועי פולקמן: בטכניון פתחתם עכשיו קמפוס לאנשי סגל זוטר.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לחפש דרכים להקל את המימוש מכיוון שמודעות יש, מודל של עבודה עם השלטון המקומי יש, את הצד התכנוני אנחנו הקלנו בעזרת מתן כלים למוסדות התכנון ולשלטון המקומי כדי שזה ילך בקלות, כסף יש – לא חסר כסף.

רועי פולקמן: יש בעיית מימוש של הדברים האלה.

רועי פולקמן: בעיני אנחנו התקדמנו מאוד מאז הדיון האחרון שנעשה, יש הרבה יותר חדרי מעונות בתהליך.

רועי פולקמן: השאלה היא איך מאיצים את הקצב.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להבין, כשאתה אומר "בעיית המימוש", איפה הם החסמים ומי אמור לפתוח אותם?

רועי פולקמן: אני אשמח אם, ברשותך, ות"ת וגם "דירה להשכיר", שמבחינתי אמונים על המימוש כי הם קיבלו את הכלים והכסף לממש אותם, יגיבו.

זאב בנימין בגין: יעל מרום-אבישר, את תגיבי בעוד רגע.

זאב בנימין בגין: אדוני, אתה רוצה להעיר?

בנבניסטה נתן: על הטכניון.

זאב בנימין בגין: על הטכניון אין לנו כל כך מה להעיר, רק אם זה בעל משמעות כללית, אלא אם כן זה בוער בעצמותיך, זה הרושם שיש לי.

זאב בנימין בגין: מי אדוני?

בנבניסטה נתן: אני דיקן הסטודנטים בטכניון ומדבר מטעם ועד ראשי האוניברסיטאות.

בנבניסטה נתן: הטכניון הוא מוביל.

בנבניסטה נתן: יש לו כ-5,000 מיטות ויש פתרונות דיור כמעט לכל הסטודנטים.

בנבניסטה נתן: 70% מהבקשות לדיור מאושרות לתואר ראשון ולתואר שני.

בנבניסטה נתן: יש לנו מקום גם לבתר-דוקטורנטים ולסגל זוטר.

בנבניסטה נתן: מבחינתנו המעונות הם לתפארת מדינת ישראל.

רועי פולקמן: הלוואי על כולם כמו בטכניון.

בנבניסטה נתן: יש נקודה חשובה.

בנבניסטה נתן: בגלל עומס הלימודים שהוא, לדעתי, מעל ומעבר לעומס הרגיל באוניברסיטאות הסטודנטים בטכניון רוצים להיות בתוך הקמפוס.

בנבניסטה נתן: לכן, פתרונות הדיור מחוץ לקמפוס הם לא הגיוניים.

בנבניסטה נתן: לעומת זאת, לסגל חדש שמגיע, שרוצים לבנות עבורם כמה בניינים בשכונת נווה שאנן, זה יכול להיות מצוין.

בנבניסטה נתן: לאנשים האלו יש ילדים ומכוניות אז אין שום בעיה.

בנבניסטה נתן: במובן הזה הטכניון הוא אוצר.

בנבניסטה נתן: וכל זה בא מתוך העזרה של אגודת ידידי הטכניון.

זאב בנימין בגין: אם הזכרת את הטכניון אז אספר לך שלעיתים קרובות כשמדברים איתי על ההתפתחות או הקפיאה במצב היחסים בין יהודים לערבים במדינת ישראל, שאני רואה אותה כסוגיה מרכזית כמובן, אז בזמן האחרון אני אומר בגאווה, שהיא אינה שלי, שבשנה שעברה ולפני שנתיים כ-23% מתלמידי הטכניון היו ערבים, אז אני רואה בזה הישג כשלעצמו.

זאב בנימין בגין: עכשיו לגבי הנושא שלנו, אני לא כלכלן ובכל זאת מהו החשבון הכלכלי פה?

זאב בנימין בגין: לא שלכם אלא אני שואל בדרך כלל.

זאב בנימין בגין: יבנו ועכשיו מה?

זאב בנימין בגין: שכר הדירה שכל סטודנט משלם אמור לכסות את ההוצאות?

זאב בנימין בגין: ומי נושא בהפרש?

בנבניסטה נתן: הוא נמוך בהרבה ממה שיש בחוץ.

בנבניסטה נתן: אני כדיקן סטודנטים תומך בסטודנט שזקוק.

בנבניסטה נתן: מגיע אלי ומגיש בקשה ואני נותן לו את ההפרש ממה שהוא משלם בחוץ.

זאב בנימין בגין: כלומר, מתקציב הטכניון.

בנבניסטה נתן: נכון.

זאב בנימין בגין: עכשיו אם יש מוסד כמו מכללת אחווה שאין לו.

זאב בנימין בגין: אז מה החשבון הכלכלי?

זאב בנימין בגין: מי יישא בהוצאות האלה?

זאב בנימין בגין: אולי ות"ת?

זאב בנימין בגין: כדי שנבין את הכלכלה של השוק הזה.

ליאת הלבץ: אשמח אם נחלק את הדיון לשני חלקים.

ליאת הלבץ: מצד אחד נדבר על בנייה, ומן הצד השני נדבר על המעונות הקיימים, שאליהם איננו מתייחסים, שגם שם יש סוגיות שכדאי שנתייחס אליהן.

ליאת הלבץ: אשמח אם נמשיך את הדיון הזה, הוא חשוב ומשמעותי.

זאב בנימין בגין: נשמע באופן כללי על הכלכלה ואחר כך, יש היגיון בזה, נתאר את הבעיות במצב הקיים.

זאב בנימין בגין: יתכן שהן ניתנות לפתרון יותר מהיר מן השאלות ארוכות הטווח.

יותם בן שטרית: כמה הבהרות קטנות: כיום יש כ-10,000 מיטות שאושרו בקולות קוראים אלו ואחרים.

יותם בן שטרית: מתוכם 7,000 על ידי ות"ת ובערך 3,000 עם "דירה להשכיר".

יותם בן שטרית: מתוך כל ה-10,000, כ-3,000 מיטות כבר אוכלסו או יאוכלסו בתחילת שנת תשע"ט, מעל 4,500 נמצאים בתהליכי בנייה כאלו ואחרים ובערך עוד 1,200 עדיין מתעכבים בשל בעיות מימוש.

יותם בן שטרית: אני מסכים שהיה המון קושי במימוש הפרויקטים.

רועי פולקמן: זה יביא אותנו ל-20,000 בסך הכול או ל-18,000?

יותם בן שטרית: לא, זה יביא בערך ל-15,000–18,000 בסך הכול.

זאב בנימין בגין: שכר הדירה מסובסד על ידי מישהו?

יותם בן שטרית: אגיד פשוט מאוד מה שעשינו: ניתן מענק ראשוני לטובת הנושא על ידי הממשלה.

יותם בן שטרית: מטרת המענק להוזיל את שכר הדירה באזורים מרכזיים ב-20% מסך הדירה הכללי.

יותם בן שטרית: כלומר: מעונות באזורי תל אביב וגוש דן, חיפה וירושלים אמורים להיות זולים יותר.

יותם בן שטרית: אזורים כמו אחווה, שמבחינתנו הם פריפריאליים, וגם לעיתים אזור חיפה, בגלל ששוק השכירות שם עדיין דומה לא הייתה לנו את אותה דרישה.

יותם בן שטרית: הדרישה שלנו הייתה ששכר הדירה יהיה תואם ובלבד שיממן את כל עלויות הדיור.

זאב בנימין בגין: תואם את מה?

יותם בן שטרית: תואם את מחירי שוק השכירות המקומי.

יותם בן שטרית: שלא יהיה יותר גבוה ושהסטודנט לא יפנה לשוק המקומי במקום לשוק השכירות שאנו מציעים.

זאב בנימין בגין: הוא זול ב-20%.

זאב בנימין בגין: ומי נושא בהפרש?

יותם בן שטרית: מי שנושא בהפרשה בשל הוזלת ה-20% זה המענק שאנחנו נותנים שבא לממן את זה, ולאחר מכן גם המוסד האקדמי.

זאב בנימין בגין: למי הולך המענק?

יותם בן שטרית: המענק הולך אל המוסד האקדמי והמוסד יוצא לפרויקט בינוי, כשבעצם יש לו מענק שמיועד לטובת הוזלת הפרויקט.

זאב בנימין בגין: ולכמה שנים זה מחושב?

זאב בנימין בגין: מתי המוסד יזדקק לסובסידיה הבאה?

זאב בנימין בגין: מי ישלם?

יותם בן שטרית: אתה נכנס לנקודות מעניינות וחשובות שאני חושב שגם התאחדות הסטודנטים - - -

זאב בנימין בגין: אמרת "מעניינות" וכבר יש לי שכר הליכה, כבר היה שווה לבוא מהבית.

זאב בנימין בגין: ..

יותם בן שטרית: אלה נקודות חשובות באמת.

יותם בן שטרית: הממצאים שלנו כיום מלמדים שברגע שמוסד אקדמי מקבל את המענק, ומתפעל את הבינוי זה גם יכול להיות על פני זמן.

יותם בן שטרית: כלומר: מוסד אקדמי כדוגמת הטכניון לא יאמר לאחר 25 שנה: "אני לא צריך את המעונות", אלא הוא יחדש אותם וימשיך את פעילותם.

יותם בן שטרית: ברשויות מקומיות באופן כללי זה יכול להיות מעט שונה.

יותם בן שטרית: הרשות המקומית יכולה להחליט שלאחר מכן היא תסב את מעונות הסטודנטים לפרויקטים אחרים.

יותם בן שטרית: אני חושב שהתאחדות הסטודנטים יכולה להרחיב בזה יותר ממני.

זאב בנימין בגין: השאלה אם זהו פתרון ארוך-טווח שנראה להתאחדות הסטודנטים.

דוד גלזר: החוזה הוא ל-20 שנה, אבל מי יודע מה יקרה עוד 20 שנה?

דוד גלזר: אין לנו מושג.

זאב בנימין בגין: אני אומר לך מה יקרה בעוד 20 שנה:

זאב בנימין בגין: אתם תקראו לי לדיון פה ואני אנהל אותו וזו תהיה סגולה לאריכות ימים.

זאב בנימין בגין: עכשיו בואו נראה את הבעיות היותר בוערות, הראשוניות, במעונות שישנם היום.

ליאת הלבץ: ראינו סיטואציה ממש עכשיו במעונות אוניברסיטת תל אביב שנמצאים שם שנים, שהמבנה נמכר עכשיו לקרן הפנסיה של הסוכנות היהודית, יזם עושה שיפוץ בבניין.

ליאת הלבץ: לא בטוח כמה מהחדרים יהיו אחר כך לסטודנטים.

רועי פולקמן: רק שזה לא מקרה של פרויקט ממשלתי.

רועי פולקמן: רק אגיד שבמסגרת הסיפור הזה של בית מילמן, יחד עם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יואב קיש, הבאנו הצעת חוק שנקראת "הצעת חוק המעונות", שהונחה על שולחן הכנסת.

רועי פולקמן: היום אין בחקיקה הגדרה מה זה מעונות.

רועי פולקמן: את זה אנחנו נסדיר.

רועי פולקמן: למשל בעלות אחודה על הבניין, כי אנחנו לא רוצים שתהיה אפשרות למכור, למשל שכר דירה מפוקח.

רועי פולקמן: כי היום מה קורה?

רועי פולקמן: אני מתעסק הרבה בשכירות.

רועי פולקמן: בא יזם ואומר לי: "זה לסטודנטים – זה מעונות".

רועי פולקמן: לא כל אחד שבונה נכס להשכרה יכול למתג אותו כמעונות.

רועי פולקמן: למשל בתל אביב בונים מגדל ואומרים שזה "מגדל הצעירים".

רועי פולקמן: למה זה מגדל הצעירים?

רועי פולקמן: ככה.

רועי פולקמן: זה עניין שיווקי.

רועי פולקמן: מעונות זה לא סתם דירות להשכרה, מעונות יהיו: 1.

רועי פולקמן: מיועדים ללומדים במוסד אקדמי.

רועי פולקמן: 2.

רועי פולקמן: זה מכלול של בניין, אתה לא יכול לבנות 20 דירות ולומר עשר אני מוכר ועשר אני משכיר.

רועי פולקמן: 3.

רועי פולקמן: התנאים שיוגדרו לגביהם – שכר הדירה המפוקח, הארנונה, התשלומים הנלווים והמפרט, זה יהיה חלק מהחלטה עם המוסד האקדמי.

רועי פולקמן: זו עד היום לקונה בחוקי התכנון והבניה של מדינת ישראל ואת זה אנחנו נסדיר.

זאב בנימין בגין: מי אחראי על האחזקה בכל אחד מהמעונות?

זאב בנימין בגין: אולי זה נוגע לשאלה הבאה.

דוד גלזר: מאוד משתנה.

דוד גלזר: יש שוני מאוד גדול.

דוד גלזר: אשמח שהנציגים מהמקומות השונים יתארו בעצמם על הבעיות שקיימות.

דוד גלזר: יכול להיות מקרה שיזם פרטי חתם או עשה דבר מה בקשר למעונות.

דוד גלזר: לצורך העניין, לפעמים היחס לסטודנטים פחות טוב.

דוד גלזר: עוד מעט ידבר מישהו מווינגייט ויתאר מה קורה שם.

דוד גלזר: לפעמים המוסד הוא זה שאחראי על זה ואז התנאים יותר טובים.

זאב בנימין בגין: על פי ההסכם, מי אחראי על האחזקה?

דוד גלזר: זה מאוד משתנה.

דוד גלזר: אין אחידות.

זאב בנימין בגין: תורנות שטיפה של חדר המדרגות של סטודנטים?

זאב בנימין בגין: אם זה לא מטופל אז זה יהפוך למה שניתן לצפות כעבור שנתיים.

עליזה לביא: איך אתה יכול לצפות, אין שום הנחיה?

עליזה לביא: כלום.

דוד גלזר: זה בדיוק מה שאנחנו מבקשים.

דוד גלזר: בגלל זה באנו לדבר.

זאב בנימין בגין: אם תוכלי לתאר.

זאב בנימין בגין: אני חושב שלזה כיוונת, פחות או יותר, בין השאר.

דוד גלזר: בוא אני אתן לך דוגמאות.

רועי פולקמן: אולי יש כאן

רועי פולקמן: מוסדות שיכולים לתאר ולא רק התאחדות הסטודנטים?

דוד גלזר: אני רק רוצה להסביר כמה דברים קטנים רק על מנת להבין את הלקונות שקיימות.

דוד גלזר: ב-2016 אחרי בג"ץ שהגשנו, יצא חוזר מנכ"ל של משרד הפנים שאומר שיש צורך לתת פטור בארנונה למעונות סטודנטים של עד 67%.

דוד גלזר: יש שוני גדול מאוד: חלק מהרשויות נתנו את הפטור וחלק לא.

דוד גלזר: בחלק מהרשויות איננו יודעים להגיד איפה הפטור ניתן.

דוד גלזר: למה?

דוד גלזר: מכיוון שכשהסטודנט משלם את שכר הדירה עבור אותה מיטה אז אין בפניו פירוט עבור מה הוא משלם.

דוד גלזר: תעריפי המים והחשמל מוגדרים כתעריפים של מבני ציבור שהם גבוהים מהרגיל ואז הסטודנט לא יודע עבור מה הוא משלם.

ליאת הלבץ: הוא משלם מחיר כולל לחודש, נניח 700 שקל, בלי תלות בכמה מים וחשמל הוא צרך.

ליאת הלבץ: זה מעודד צריכה כי הבן אדם לא צריך לשלם לפי כמות הצריכה ואז הוא יכול להשאיר את הברז או האור פועלים ללא הגבלה.

זאב בנימין בגין: איפה אתם רואים פתרון לזה מבחינת היחסים עם הבעלים?

זאב בנימין בגין: יש סדרה של בעלויות.

זאב בנימין בגין: מה אתם ממליצים?

דוד גלזר: שיפרטו עבור מה אני משלם.

דוד גלזר: אני עכשיו שוכר דירה אז אני יודע עבור מה אני משלם, אני משלם ארנונה סכום מסוים, חשמל סכום מסוים.

זאב בנימין בגין: אל מי אתה מפנה את הדרישה הזאת?

דוד גלזר: לעולם.

דוד גלזר: למעונות.

דוד גלזר: אני מפנה את זה למוסדות שמטפלים, למוסדות שאחראים.

דוד גלזר: צריך לכפות את זה על מי שאחראי על המעונות.

דוד גלזר: אם זה יזם פרטי, אם זה האוניברסיטאות בישראל, אם זה כל מי שמתפעל ואחראי על תחזוקת המעונות.

ליאת הלבץ: גם ברשות המקומית, תאגיד המים.

ליאת הלבץ: כשתאגיד המים שולח את חשבון המים למוסד הוא צריך להבין שזה מעונות סטודנטים ולמעשה לעשות מונים נפרדים.

זאב בנימין בגין: אשאל שאלה טכנית: לכל אחד יש מונה?

ליאת הלמץ: כרגע לא.

זאב בנימין בגין: יש מונה לכל פתרון דיור?

זאב בנימין בגין: אני מת על הביטוי הזה.

זאב בנימין בגין: ..

דוד גלזר: אמור להיות.

זאב בנימין בגין: תבינו שאם אנחנו הולכים לזה אז מישהו צריך לשלם גם בשביל המונים וגם בשביל ההתקנה, וחלקם כבר יהיו חכמים.

זאב בנימין בגין: צריך לחשוב.

זאב בנימין בגין: לכן שאלתי גם את השאלות הכלכליות.

זאב בנימין בגין: אני פוזל כל הזמן לנציגת משרד האוצר.

זאב בנימין בגין: נציגי המוסדות, מישהו רוצה להאיר את עינינו?

זאב בנימין בגין: אני לא אוהב שאומרים לי מה לעשות, אז חברי חבר הכנסת רועי פולקמן אמר לפנות לנציגי המוסדות.

זאב בנימין בגין: לא שעיתי לעצתו וביוזמתי אני פונה אליכם...

חן גרינברג: אני יושב-ראש אגודת הסטודנטים במכללת ספיר.

רועי פולקמן: הבנתי שיש שריפה גדולה באזורכם.

חן גרינברג: אז נתחיל מזה:

חן גרינברג: לפני שאנחנו מגיעים לדיור – רק לפני חצי שעה נחת עפיפון תבערה מול המכללה וכל השדה מול המכללה נשרף, באמצע אירועי הגאווה בקמפוס – הבעיה העיקרית שלנו היא שאין לנו מעונות בכלל.

חן גרינברג: במכללת ספיר הפריפריאלית, בשדרות, ש-6000 סטודנטים מגיעים מידי שנה ללמוד בה למרות האיומים הביטחוניים.

זאב בנימין בגין: על אילו פתרונות מדברים אתכם?

חן גרינברג: אספר משהו שלמדתי משמאים בחודש האחרון: שוק הדירות בספיר זינק בשנתיים האחרונות.

חן גרינברג: מאז 2008 הוא היה בקיפאון עקב המצב הביטחוני והמחירים היו זולים מאוד.

חן גרינברג: בשלוש השנים האחרונות, כשהמצב נרגע ונרשמה עלייה במספר הסטודנטים לשדרות ולקיבוצים מסביב אז שוק הדירות התייקר.

חן גרינברג: מה שקורה היום בשדרות זה מעין מערב פרוע.

חן גרינברג: דירה של חדר וחצי מושכרת היום תמורת 2,000–1,800 לחודש.

חן גרינברג: זה פשוט מטורף והמכללה אינה יכולה לתת מענה לסטודנטים כי אין לה בכלל מעונות.

חן גרינברג: וכאן לדעתי צריכה לבוא ההתערבות המיידית של הוועדה.

חן גרינברג: שמעתי פה על הטכניון, עם כל הכבוד לכם, ועל אוניברסיטת תל אביב, עם כל הכבוד להם.

חן גרינברג: יש להם אחלה מעונות ואחלה מוסדות.

חן גרינברג: בראש ובראשונה יש לתת עדיפות למכללות בפריפריה.

רועי פולקמן: ספיר השתתפה במכרז האחרון?

יותם בן שטרית: ספיר השתתפה במכרז האחרון וקיבלה תקציב ייעודי לבניית מעונות סטודנטים.

יותם בן שטרית: עד עכשיו הם לא הקימו את המעונות מסיבות שונות שלא אפרט כאן.

יותם בן שטרית: מה שקורה זה שדווקא לאחרונה הם הולכים להמשיך את כפר הסטודנטים שיש עם פרויקט איילים בתוך שדרות ולשם אמור לזרום הכסף.

יותם בן שטרית: אני מאמין שזה יקרה בשבועות הקרובים.

רועי פולקמן: כמה חדרים, או כמה מיטות זה ייצר?

יותם בן שטרית: הפרויקט הגדול אמור לספק כ-400 מיטות ובמידי הם אמורים לספק כ-200 מיטות.

חן גרינברג: כרגע יש 80 מיטות.

חן גרינברג: לקח שנה רק להסדיר את החנייה בכפר איילים.

יותם בן שטרית: איני מתווכח.

יותם בן שטרית: אני רק אומר מה אנחנו נותנים.

יותם בן שטרית: זה גם באחריות המוסד האקדמי.

יותם בן שטרית: יש מוסדות שיודעים לנצל את התקציב שאנחנו מעבירים ולפעול איתו ויש מוסדות, שעם כל הכבוד אליהם, פשוט יש להם סדרי עדיפויות אחרים.

יותם בן שטרית: אנחנו כאן מנסים לענות ולתת פתרון למה שאנחנו יכולים.

יותם בן שטרית: המצוקה מוכרת ובשביל זה אנחנו הולכים לפרויקט ייחודי בשיתוף עם העירייה.

זאב בנימין בגין: עוד מוסד.

זאב בנימין בגין: כן, אדוני.

שלומי יחיאב: אני סיימתי את תפקידי כיושב-ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.

שלומי יחיאב: הייתי רוצה להתייחס לסוגיית התנאים והמחיר.

שלומי יחיאב: יש ביקוש שעולה באופן משמעותי על ההיצע.

שלומי יחיאב: ברגע שישנה הסיטואציה הזו אז, כמו שציין יותם בן שטרית, יש סדרי עדיפויות.

שלומי יחיאב: ואז המוטיבציה לשפר מעונות – ויושב כאן אדריאן קרמר מנהל המעונות באוניברסיטה העברית – באמת יש מוטיבציה לשפר אבל באמת יש סדרי עדיפויות של מוסד מבחינת הקצאת תקציבים לשיפור מעונות.

שלומי יחיאב: שיפור מעונות, לפעמים זה יכול להיות קצת בינארי, זה לא שמשקיעים פה 100,000 שקל, שם 150,000 שקל.

שלומי יחיאב: לשפץ בניין זה יכול להיות שמונה מיליון שקלים.

שלומי יחיאב: ומצד המוסד האקדמי על אתגריו השונים, זה יכול להיות מורכב להיכנס לתהליכים האלו ולצערי הרב זה יורד בסדר העדיפויות.

שלומי יחיאב: אז, אדוני היושב-ראש, ביקשת כלי ראשון של פתרון?

שלומי יחיאב: אנחנו חושבים שתהליך הסטנדרט האחיד הוא הכלי הראשון – אנחנו נוכל לומר איזה בניין מעונות אינו עומד בסטנדרט הראוי, וזה חייב להיות השלב הראשון בהגדרה.

שלומי יחיאב: הסוגיה השנייה של המחיר - - -

זאב בנימין בגין: יותם בן שטרית, אתם יודעים?

זאב בנימין בגין: אצלכם בוות"ת זה ממופה?

יותם בן שטרית: קודם כל יש סטנדרט של מעונות סטודנטים שאנחנו קבענו ופרסמנו בקולות קוראים של מה שהיה.

יותם בן שטרית: שלומי יחיאב, אתה מתאר מעונות ישנים, שיש שם גם שני סטודנטים בחדר וכדומה.

יותם בן שטרית: אנחנו הסרנו את זה.

יותם בן שטרית: מודים, מ-2012 התחלנו לטפל בבעיה.

יותם בן שטרית: יש כיום סטנדרט.

זאב בנימין בגין: אני שואל אם יש כיום מיפוי של אותם מעונות שבהם - - -

יותם בן שטרית: סטנדרט לעתיד – יש.

יותם בן שטרית: סטנדרט לגבי העבר –מה יעשו עם זה?

זאב בנימין בגין: לפעמים יש דברים שאינם דורשים סטנדרט.

זאב בנימין בגין: אם הקירות מטים לנפול ויש תקרות רטובות אז לא צריך סטנדרט.

זאב בנימין בגין: מדובר בסטנדרט שיאה למגורים של כל אחד.

זאב בנימין בגין: אני שואל האם אתם אומרים: "ב-500 המיטות האלו המצב הוא כזה שדורש מיד השקעה של - - -".

זאב בנימין בגין: פשוט כדי שיהיה מיפוי, שיידעו על מה מדובר.

זאב בנימין בגין: אם מחפשים פתרונות צריכים לדעת לצורך מה הפתרונות.

חן גרינברג: אנחנו עושים את זה אבל בסופו של דבר, לצערי, בגלל הביקוש הגדול, גם סטודנט או סטודנטית שמגיעים למעונות שאינן בסטנדרט גבוהה יגורו שם.

רועי פולקמן: וזה יעלה להם פחות באופן ניכר.

ארז כליף: לא באופן שהולם את מצב המעונות.

רועי פולקמן: אני למדתי כלכלה באוניברסיטה העברית.

רועי פולקמן: אני כן מאמין בהיצע וביקוש.

רועי פולקמן: בסופו של דבר, האוניברסיטה העברית היא גוף שרוצה שהסטודנטים שלו יהיו מרוצים.

רועי פולקמן: הוא יכול להחליט אם הוא מגייס כסף.

רועי פולקמן: אם סטודנט חושב שהתנאים לא מתאימים לו ביחס למחיר אז הוא לא יגור במעונות.

רועי פולקמן: אי אפשר כל דבר להפוך לרגולציה.

ארז כליף: אני ראש מחלקת רווחה באגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.

ארז כליף: אתחיל ואומר שאני חושב שהרבה מהדברים שעלו כאן:

ארז כליף: בעיית המימוש, הדוגמא החיובית של הטכניון – שמציינת פעולה שנשמעת לנו כמעט אלטרואיסטית, שהמוסד לקח על עצמו את האחריות לסבסד את דמי המעונות – מראים שיש בעיה שאין כתובת, אין רשות אחת שמפקחת על הדברים.

רועי פולקמן: מה זאת אומרת?

רועי פולקמן: יש את ות"ת ויש את "דירה להשכיר".

רועי פולקמן: איפה הבעיה?

ארז כליף: אז למה מוסד החינוך, כמו ששלומי יחיאב הזכיר, צריך להיות אחראי לאופן שבו מוקמים אצלו המעונות?

ארז כליף: למה אין רשות שדואגת להגיד כמה מיטות צריכות להיות?

רועי פולקמן: כי אנחנו לא קומוניסטים, כי מדינת ישראל מאצילה סמכויות.

רועי פולקמן: אנחנו תומכים בתמריצים, קובעים סטנדרטים.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד, אפשר גם לשאול למה מדינת ישראל לא בונה כל בניין בכל עיר?

רועי פולקמן: כי מדינת ישראל לא מנהלת מירושלים את כל הבנייה.

רועי פולקמן: אתה רוצה שאני אספר לך איך הבנייה נראית כשחברה ממשלתית מנהלת דברים?

רועי פולקמן: אני יכול לקחת אותך לכמה חברות ממשלתיות שיצא לי לבדוק.

רועי פולקמן: זה לא עובד יותר טוב.

רועי פולקמן: אתה רוצה שאיזה פרוטקציונר פוליטי יישב בירושלים ויחליט איך הוא בונה את המעונות ויחלק לחברי המפלגה?

ארז כליף: ממש לא.

רועי פולקמן: האם ארז כליף רוצה חברה ממשלתית שתבנה את המעונות?

שלומי יחיאב: חבר הכנסת פולקמן, גם אנחנו איננו בעד רגולציה גדולה.

שלומי יחיאב: אנחנו לא באים משם.

שלומי יחיאב: אנחנו מודעים לנקודות התורפה שלנו.

שלומי יחיאב: לומר לסטודנט: "אם אתה לא תיקח דירה במעונות אתה תלך לגור בקריית יובל או ברחביה או בקטמון", זה לא קיים כל כך ואתה, חבר הכנסת פולקמן, יודע מה המצב בירושלים.

שלומי יחיאב: כל הרעיון של המעונות הוא שמחירם נמוך הרבה יותר מהשוק המקומי.

שלומי יחיאב: זה קהל שבוי בסופו של דבר.

שלומי יחיאב: אז איננו מחפשים סטנדרט שיגדיר עד רמת המילימטר.

רועי פולקמן: יש סטנדרט.

שלומי יחיאב: אם אני צריך לחדד את הסוגיה, הסטנדרט הזה צריך להיות כזה שתהיה לנו יכולת מול ות"ת או גופים כאלה, שיהיה סטנדרט בר אכיפה.

רועי פולקמן: סליחה שאני מתפרץ.

רועי פולקמן: במעונות אידלסון של האוניברסיטה העברית, מה זה סטנדרט?

רועי פולקמן: המדינה אינה יכולה לבוא לאוניברסיטה העברית ולומר: "תקשיבו חבר'ה, פה יש להחליף את הצינורות, זה עולה חמישה מיליון שקלים".

רועי פולקמן: אז המדינה תתקצב את האוניברסיטה העברית עבור השיפוץ?

רועי פולקמן: יש מוסד מאוד רציני, מוסד ציבורי, לא פרטי של מישהו - - -

שלומי יחיאב: הטענה של המוסד היא שאין כסף.

רועי פולקמן: אבל המדינה לא תאמר לאוניברסיטה: "סיגרו את המעונות כי אין לכם כסף לשיפוץ".

רועי פולקמן: זה יפגע בסטודנטים.

רועי פולקמן: יש תקציב, יש סטנדרטים.

רועי פולקמן: זה דיון שעם כל הכבוד, זה אינו תפקידה של הכנסת לנהל.

רועי פולקמן: תנהל אותו מול המוסד האקדמי שלך.

רועי פולקמן: אם אתה רוצה, סגור את המעונות.

רועי פולקמן: אני אספר לך איך סוגרים מעונות כשיש בעיה של רמת אחזקה.

רועי פולקמן: גם את זה עשיתי כשהייתי מנכ"ל אגודה.

רועי פולקמן: אתה חושב שכל דבר מנהלים מהכנסת?

רועי פולקמן: תשבית את המעונות.

זאב בנימין בגין: הייתה גרסה בוות"ת, איני בטוח שכך זה נוהג היום, שיש לנו קצת יותר מדי אוניברסיטאות בארץ.

זאב בנימין בגין: אבל יש בזה כנראה גם יתרון.

זאב בנימין בגין: בלאו הכי הוא נרשם לשלוש אוניברסיטאות אז יכול להיות, לגבי חלק מן האנשים זה בוודאי כך, הוא יבחן האם יש לו פתרון דיור לשלוש או ארבע השנים הבאות.

זאב בנימין בגין: אתה, שלומי יחיאב, מוכרח להשאיר משהו לכלים אחרים.

זאב בנימין בגין: אני תומך בהערה האחרונה של חבר הכנסת פולקמן.

זאב בנימין בגין: ליאת הלבץ, רצית לומר משהו לגבי המצב הנוכחי ועל התקלות, או שאין לך מה להוסיף על מה שנאמר?

ליאת הלבץ: דוד גלזר התייחס לסוגיות בעניין זה.

ליאת הלבץ: לא מדובר רק בהחזקה, מדובר גם בעניין התשלומים והחוזים לטווח קצר.

זאב בנימין בגין: מה לטווח הקצר?

ליאת הלבץ: החוזים.

ליאת הלבץ: אמרת עכשיו שהסטודנט יכול לבחור את מוסד הלימודים על פי פתרון הדיור ולהבין האם יש לו חדר במעונות.

ליאת הלבץ: הוא לא יכול לדעת שיהיה לו חדר במעונות בשלוש השנים הקרובות מכיוון שהחוזה אינו לשלוש שנים, זה לא לכל התואר ולא מבטיחים לו שום דבר.

זאב בנימין בגין: מול מי הוא חותם על החוזה?

ליאת הלבץ: הוא חותם על חוזה מול המוסד או מול היזם, מול הבעלים של המעונות.

ליאת הלבץ: כמו שאמרנו – הסיטואציה מאוד משתנה ובכל מוסד היא אחרת, מצד אחד אני מסכימה עם חבר הכנסת פולקמן שבסוף הסטודנטים צריכים ליטול אחריות על מה שקורה בקמפוס שלהם ולהניע מה שלא נראה להם.

ליאת הלבץ: המחירים בקפיטריה גבוהים?

ליאת הלבץ: שיילחמו על הורדת המחירים.

ליאת הלבץ: אני מסכימה לחלוטין, אך מן הצד השני, יש להבין שאנחנו קהל שבוי בהרבה מהסוגיות האלה.

ליאת הלבץ: ואין שום ספק שדווקא האוכלוסיות המוחלשות ודווקא האנשים שמגיעים לאקדמיה בלי האפשרות לשכור חדר בעיר במחירים סבירים - - -

זאב בנימין בגין: ולכן שאלתי לגבי מיון הזכאות.

ליאת הלבץ: המיון של הזכאות משתנה בין מוסד למוסד.

ליאת הלבץ: כל מוסד מחליט על דעת עצמו מה התנאים שמתאימים לו.

ליאת הלבץ: זה משתנה וזה יוצר בעיות לאוכלוסיות מסוימות.

יותם בן שטרית: אפשר להציע משהו?

יותם בן שטרית: קודם כל אבקש מכם, התאחדות הסטודנטים, לעשות הפרדה בין המוסדות שהתחלנו לתקצב החל משנת 2012.

יותם בן שטרית: להם יש איזו שהיא אחידות ורוב הדברים שם נעשו בתיאום אתכם.

יותם בן שטרית: כלומר סטודנט אמור לקבל שכירות ל-12 חודשים, לא ל-10 חודשים או לכל מיני תקופות כאלה.

יותם בן שטרית: כל פרויקט מעונות שנבנה החל משנת 2012 אמור לשלם לחוד את כל המרכיבים הנוספים: ארנונה, חשמל, מים וכדומה.

יותם בן שטרית: אם מעבר לכל הפרויקטים האלה יש מעונות שיש איתם בעיה, אני חושב שאתם כהתאחדות יכולים לדרוש תנאים מהמוסד על הדברים הקיימים.

יותם בן שטרית: אבל לדעתי זה לא אמור לעבור דרך הכנסת אלא דרככם, כיוון שאנחנו עושים התאמה החל משנת 2012 ולא מלפני כן.

יותם בן שטרית: עם כל דבר כזה שהיה לפני יש לנו בעיה מסוימת.

יותם בן שטרית: להחליף את כל מעונות הסטודנטים באוניברסיטה העברית, עם כל הכבוד, זו הוצאה שתיקח את כל תקציב מעונות הסטודנטים – כ-100 מיליון שקלים, כמו שנאמר כאן – לאוניברסיטה העברית.

יותם בן שטרית: אנחנו מנסים לייצר כאן פתרון.

יותם בן שטרית: הפתרון יהיה בשלבים.

יותם בן שטרית: נעבוד בשיתוף פעולה כמה שניתן, אבל עדיין אתם צריכים לאפשר למוסד האקדמי גמישות ניהולית, את מי הוא מקבל ואת מי לא.

יותם בן שטרית: לא ניתן, לטעמי – ואני חושב שיש כאן נציגים מוור"ה ומוור"מ שיכולים להעיר על זה – לא ניתן לחייב את המוסד, להגיד לו: "אני רוצה אחידות בין כולם".

יותם בן שטרית: סטודנט שמגיע לכנרת אמורים להיות לו תנאים אחרים מאשר סטודנט שמגיע לאוניברסיטה העברית.

דוד גלזר: כשנכנס תן לחדר מעונות בווינגייט בנתניה אז יכול להיות שהכנסת לא צריכה לדאוג לזה אבל בסוף זה קורה.

דוד גלזר: בסוף יש תת-תנאים בחלק מהמעונות שהם מזעזעים.

יותם בן שטרית: ולכן אני מציע שתעשו הפרדה בין המעונות הקיימים לאלו שלא, ונטפל בהם.

ליאת הלבץ: אני לוקחת את זה לעניין חוזר המנכ"ל, מה שדיברנו עם משרד הפנים.

ליאת הלבץ: חוזר מנכ"ל משרד הפנים הגדיר שמגיעה לסטודנטים הנחה במעונות בקמפוס.

זאב בנימין בגין: הנחה במה?

רועי פולקמן: פטור מארנונה.

ליאת הלבץ: פטור של 67% מהארנונה.

ליאת הלבץ: אנחנו פונים למוסדות.

ליאת הלבץ: נתנו לאגודות את כל הכלים לפנות למוסדות ולרשויות המקומיות ולוודא שההנחה הזו נכנסת.

ליאת הלבץ: אגב, אנשי ור"ה ישבו שם עם שר הפנים והבטיחו לו שההנחה באמת תגולגל לידי הסטודנטים ותועבר אליהם ולא המוסד ירוויח מן ההנחה הזאת.

ליאת הלבץ: בסוף אנו מדברים עם האגודות בשטח והם אומרים לנו: "ניסינו, דיברנו עם הרשות, דיברנו עם המוסד.

ליאת הלבץ: אמרו לנו שנתנו, היה כבר קודם, החלנו לכם את זה בתוך השכר, אתם כן יודעים אתם לא יודעים, לא שילמתם ארנונה עד היום גם ככה אז אין לנו ממה לתת לכם הנחה...".

ליאת הלבץ: בסוף, אנחנו מוגבלים בכלים שלנו.

זאב בנימין בגין: ממתי חוזר המנכ"ל הזה?

דוד גלזר: מ-2016.

זאב בנימין בגין: אז אנחנו בערך שנה וחצי מאז.

רועי פולקמן: יש עוול ספציפי כזה במעונות באוניברסיטת אריאל בהיקף גדול מאוד, שיש שם עניין עם המעונות, אבל נכון שזו בעיה שנפוצה בעוד מקומות.

ליאת הלבץ: במשרד הפנים אומרים לנו: "טפלו בזה אתם".

רועי פולקמן: בסוף אין פה שלטון דיקטטורי ואם רשות מסוימת אינה רוצה לתת אז היא אינה חייבת מכיוון שאלו הנחות רשות.

רועי פולקמן: זו אולי שאלה לוועד ראשי האוניברסיטאות: אם רשות כן נותנת, וזה לדעתי יותר קל, איך יכול להיות שזה לא מגולגל לסטודנט?

רועי פולקמן: ואם זה בטוח מגולגל לסטודנט אז סבבה.

רועי פולקמן: זה דבר שניתן לוודא אותו.

רועי פולקמן: יש כאן מישהו מוועד ראשי האוניברסיטאות שיכול לענות?

בני אלון: אני יושב-ראש פורום המנכ"לים של המכללות האקדמיות הציבוריות.

בני אלון: אתייחס באופן רחב לסוגיית המעונות.

בני אלון: אני באופן אישי ליוויתי פרויקט כזה במכללה שאני עומד בראשה – האקדמית תל אביב-יפו.

בני אלון: ראשית, לגבי החסמים, חשוב שהדברים יונחו על השולחן: מודלים פיננסים שמתאימים למכללות במרכז אינם מתאימים למכללות בפריפריה.

בני אלון: ויש מכללות מתל חי בצפון ועד ספיר בדרום, הן הוזכרו כאן.

בני אלון: אני חייב לציין שבשנתיים האחרונות ות"ת ומשרד האוצר מגלים גמישות או ניסיונות יוזמה על מנת לאפשר למכללות להשיג תרומות, או להשתמש במקורות קיימים ולקחת סיכון מסוים מול הבנקים, על מנת לאפשר את הקמת המעונות.

בני אלון: אבל נדרשת כאן פעולה אמיצה ואמיתית של המערכת הרגולטורית על מנת לאפשר לדבר הזה לקרות בפריפריה.

בני אלון: זה חסם אחד – המודלים הפיננסים.

בני אלון: הדבר השני: הרגולציה התכנונית, וזה לא משהו שרלוונטי רק למעונות הסטודנטים אלא באופן כללי, across the board, כל הנושא של תהליכי תכנון הוא חסם מאוד גדול במדינת ישראל, בטח בנושא מעונות הסטודנטים.

זאב בנימין בגין: לכן שאלתי כמה מהדירות האלה כבר עברו סטטוטוריקה.

בני אלון: הדבר הזה מונע את ההתקדמות, גם ברמת תוכנית בניין העיר, גם ברמת הסכמי החכירה וכולי.

בני אלון: אני אומר לכם, עבדתי על פרויקט חמש שנים כדי להקים מעונות סטודנטים וקיבלתי את כל הרוח הגבית מעיריית תל אביב-יפו, ומהרגולציה, ומכל גוף אפשרי.

בני אלון: ויושבים פה חברי כנסת שעזרו לדחוף את הדבר הזה.

בני אלון: לקח לי חמש שנים.

בני אלון: אין שום סיבה בעולם שזה ייקח חמש שנים.

בני אלון: אני אומר לכם מהסתכלות על התהליך שאין שום סיבה שזה ייקח יותר משנה, מקסימום שנה וחצי, וזה חסם מאוד גדול.

רועי פולקמן: יש לציין שזה אירוע ייחודי שלכם.

רועי פולקמן: חברת הכנסת מירב בן-ארי טיפלה בזה אבל זה אירוע ייחודי.

רועי פולקמן: דווקא במובן הזה המורכבות שהייתה בוועדת הערר של תל אביב לא קורית בהכרח באחווה או בספיר.

רועי פולקמן: זה נושא צדדי כי זה לא אירוע של מעונות סטודנטים.

בני אלון: אני לא מייצג רק את האקדמית תל אביב-יפו.

רועי פולקמן: באירוע תכנוני זה אנו מטפלים באופן רוחבי.

רועי פולקמן: זה לא קשור למעונות הסטודנטים.

בני אלון: אני מדבר על עניין רוחבי.

בני אלון: הנושא הרגולטורי בצד של התכנון קיים לא רק בתל אביב-יפו אלא גם באחווה ובמקומות אחרים.

רועי פולקמן: אנחנו מכירים וזה מטופל.

בני אלון: הוא נושא שדורש טיפול.

בני אלון: לגבי הסטנדרטים שעלו כאן – קודם כל, בהסתכלות קדימה, אין לי שום ספק שאפשר להסדיר גם במקומות שיש קרקע שניתנת בחינם על ידי רשות מקרקעי ישראל, ובוודאי כשיש תקצוב של ות"ת ומענקים של משרד האוצר.

בני אלון: אפשר לקבוע סטנדרטים.

בני אלון: אנחנו קבענו סטנדרטים בתוך המכללה שלנו, מכללות אחרות קבעו סטנדרטים של רמת שירות לסטודנטים, של הרכב הריהוט וכולי.

בני אלון: את הדבר הזה ניתן לעשות, בוודאי בהסתכלות קדימה, וצריך שהוא יקרה.

בני אלון: בהסתכלות לאחור לגבי מעונות שקיימים גם כאן, יש מודלים כלכליים, כולל אגב מודל שהופעל באוניברסיטת תל אביב, שמאפשרים לחדש את המעונות, להפעיל אותם בסטנדרטים טובים יותר עבור הסטודנטים.

בני אלון: גם על זה צריך לחשוב ולהשתמש במנוף הזה על מנת לשנות את המצב, כי זה אפשרי.

זאב בנימין בגין: באיזה מימון?

זאב בנימין בגין: לגבי החלק האחרון של דבריך.

בני אלון: מימון חיצוני.

זאב בנימין בגין: יש מודלים פיננסים?

זאב בנימין בגין: תסבר את אוזני.

בני אלון: כשבאה חברה יזמית ואומרת: "אני רוצה להפעיל את המעונות האלה ולהעלות את הסטנדרטים ולהביא כסף במימון חיצוני" – זה מודל שמאפשר ללכת אחורה ולטפל.

זאב בנימין בגין: והחברה היזמית תנהל את המעונות למשך 10–15 שנים?

בני אלון: כן, למשך תקופה, בהתאם למערכות היחסים.

שמעון אקסלרוד: אני יושב-ראש אגודת הסטודנטים במכללת תל חי.

שמעון אקסלרוד: הגעתי מקרית שמונה היום.

זאב בנימין בגין: עשית דרך ארוכה.

שמעון אקסלרוד: חבר הכנסת פולקמן אמר שישנם תקציבים והבעיה היא בעיית מימוש בשטח.

שמעון אקסלרוד: במכללת תל חי החלו בתוכנית בניית מעונות לפני עשר שנים.

שמעון אקסלרוד: התוכנית כללה 450 מיטות במעונות.

שמעון אקסלרוד: נכון להיום יש 120.

זאב בנימין בגין: איפה עוד 300 מיטות?

שמעון אקסלרוד: יש קרוב ל-270 מיטות שהן כרגע חלק מדירות עמידר וכדומה שהן בתוך העיר עצמה.

שמעון אקסלרוד: זו בעיה שיש לנו מכיוון שאותן חברות רוצות להוציא אותנו מן הדירות המדוברות ולהחזיר אותן אל התושבים בעיר.

שמעון אקסלרוד: יש בעיה לקראת שנה הבאה מכיוון שיש ביקוש עצום למעונות.

שמעון אקסלרוד: יש קרוב ל-4,600 סטודנטים במכללה ורק 120 מיטות במעונות של המכללה עצמה.

שמעון אקסלרוד: התכנון הוא להקים 450 מיטות.

שמעון אקסלרוד: התקציב תקוע כרגע בין קק"ל, בין ות"ת ובין משרד האוצר וזה משהו שסמנכ"ל המכללה אמר לי.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת מירב בן ארי, היא יותר קרובה לצעירים ממני.

מירב בן ארי: זה 400 מיליון שקלים שאני, וגם רועי פולקמן, מעורה בהם היטב.

מירב בן ארי: זה ועדת הארבעה.

מירב בן ארי: זה 400 מיליון שקל לכל הפרויקטים בצפון של קק"ל.

מירב בן ארי: אני מטפלת בנוסף במבני המכינות בצפון.

מירב בן ארי: כל הנושא הזה ייפתר בשבועות הקרובים ויגיע לסיומו.

מירב בן ארי: אני עוסקת בסאגה הזו קרוב לשלושה חודשים.

רועי פולקמן: זה נושא ספציפי למעשה.

רועי פולקמן: זו לא בעיה רוחבית.

מירב בן ארי: זה נושא ממש ספציפי, זה אירוע, אדוני יושב-ראש הוועדה, שנוגע במכינות הקדם צבאיות, במעונות, וזה 400 מיליון שקל שסתם, אני לא אלאה אתכם, רק בשבוע שעבר דיברתי עם דני עטר שיוציא מכתב שהוא משחרר מתביעות אחרות, לא משנה.

מירב בן ארי: אנחנו ממש בישורת האחרונה של האירוע הזה.

מירב בן ארי: אני אישית מטפלת בו וכמובן גם רועי פולקמן ואנחנו נסכם את הסיפור הזה.

מירב בן ארי: אנחנו ממש בסוף של זה.

זאב בנימין בגין: טוב.

זאב בנימין בגין: היה שווה לך, שמעון אקסלרוד, לעשות את הדרך מקרית שמונה.

רועי פולקמן: אולי יהיה גם חדר מיון קדמי במעונות שם.

מירב בן ארי: יש מצב, בתקציב של 400 מיליון השקלים.

דוד גלזר: חשוב לציין שתל חי היא דוגמא טובה לבעיה של מחסור במיטות.

דוד גלזר: שמעון אקסלרוד יכול לספר לכם ששוק השכירות באזור תל חי נמצא בעלייה מטורפת.

זאב בנימין בגין: אנחנו שמחים על מצבים כאלו.

דוד גלזר: מצד אחד אנו שמחים כי זה מפתח את הצפון ונכנס יותר כסף לצפון.

דוד גלזר: אבל לסטודנטים של מכללת תל חי אין מיטות והמחירים עולים ואין מה שיאזן את השוק.

רועי פולקמן: אני רק אומר לך, שמעון אקסלרוד, כיושב-ראש האגודה, כל עוד זה בממשק – היה כאן קודם דיון על מעורבות חברתית.

רועי פולקמן: הכי חשוב שהמעונות לא יהפכו להיות בועה נפרדת מהעיר.

רועי פולקמן: אחת הבעיות של העיר קריית שמונה היא בדיוק הניתוק.

רועי פולקמן: עכשיו בונים שם שכונה חדשה, שכונת יובלים, שהיא מחדל תכנוני אדיר, אני כבר אמרתי את זה למי שצריך להגיד.

רועי פולקמן: נורא ואיום, באמת אין לתאר.

זאב בנימין בגין: באיזה מובן?

רועי פולקמן: שהיא מנותקת מהעיר, שהיא שכונה שתהפוך לעיר נפרדת שמנותקת מקריית שמונה.

מירב בן ארי: אני חייבת לספר משהו שקרה לי במקום העבודה הקודם שלי בנתניה כמנהלת מרכז לנוער בסיכון אז מישהו שלח לי מכתב.

מירב בן ארי: בקורות החיים הוא כתב: "שם, שם משפחה, עיר: עיר ימים".

מירב בן ארי: אתם יודעים מה זה "עיר ימים"?

מירב בן ארי: שכונה בנתניה בפולג.

מירב בן ארי: אנשים שגרים בנתניה ואומרים שהם גרים בפולג.

מירב בן ארי: זה נורא.

רועי פולקמן: זה מה שיקרה בקריית שמונה.

רועי פולקמן: אסור שסטודנטים יהפכו להיות שכונה נפרדת, כי כך יקרה.

ליאת הלבץ: חבר הכנסת פולקמן, היינו בשיח עם עמידר בנושא התחדשות עירונית בקריית שמונה, לקחת את הבניינים של עמידר לבנות עליהם עוד קומות שתהיינה קומות של סטודנטים שיגורו במשותף עם התושבים כחלק מההתחדשות העירונית.

רועי פולקמן: מצוין.

מירב בן ארי: זה מה שצריך.

מירב בן ארי: כמו כפרים.

ליאת הלבץ: עמידר ענו לנו שזה לא כלכלי ולכן זה לא יצא אל הפועל.

רועי פולקמן: את האירוע הזה איני מכיר.

רועי פולקמן: תיידעו אותנו.

זאב בנימין בגין: מי קבע שזה לא כלכלי?

ליאת הלבץ: עמידר.

רועי פולקמן: פעם ראשונה שאני שומע את זה.

רועי פולקמן: תערבו אותנו.

רועי פולקמן: זה צריך להיות הכיוון.

זאב בנימין בגין: אנחנו בישורת האחרונה.

זאב בנימין בגין: הדובר הבא, נציג הטכניון, בבקשה.

אמיר ניסן כהן: אני שמח שדיברתם על עודף רגולציה וכמה הוא רע.

אמיר ניסן כהן: אני רוצה להתייחס לזה בקונוטציה של משהו שנאמר כאן על ידי נציגי האוניברסיטה העברית ולהוסיף עוד משהו שבעייתי עבורנו בטכניון.

אמיר ניסן כהן: הסיבה שמצב המעונות הישנים, משהו שקיים גם בטכניון ולא מטופל, מאוד מטריד אותנו, היא מכיוון שלא מגיעים תקציבים מהמדינה עבור הדברים האלו מכיוון שהמדינה קבעה רגולציה והחליטה שהכסף הולך למשהו ספציפי.

אמיר ניסן כהן: אם נותנים כסף למעונות ולא נותנים למוסד דרך להחליט לאן הכסף הזה צריך להגיע למעונות על מנת לשפר את התנאים של הסטודנטים בצורה הטובה ביותר - - -

רועי פולקמן: לא הבנתי.

רועי פולקמן: כסף למעונות חדשים?

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: יש לטכניון מספיק מקורות תקציביים חוץ מהכסף שמיועד לחדרי מעונות כי כרגע שמעתם על מחסור ב-20,000 חדרים.

רועי פולקמן: אתה רוצה שניתן למוסדות כדי שעוד פעם המוסדות העשירים והחזקים, שלסטודנטים שלהם יש פתרונות, הם יקבלו 50 מיליון מה-100 מיליון שיש לנו השנה וישפצו מעונות בזמן שחסרים לנו 10,000 חדרים?

רועי פולקמן: יש לטכניון ולאוניברסיטה העברית מקורות תקציביים אחרים ויכולות להשיג את הכספים הללו, כולל תקציבי פיתוח שקיימים בוות"ת ובעוד מקורות אחרים.

רועי פולקמן: אפשר לנהל דיון על סדרי עדיפויות.

רועי פולקמן: אני לא מנהל עכשיו את הטכניון אבל עם כל הכבוד, זה לא קשור לתקציבים לבניית מעונות.

רועי פולקמן: שום קשר.

אמיר ניסן כהן: אני רוצה לדבר על נושא שכן קשור לבניית מעונות חדשים, שהוגדרו קריטריונים שלא תמיד מתאימים למה שהמוסד באמת צריך.

אמיר ניסן כהן: אתן דוגמא מהטכניון.

אמיר ניסן כהן: בטכניון שליש מהסטודנטים לומדים לקראת תארים מתקדמים.

אמיר ניסן כהן: מדובר בחבר'ה שנושקים ל-30 ויש להם משפחות וילדים ואחד הקריטריונים הוא שאי אפשר לבנות מעונות שיגורו בהם אישה וילד.

אמיר ניסן כהן: לצערנו המסטרנטים והדוקטורנטים רוצים לגור עם הילד שלהם.

רועי פולקמן: האם זה נכון ?

יותם בן שטרית: זה לא מדויק.

יותם בן שטרית: התקציב היחידי שלא נתנו הוא למיטת התינוק.

יותם בן שטרית: הנציג הטכני נמצא כאן לצדי והוא אומר את זה בעצמו.

זאב בנימין בגין: זה ייפתר מחוץ לאולם.

זאב בנימין בגין: עוד מישהו מאחת המכללות?

איימן אבו-חמד: אני איימן אבו-חמד מדליית אל כרמל, נציג אגודת הסטודנטים במרכז האקדמי פרס.

איימן אבו-חמד: אתייחס לנושא עצמו בצורה אחרת.

איימן אבו-חמד: יש הרבה מכללות בארץ שאין להן מעונות.

איימן אבו-חמד: בתור בן אדם שגר בדליית אל כרמל ולומד ברחובות אני נוסע כשעתיים, שלוש–ארבע פעמים בשבוע ואני גם מתקשה לשלם שכר דירה ולא מוצא דירה באזור הלימודים במחיר נורמלי כמי שעובד במשרה חלקית.

רועי פולקמן: אתה לומד ברחובות וגר בדליית אל כרמל?

רועי פולקמן: ובכל פעם אתה נוסע ללימודים?

איימן אבו-חמד: אני נוסע בכל פעם ללימודים.

זאב בנימין בגין: אתה נראה טוב.

זאב בנימין בגין: ..

איימן אבו-חמד: בעבר גרתי ברמת השרון וזה היה קל יותר במקום כל הזמן לנסוע.

איימן אבו-חמד: כרגע אני מתקשה ממש ומחפש כבר מעל שנה וחצי דירה באזור ואיני מוצא משהו שמתאים מבחינת התקציב לסטודנט שעובד במשרה חלקית ולומד ארבעה ימים בשבוע.

איימן אבו-חמד: אשמח אם המרכז האקדמי שלנו - - -

רועי פולקמן: זו בכלל מכללה מתוקצבת?

קריאה: לא.

איימן אבו חמד: אני נכנס לעניינים בתור נציג הסטודנטים ואשמח לקדם את הנושא הזה.

רועי פולקמן: סליחה שאני אומר, אדוני היושב-ראש, זו דוגמה.

רועי פולקמן: הכסף שהמדינה נותנת נועד למוסדות האקדמיים המתוקצבים.

רועי פולקמן: כולם: מוסדות חינוך, מכללות לחינוך, מכללות בפריפריה, אוניברסיטאות, כולם.

רועי פולקמן: יש עוד הרבה מוסדות אקדמיים לא מתוקצבים שהם מוסדות פרטיים.

רועי פולקמן: אנשים משלמים שכר לימוד של 25,000 בשנה.

רועי פולקמן: אלו מוסדות של שוק חופשי.

רועי פולקמן: המדינה לא יכולה לקחת אחריות על כל מוסד.

דוד גלזר: יש את הפתרון של הרשויות בקול הקורא.

דוד גלזר: אפשר שרשות מקומית תתקצב.

רועי פולקמן: המרכז האקדמי פרס הראה לי פעם תוכנית פרטית למעונות סטודנטים.

רועי פולקמן: בזה אתם תפעלו מול המוסד.

איימן אבו-חמד: במוסד שלנו בשנים האחרונות יש קהילה ערבית גדולה שמגיעה מהצפון הרחוק, אז בנוסף מקבלים סבסוד ממשלתי כזה או אחר.

רועי פולקמן: הכתובת היא העירייה.

רועי פולקמן: לעירייה יש אפשרות לבנות מעונות.

איימן אבו-חמד: הם אמרו שיתחילו לבנות, זה היה ב-2014 ועד היום זה לא קרה.

איימן אבו-חמד: חלפו כבר ארבע שנים ואני בתור בן אדם שנמצא בפארק המדע, שיש שם גם את מכון ויצמן ואת ויצו ואחרים, ועדיין אין דירות שיתאימו לשכר של סטודנט, לדעתי זה עניין ממשלתי.

זאב בנימין בגין: ברור.

רועי פולקמן: העירייה יכולה לבנות.

זאב בנימין בגין: מתקרבים לסיכום.

זאב בנימין בגין: עוד מישהו?

יעל מרום: אני מ"דירה להשכיר".

יעל מרום: פרסמנו בשיתוף עם ות"ת ומשרד האוצר קול קורא בסוף 2016 לתקצוב מעונות סטודנטים גם במוסדות להשכלה גבוהה וגם, בפעם הראשונה, ברשויות מקומיות.

יעל מרום: הייתה היענות גדולה לקול הקורא.

יעל מרום: סביב 30 בקשות.

יעל מרום: כמובן שהכול נבדק תחת קריטריונים.

זאב בנימין בגין: מי נענה לקול הקורא?

זאב בנימין בגין: תתארי את הנענים כקבוצה.

יעל מרום: אציג את הרשויות המקומיות כדוגמה: עיריות כמו כפר סבא, קצרין, קריית אונו, ראשון לציון.

זאב בנימין בגין: זה יועד לרשויות?

יעל מרום: גם לרשויות.

זאב בנימין בגין: ולמי עוד?

יותם בן שטרית: גם למוסדות אקדמיים.

זאב בנימין בגין: למוסדות עצמם.

רועי פולקמן: רחובות ניגשו?

יעל מרום: למוסדות ולרשויות המקומיות.

יעל מרום: רחובות ניגשו אבל הבקשה שלהם לא הייתה טובה מספיק.

יעל מרום: התקציב היה מוגבל.

יותם בן שטרית: א

יותם בן שטרית: בהיר עוד דבר קטנטן:

יותם בן שטרית: אנחנו פונים לרשויות מקומיות מכיוון שגם לפי חוק ההשכלה הגבוהה איננו יכולים לתקצב, לא בעקיפין ולא במישרין, מוסד שאינו מתוקצב על ידי ות"ת, בשום דרך.

יותם בן שטרית: לכן הפתרון ניתן דרך רשויות מקומיות והן היו אמורות לייצר שיתוף פעולה על מנת להקים את המעונות.

זאב בנימין בגין: היה לנו דיון בוועדה לפני שבוע ובו שמעתי הגדרה מאוד יפה לתושב ברשות מקומית: "תושב הוא גירעוני, בהגדרה".

זאב בנימין בגין: אני שואל: האם רשויות בכלל רואות בסטודנטים יתרון, מטרד, גירעון לא מכוסה, פתרונות לעתיד, פוטנציאל לבייביסיטינג למשפחות?

זאב בנימין בגין: איך הרשויות רואות את זה?

רועי פולקמן: שאלת את שאלת מיליון הדולר ברגע האחרון של הדיון.

רועי פולקמן: זה פותח דיון קשה מאוד כאן.

זאב בנימין בגין: שיהיה לי מושג.

זאב בנימין בגין: לכן שאלתי מי ומי בעונים.

זאב בנימין בגין: אין פה נציג השלטון המקומי?

זאב בנימין בגין: גדי רובין, סטודנטים זה טוב?

זאב בנימין בגין: ילדים זה שמחה, את זה אנחנו יודעים.

רועי פולקמן: עירייה אוהבת סטודנטים?...

רועי פולקמן: דייג אוהב דגים?...

גדי רובין: אני עורך דין גדי רובין, נציג מרכז השלטון המקומי.

גדי רובין: עיריות אוהבות סטודנטים, סטודנטים זה טוב לעיר.

גדי רובין: כולם מדברים על עירוניות חדשה.

גדי רובין: מדברים על התחדשות עירונית בכלל.

גדי רובין: כולם רוצים סטודנטים, ובעיקר במרכז הערים.

זאב בנימין בגין: למה?

גדי רובין: כי הם לא גירעוניים.

רועי פולקמן: יש ביטוי בלעז שאומר: "DINK" כלומר: Dual Income No kids.

רועי פולקמן: אז אתה אוהב סטודנטים כי קשישים וסטודנטים מוציאים הכי הרבה כסף בעיר.

רועי פולקמן: הם אוכלים במסעדות, הם צורכים תרבות פנאי.

זאב בנימין בגין: ולכן סיפרתי לכם בהתחלה שדוקטורט עשיתי עם חמישה ילדים.

זאב בנימין בגין: תואר ראשון גמרתי עם ילדה, תואר שני עם שניים וכן הלאה.

זאב בנימין בגין: הייתי כנראה מאוד גירעוני.

זאב בנימין בגין: ..

זאב בנימין בגין: אני שמח, זה מעודד.

גדי רובין: סטודנטים הם בהחלט אוכלוסייה מאוד מבוקשת בערים.

גדי רובין: הם גם לא צורכים הרבה רווחה, הם מוסיפים לעירוניות ולבילוי, כל דבר.

גדי רובין: הדבר היחיד שהרשויות לא אוהבות זה כשמכתיבים להן לקחת שטחים חומים, כמו להגיד לראש עיריית תל אביב - - -

רועי פולקמן: לא מכתיבים.

רועי פולקמן: מאפשרים.

גדי רובין: אני אומר: הן לא אוהבות שמכתיבים להן, הן אוהבת שמאפשרים, זה בסדר.

רועי פולקמן: רק הן לא עושות.

זאב בנימין בגין: אי אפשר להתלונן שמאפשרים ואחר כך אתה אומר שהוא לא עושה.

רועי פולקמן: אוהבים-אוהבים, אבל לא עושים.

גדי רובין: חברים, יש להבין, כשיש לעיר מספר מסוים של שטחים חומים - - -

רועי פולקמן: אין לזה שום קשר, גדי רובין.

רועי פולקמן: אתה יכול לבנות שטח ציבורי ומעליו עשר קומות של מעונות סטודנטים.

רועי פולקמן: מה הקשר בין לבנות חמש קומות מתנ"ס ועשר קומות מעונות סטודנטים ברחובות?

רועי פולקמן: מה הקשר?

גדי רובין: זאת התשובה בגדול.

גדי רובין: השלטון המקומי ופורום ה-15 מאוד מאוד מבקשים שהרעיונות לקידום מעונות סטודנטים לא יבואו על חשבון קיצורי דרך בתכנון, למרות שאומרים שיש פה חסמים כאלה ואחרים, שלא יבואו על חשבון שטחים חומים אפקטיביים.

גדי רובין: אם אפשר לעשות את זה מעל אז זה בסדר.

רועי פולקמן: נו, אז תיבנו, אחלה.

רועי פולקמן: מה אתה רוצה, אי מלאכותי?

רועי פולקמן: היה דיון על אי מלאכותי מול תל אביב: "אי הסטודנטים".

רועי פולקמן: ..

זאב בנימין בגין: שמענו כאן נציגים ממקומות שאינם כלולים בפורום ה-15.

גדי רובין: נכון.

זאב בנימין בגין: אז מדינת ישראל אינה מיוצגת כהלכה על ידי פורום ה-15, עם כל הכבוד.

גדי רובין: אין ספק.

גדי רובין: אגב, רוב תושבי מדינת ישראל מתגוררים בערי פורום ה-15.

גדי רובין: אני אומר שוב: ברמה העקרונית וגם ברמה המעשית, רוב רובם של ראשי הרשויות המקומיות רוצים סטודנטים.

גדי רובין: שלא יהיה ספק.

זאב בנימין בגין: אבל האם הם מוכנים לפעול כדי לממש את הרצון?

גדי רובין: בנקודה הזו אין לי תשובה בשם כל ראש רשות מקומית בנפרד.

גדי רובין: איני יודע לדבר בשם ראש עיריית קריית שמונה לעומת ראש עיריית שדרות.

גדי רובין: ברמה העקרונית זה בהחלט חיובי.

זאב בנימין בגין: חברי הכנסת רועי פולקמן ומירב בן ארי, אתם עוסקים בזה באופן תדיר ואני רק אורח בדיון הזה.

זאב בנימין בגין: אני לומד הרבה.

זאב בנימין בגין: האם חלק מסוג הבעיות שהועלו כאן ניתן לפתרון במספר שיחות?

זאב בנימין בגין: נניח עניין הרשויות: עידוד הרשויות המקומיות, אלה שנתנו להן אפשרות ועדיין לא פעלו.

זאב בנימין בגין: האם ניתן ליצור מפגש שלכם, האנשים שעוסקים בכך, ולשמוע אם יש איזה בעיות מיוחדות שצריך לפתור מול משרד זה או אחר?

זאב בנימין בגין: יכול להיות שכדאי לעשות את זה?

רועי פולקמן: אתה צודק, אדוני היושב-ראש, ואני אחלק את זה לשניים: יש נושאים שקשורים ביישום – את גדי רובין אני מכיר שנים רבות עוד מעיריית ירושלים ומהעבודה עם השלטון המקומי.

רועי פולקמן: יש מהלך שלם שעוסק ביישום, שעלה כאן.

רועי פולקמן: דיונים כמו כאן, דיונים עם "דירה להשכיר", עם ות"ת, המעקב שאנחנו עושים באופן תדיר, העבודה מול השלטון המקומי וגם ישיבה שקיימנו לאחרונה יחד עם התאחדות הסטודנטים ומינהל התכנון שעסקה בנושא קידום המעונות.

רועי פולקמן: זה הליך של יישום.

רועי פולקמן: יש חוקים מאפשרים, יש תקציב, צריך לראות שזה קורה.

רועי פולקמן: כולל המעונות ברחובות, הקלות תכנוניות, והייתה לי בזמנו שיחה על הטכניון.

רועי פולקמן: אני גם אומר לפורום שיושב כאן, והתאחדות הסטודנטים גם מכירה את זה, כאשר יש בעיות נקודתיות, חסמים נקודתיים, כפי שקורה בקריית שמונה, כפי שהיה באקדמית תל אביב-יפו ואחרים, אנחנו עוזרים לפתור את זה מול המוסדות, את זה אנחנו יודעים לעשות.

רועי פולקמן: זה אתגר של כל מי שיושב כאן, כולל ארגוני הסטודנטים.

רועי פולקמן: זה יישום.

רועי פולקמן: יש כסף, יש כלים וצריך ליישם.

זאב בנימין בגין: כולכם מכירים את חבר הכנסת פולקמן?

זאב בנימין בגין: יש לכם את מספר הטלפון שלו?

רועי פולקמן: אחר כך נחלק מספרי טלפונים.

רועי פולקמן: זה לגבי יישום.

רועי פולקמן: לגבי דברים שצריך לשנות – יש כמה דברים.

רועי פולקמן: יש מהלך אחד שמונח כאן על השולחן וזה חוק המעונות.

רועי פולקמן: הוא יבוא לדיון ראשון בוועדת הפנים אני מקווה עוד לפני סוף המושב הזה.

רועי פולקמן: חתום עליו גם יושב- ראש הוועדה, חבר הכנסת יואב קיש.

רועי פולקמן: אנחנו נקדם אותו וניכנס קצת יותר לעומק לדיון על סוגיית התנאים, וזה נמצא ברמה הרגולטורית.

רועי פולקמן: יהיה חוק במדינת ישראל ושמו "חוק המעונות".

רועי פולקמן: ות"ת ועוד כל מיני גורמים צריכים להעיר עליו.

רועי פולקמן: הצעת החוק הזאת נמצאת על שולחן הכנסת ותגיע לדיון ראשון במהלך החודש וחצי הקרובים.

רועי פולקמן: אלו המהלכים שנעשים כרגע, אבל אם יש דברים נוספים - - -

זאב בנימין בגין: החוק המדובר ידרוש ביטוי בתקנות?

רועי פולקמן: לא בהכרח.

זאב בנימין בגין: כי בין חוק לבין תקנות ממתינים שבע שנים, אם בכלל.

רועי פולקמן: אתה צודק.

ליאת הלבץ: ננסה שלא.

ליאת הלבץ: הבוקר היינו בדיון על חוק שנחקק ב-2008 ועדיין לא תוקנו התקנות.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אתה מאה אחוז צודק.

רועי פולקמן: אתה בטח מכיר את זה.

רועי פולקמן: כשהלכנו למינהל התכנון לדבר איתם על הצעת החוק הם אמרו לנו שיש מודל של דיור מוגן.

רועי פולקמן: מדובר בחוברת עבה של תקנות.

רועי פולקמן: כנראה שתהיינה גם תקנות.

רועי פולקמן: ננסה שבסיס החוק לא יזדקק להן.

רועי פולקמן: בסוף גם חלק מן הדברים בעניין מעונות הסטודנטים יהיו בתקנות.

רועי פולקמן: אין מה לעשות.

רועי פולקמן: זה יהיה בתיאום עם ור"ה, ות"ת וכל הגורמים.

זאב בנימין בגין: אם אפשר מראש שהתקנות יבואו גב אל גב עם הצעת החוק, אם זה אפשרי.

זאב בנימין בגין: אני מודה לכם על הדיון.

זאב בנימין בגין: אני למדתי.

זאב בנימין בגין: אני כן רואה כאן, לפחות מצד חברי הכנסת שהשתתפו, ערנות לנושא.

זאב בנימין בגין: אתם תסכימו איתי שגם התמצאות, הן בכלל והן בפרטים.

זאב בנימין בגין: איני חושב שאני יכול לתרום ממש לדיונים האלה.

רועי פולקמן: אתה תמיד תורם.

זאב בנימין בגין: הוצפו כאן בעיות.

זאב בנימין בגין: אני חושב שמעטות היו חדשות לגביך, חבר הכנסת פולקמן.

זאב בנימין בגין: אנחנו כל הזמן בתהליך של למידה.

זאב בנימין בגין: חברי הכנסת הם לא מה שאנשים חושבים שהם.

זאב בנימין בגין: הם גם עובדים.

זאב בנימין בגין: וגם עובדים לטובת הציבור, תתפלאו.

זאב בנימין בגין: אני חושב שראינו כאן כמה דוגמאות לכך.

זאב בנימין בגין: אני חושב שאפשר לסכם בזאת:

זאב בנימין בגין: אני יוצא אופטימי מהדיון לפחות במובן זה.

זאב בנימין בגין: הבעיות על השולחן שנים אחדות.

זאב בנימין בגין: פתרונות אחדים הוצעו.

זאב בנימין בגין: העיקר עכשיו הוא מימוש, אם כי עדיין כשמסתכלים קדימה אני רואה פער במספרים.

זאב בנימין בגין: כלומר: מה שמדובר היום וימומש בעוד שש, שבע, שמונה שנים כבר ייפתח פער.

זאב בנימין בגין: יכול להיות שצריך בד בבד באותו זמן כבר לחשוב על הצעד הבא ולראות קודם באקסל ואחר כך בגרפים ולהתחיל לטפל בזה.

זאב בנימין בגין: תודה, רועי פולקמן, עזרת לי מאוד.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לכם ובהצלחה.

זאב בנימין בגין: הישיבה נעולה.