הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 161, 2017-07-11 12:12

יוסף ג'בארין: אני שמח לפתוח את הישיבה של הוועדה לזכויות הילד, ביום המיוחד לשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: על סדר היום אחד הנושאים המאוד חשובים והמאוד בוערים, גם בחברה בישראל בכלל וגם בחברה הערבית באופן מיוחד, כפי שנשמע בדיון הזה עוד מעט.

יוסף ג'בארין: בטיחות הילדים זה נושא שנוגע לליבנו כולנו כאן.

יוסף ג'בארין: אין מישהו כאן שאולי לא חווה, בין אם זה במשפחה, בין אם זה בשכונה, בין אם זה בישוב, מקרים קשים ומצערים של פגיעה בילדים.

יוסף ג'בארין: לכן המאמץ להגביר את המודעות לבטיחות הילדים ולשלום הילדים, הוא מאמץ שכולנו שותפים אליו, כולנו במובן הזה של משרדי ממשלה, חברה אזרחית, ארגונים.

יוסף ג'בארין: אבל גם משפחות, אנחנו כחברי כנסת, אנחנו כהורים ואנחנו גם כאנשים שהנושא הזה מאוד קרוב לליבנו.

יוסף ג'בארין: אנחנו נבקש בהתחלה לעמוד על הנתונים שקיימים בסוגיה הזו ונקשר את זה לנושא המרכזי שזה הקמפיינים בשפה הערבית ולצערי אנחנו תיכף נבין גם שהבעיה הזו חריפה במיוחד בתוך החברה הערבית, פגיעות של ילדים, מקרים של אובדן חיים בקרב ילדים, תאונות דרכים וכולי הם נושאים שהתופעה שלהם הולכת וגוברת באופן מיוחד בתוך הישובים הערבים, לכן חשוב לנו בדיון הזה לעמוד מקרוב על הקמפיינים היום שמיועדים להגברת המודעות לנושא הזה, נוכל להעריך את העבודה שנעשית, נוכל לדון מה עוד אפשר לקדם ולשפר, האם הקמפיינים הללו משיגים את מטרתם בתחומים השונים שהקמפיינים הללו מיועדים להם וכמובן מאוד חשוב לנו גם לשמוע הצעות לשיפור, מה עוד אפשר לעשות.

יוסף ג'בארין: אני רואה הרבה אנשים שמעורים ומעורבים בחיי היום יום של הקהילה הערבית, של הישובים הערבים, אנשי חינוך, מתחום העבודה הסוציאלית, ארגוני החברה האזרחית, מאוד חשוב לשמוע את דעתכם, איך אתם חשים את הקמפיינים האלה בתוך הישובים הערבים, בתוך המדיה בשפה הערבית, מה עוד צריך לעשות כדי שהקמפיינים הללו יצליחו עוד יותר ואולי התקווה שלנו שנצליח, אם לא למגר את התופעות הללו של פגיעות קשות ומסוכנות וקטלניות בילדים, אז לפחות לנסות לצמצם את ההיקפים של התופעות הללו.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכולם שבאתם.

יוסף ג'בארין: קודם כל אלה שירצו לדבר ולהשתתף בדיון, אשמח אם יעבירו פתק עם השם ונתחיל אולי בסקירה של הארגונים שעוסקים באופן יום יומי בנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: אני רואה גם את נציגי ארגון "בטרם" שיש להם מצגת.

יוסף ג'בארין: יש עוד ארגונים שרוצים להציג ועוד לא פנו אלי?

שרה אבו סיאם: אני מנהלת בטיחות ילדים בעירית רהט.

יוסף ג'בארין: נתחיל אולי מההצגה של "בטרם" וכך נתחיל את הדיון.

קריאה: יש פה נציגים מהרשות לבטיחות בדרכים?

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: יש פה נציגים מהרשות לבטיחות בדרכים, נציגי משרדי ממשלה.

יוסף ג'בארין: אני מציע גם לכם, בואו נשמע את הדיווח ואחר כך נוכל לנהל את הדיון.

גלית גלעד: בוקר טוב וברוכים הבאים, אנחנו מודים לחבר הכנסת ג'בארין ולוועדת זכויות הילד על המיקוד שלה בנושא של בטיחות הילדים ובדגש על בטיחות ילדים בחברה הערבית.

גלית גלעד: אנחנו ב"בטרם" חושפים מדי יום את הנתונים הקשים שאומרים שהסיכוי של ילד ערבי להיפגע במדינת ישראל ולמות מתאונה לא מכוונת הוא פי 3 מילד יהודי, ו-49% - - -

יוסף ג'בארין: זה כולל תאונות דרכים?

גלית גלעד: כן.

גלית גלעד: ארגון "בטרם" סופר את ההיפגעות הן בדרכים, הן בבית, הן במוסדות החינוך והן במרחב הציבורי.

גלית גלעד: 49% מהתמותה של ילדים כתוצאה מהיפגעות לא מכוונת היא של ילדים מהחברה הערבית, בעוד שהם חלק של 26% מהאוכלוסייה.

גלית גלעד: נתון זה הוא נתון חד משמעי וברור שעליו אנחנו בארגון "בטרם" החלטנו לטפל בו כיעד אסטרטגי מרכזי, ואנחנו כדי לקדם את הנושא הזה, אנחנו לא רואים רק את ההסברה כרכיב מרכזי אלא כמכלול של רכיבים כדי לעשות את השינוי המתבקש.

גלית גלעד: אנחנו רותמים לנושא כל שותף אפשרי.

גלית גלעד: החל ממשרדי הממשלה, ואנחנו פה בוועדה שומעים על התכנית הלאומית שאושרה, ואני מאוד מקווה שהדגש הראשון שלה יהיה החברה הערבית, כך בכל אופן אנחנו ביקשנו ממשרד הבריאות, גופים של רשויות סמך כמו הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שהבינה השנה שהיא חייבת לתת את הדגש על הנושא ואנחנו פועלים לצידה ואיתה, גופים נוספים מהמגזר האזרחי, עמותות רבות שהבינו, ואנחנו בכלל במגזר האזרחי הבנו שזה לא מכפלת כוח, זה הרבה יותר ממכפלת כוח אם אנחנו עובדים ביחד, וגם המגזר העסקי, מכיוון שהמגזר העסקי פונה לקהל רחב ויש לו את האמצעים לכך, ואם אנחנו נעשה פעילות רב מערכתית בטוח שנעשה שינוי, יש לנו את הניסיון ואת ההוכחות גם מארצות שונות בעולם.

גלית גלעד: בנוגע להעלאת מודעות, אנחנו "בטרם" הבנו שאנחנו צריכים להגיע לקהל הרחב בכל מיני אמצעי הסברה והם צריכים להיות מאוד רלבנטיים.

גלית גלעד: אנחנו עושים מגוון של דברים ואני מבקשת להציג לכם פה בקצרה.

גלית גלעד: קודם כל התקשורת אצלנו גם ייזום תקשורת וליווי תקשורת מול המדיה הארצית, המקומית, החברה הערבית, אנחנו עוברים עורך-עורך, עיתון-עיתון, אתר-אתר, לא מניחים לאף אחד ופורשים את הנתונים ומבקשים את הרתימה שלנו, יש לנו מדיה ברשתות החברתיות, אני אציג את זה פה, יש לנו עמוד פייסבוק בחברה הערבית שגדל במאות, במאות, מדי חודש, ואנחנו עושים הרבה קמפיינים.

גלית גלעד: אני אנסה להראות לכם בטעימה מכיוון שבאמת היד קצרה.

גלית גלעד: נתחיל בטעימה מסרטון.

גלית גלעד: (מוקרן סרטון) זה סרטון שהוכן על פרויקט מאוד מאוד גדול שכבר זו השנה השלישית שלו בחברה הבדואית, אני אדבר על זה קצת כי יש לנו רעיון אדיר להציע לוועדה.

גלית גלעד: אנחנו עושים קמפיינים, זה למשל קמפיין של מניעת כוויות בחורף, אנחנו יודעים כמה הנושא הזה כאוב בחברה הערבית, זה למשל קמפיין שרתמנו אליו את משרד הבריאות ואת בית החולים שיבא.

גלית גלעד: כמו שאתם רואים, זה מדיה של פייסבוק ומדיה של תקשורת, אותו דבר כמו כן על פתיחת עונת הרחצה.

גלית גלעד: אנחנו רואים עליה, בשנת 2016 נהרגו 19 ילדים מטביעה בחופי הים, בבריכות, בגיגיות, בשבילנו זו מטרת קודש להעלות את הנושא הזה לסדר היום.

גלית גלעד: זה קמפיין למשל עם האיגוד האולימפי, אנחנו רואים פה את מרק חינאווי שהוא שחיין אולימפי שהתנדב להראות איך עוצרים נשימה כי 129 ילדים נהרגו עד היום מ-2008 כתוצאה מטביעה.

גלית גלעד: אני עוברת על זה מהר.

גלית גלעד: משרד החינוך נמצא פה בשולחן, זו השנה השנייה שלו שהוא מקיים את שבוע בטיחות הילד ובשבוע בטיחות הילד יש העברת מסרים למשרד החינוך, זה למשל סרטון שהפקנו יחד עם משרד החינוך בהשתתפות של רופאי ילדים ובסרטון הספציפי הזה צפו בערך כ-5,000 תלמידים, אנחנו מתכוונים להגביר את זה משנה לשנה, רק בחברה הערבית.

גלית גלעד: בחברה היהודית היה סרטון אחר מכיוון שהמסרים הם מותאמים.

גלית גלעד: לפני חג הקורבן יזמנו עם קול ישראל בערבית, ואלה קמפיינים שאנחנו מנסים כל פעם לעשות מחדש, לפני כל שידור של חדשות קראנו להיזהר מנפצים, מזיקוקים, כולנו יודעים כמה הם מסוכנים, ומשנה לשנה הם יותר ויותר משתכללים, ואנחנו רואים היפגעות בבתי החולים הרבה יותר רצינית.

גלית גלעד: בתקשורת, רק טעימה להראות לכם איך אנחנו פועלים, כמובן כהיגבי, אנחנו הגוף שפונים אליו לצערי כל פעם כשילד נפגע או נהרג ואנחנו נותנים את הכללים שלנו, את ההסברים שלנו, אנחנו מצרפים לכתבה הרבה מאוד תגובות של אנשי מקצוע, אבל אנחנו מנסים להוביל את התקשורת להיות החבר שלנו להנעה לפעולה ולמשל במועדים מסוימים, למשל כשההורים רושמים את הילד לגן פתוח אנחנו כל שנה מפיצים בכל כלי התקשורת את הכללים כדי שהורה יהיה חכם, כשהוא מגיע לגן, להסתכל בעיניים שלנו ולבדוק שהגן יכול להגן על הילד.

גלית גלעד: אותו דבר לפני שמתחילים את שנת הלימודים.

גלית גלעד: אני רצה לפייסבוק וכמו שאמרתי יש לנו עמוד פייסבוק שרק קורא לנו להשקיע בו ולעשות בו יותר ויותר מכיוון שזאת מדיה שאנחנו רואים שבחברה הערבית מאוד מאוד צמאים אליה, אנחנו כרגע משהו כמו רבע מיליון חשיפות בשנה וזה עולה ויש לנו כל הזמן הצעות לשיתופי פעולה ואנחנו עכשיו הולכים להפיק הרבה סרטונים של אנימציה, אבל רציתי להראות לכם שהפוסטים שלנו, שאגב כשמדברים על פייסבוק יש פייסבוק שהוא ממומן למי שיש כסף.

גלית גלעד: ארגון "בטרם" מתגאה שרוב הפוסטים שלו הם אורגנים, זאת אומרת האנשים בעצמם נחשפים ומקדמים ועושים, רואים כמה הנושא הזה מדבר לליבם.

גלית גלעד: פה אני מראה לכם, אנחנו מעלים למודעות נושאים שהם מוכרים כמו לצערי הרב דריסות חצר, אבל למשל נושאים כמו הובר-בורד, שהיום זאת המכה.

גלית גלעד: זאת אומרת אני גם מקבלת הרבה מאוד פניות מהורים על הנושא, למשל הנושא של החנק לצערי הרב בחודש שעבר ילדה נפטרה מחנק של סוכריה ואנחנו ישר יצאנו להורים להראות להם כמה הדבר הפשוט לכאורה יכול לאבד את החיים.

גלית גלעד: כמובן שהנושא של שיכחה ברכב חוצה עם וחוצה אוכלוסייה ואנחנו בכל אמצעי שאפשר מנסים להעלות למודעות את הנושא הכאוב הזה.

מסעוד גנאים: גלית את האינפורמציה הזאת, איך אתם מכניסים לבתי ספר, מגיעים לתלמידים, או רק במדיה ובכלי התקשורת ופייסבוק?

גלית גלעד: כמו שפתחתי, כל הנושאים שלנו מופצים בכמה מרכיבים.

גלית גלעד: זאת אומרת קודם כל התכניות התערבות שלנו.

גלית גלעד: תכניות ההתערבות שלנו הולכות לפי נושאים.

גלית גלעד: אם אני מטפלת בהיפגעות בבית אני אעביר מסרים שקשורים להיפגעות בבית.

גלית גלעד: אם אני מטפלת בנושא של דריסה לאחור או בבטיחות בדרכים, כמו שאתם רואים יש פה סרטון איך מתקינים כיסא בטיחות, ההסברה היא רק רכיב אחד מתוך מכלול של דברים שאנחנו בארגון "בטרם", כמו שאתם יודעים, לארגון "בטרם" יש כמה נדבכים שהוא מפעיל ונושא ההסברה אגב הוא די טרי, הוא משהו כמו ארבע שנים ב"בטרם", כולכם יודעים זו עמותה, אני חושבת שהמדיה החברתית פתחה בפנינו צוהר שלא היה.

גלית גלעד: לסיום אני אחזור על מה שפתחתי, לפרויקט של החברה הבדואית בנגב ויושבים פה נציגי משרד החקלאות שבאמת צריך להוריד בפני משרד החקלאות את הכובע, באמת חיזרנו אחרי הפתחים כל כך הרבה ואמרנו שהילדים הבדואים הם ילדים שנמצאים בסכנה למרות המספר המצומצם של האוכלוסייה הזאת ומשרד החקלאות נרתם ואנחנו בפרויקט הזה כבר שנה שלישית, ובחלק מהפרויקט הוא באמת פרויקט של הסברה, של תקשורת, של שילוט כמו שאתם רואים, אנחנו פעמיים בשנה עושים שילוט שמלווה את העבודה היום יומית שנעשית גם מול בני נוער, גם מול גני ילדים, גם אימהות בטיפת חלב, הורים, ביקורי בית, כל דבר שאפשר.

גלית גלעד: אם אני יכולה לסיים את דבריי בקריאה לוועדה - - -

מסעוד גנאים: גלית עוד שאלה, מאחר וההנהגה השתנתה ויש חילופי שלטון - - -

גלית גלעד: אתה תמיד המנהיג פה, אין בעיה.

מסעוד גנאים: זכותי לשאול, בקשר לתקציבים.

מסעוד גנאים: כמה אתם מייעדים תקציב לעניין של הסברה בערבית.

גלית גלעד: אני לא יודעת להגיד לך, לא באתי עם הנתון הזה.

גלית גלעד: אני רוצה להגיד לך שכיעד אסטרטגי של ארגון "בטרם", כשארגון מגבש לו יעד אסטרטגי התקציבים הם בהתאם, אבל אם אתה רוצה אני אתן לך את זה בצורה מסודרת.

גלית גלעד: אני באתי לדבר על הסברה, כל דבר שקשור לארגון "בטרם", אתה יודע, זה יכול לקחת שבוע ימים, מרוב עשיה ואפילו יותר.

גלית גלעד: אני אשמח כל שאלה לתת לך תשובה.

מסעוד גנאים: בסדר גמור.

גלית גלעד: אני רוצה רק לסיים בפניה לוועדה.

גלית גלעד: אנחנו מטפלים, כמו שאמרתי, במדיה החברתית בכלל האוכלוסייה בחברה הערבית.

גלית גלעד: יש בעיה בחברה הבדואית.

גלית גלעד: פייסבוק לא יודע להגיע לכלל הישובים, הוא מגיע רק לרהט ונאמר לי שאם תצא פניה מסודרת לפייסבוק ישראל, אנחנו מתכוונים לפנות אליהם, אמנם קהל יעד קטן אבל הפעולה שאני ועוד גופים מצילי חיים עושים היא יקרה מפז, ואני בטוחה שאם הוועדה תפנה בפניה רשמית לפייסבוק ישראל ותבקש שהם יעשו את הפעולה שלהם כדי שהאנשים והילדים וההורים יקבלו את המסרים שלנו אני חושבת שעשינו הרבה.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: אני רוצה לברך את כל העמותות שהם עוסקים במלאכה הזו של הצלת חיי אדם כל יום, ואנחנו נפגשים איתם בוועדות השונות ובכל הוועדות האלה והישיבות אנחנו הדגשנו את העניין, במיוחד בעניין היפגעות ותמותת ילדים ערבים, במיוחד בדרום, העניין של ההסברה, משום שאמרנו עניין העלאת התודעה במרחב יותר בטוח לילדים.

מסעוד גנאים: לכן ההסברה בערבית או בשפה של הילד ושל החברה הערבית היא קריטית לפי דעתי, כדי להציל את חייהם.

מסעוד גנאים: נשמע את שרה אבו סיאם מעירית רהט.

שרה אבו סיאם: אני מנהלת בטיחות ילדים ברהט, אנחנו כבר מהרשויות המקומיות הראשונות שאנחנו מתעסקים בקידום בטיחות ילדים.

שרה אבו סיאם: גם בתמותת ילדים, אנחנו עם הנתונים הכי גבוהים בארץ, כמעט מס' 1 בארץ.

שרה אבו סיאם: אנחנו כמעט עשר שנים גם בליווי עם ארגון "בטרם".

שרה אבו סיאם: יש כבר שלוש שנים תכנית של משרד החקלאות, בשיתופי פעולה, חדש.

שרה אבו סיאם: אנחנו כבר עשר שנים שבליווי עם "בטרם", גם - - - "בטרם" בעיר, עשר שנים שקל אחד לא נכנס לרהט עם אף פעילות, למרות שיש המון תקציבים, מגייסים ולוקחים תרומות על נתונים של תמותה והיפגעות ילדים, ברהט וגם בחברה הבדואית, בשלוש השנים האחרונות פשוט משרד החקלאות חייב שיתחילו בפעילות אישור הרשות המקומית אז ידענו שיש תקציב.

שרה אבו סיאם: אני מנהלת בטיחות שאחראית וגם פשוט ביקשתי שבהתחלה פניתי לכבודך שאם יש מנהלת בטיחות ילדים ברשות חוץ מהחברה הבדואית בנגב, שאני חייבת כי יש מישהו מקצועי - - -

מסעוד גנאים: זה היה משנים לא - - -

שרה אבו סיאם: לא משנים, זה משנתיים.

שרה אבו סיאם: ושיש מישהו מקצועי, שיעבור התקציב לרשות המקומית וככה צריך, לא לארגון "בטרם".

שרה אבו סיאם: למרות זאת, פשוט ששיתפתי וחייבתי לזרום עם זה, שתהיה תכנית אסטרטגית מותאמת, פשוט "בטרם" בוחרת את התכניות מה שהיא רוצה, אבל אחר כך אני אדבר על התכניות, ובסוף פשוט שיש ביקורת - - -

מסעוד גנאים: שרה - - -

שרה אבו סיאם: שיש ביקורת על הביצוע שאני מבקשת, עושים כל מיני סכסוכים ברשות מי אחראי, פשוט הם בוחרים מי אחראי שפוליטיקאים, ויש מישהו מקצועי וזהו.

שרה אבו סיאם: אני פשוט הורדתי את היד שלי מהנושא.

שרה אבו סיאם: בשנה הבאה "בטרם" יותר לא תהיה ברהט.

מסעוד גנאים: אולי בכל זאת, שרה - - -

שרה אבו סיאם: אני אגיד את האמת, מה שאני אומרת - - -

מסעוד גנאים: אני מכיר את כל הנושא, אנחנו לא רוצים פה לנגח את "בטרם", יש לך הרבה דברים שהם נכונים, אנחנו יכולים לעזור - - -

שרה אבו סיאם: בסדר, תן לי לסיים ולהגיד מה ש- - -

מסעוד גנאים: תני לי למקד כדי שתמקדי את דבריך לנושא החשוב פה.

מסעוד גנאים: מאחר ואת האמונה או את יודעת על העניין של היפגעות ילדים ברהט, כל העניין של בטיחות, תגידי מה את צריכה, מה את רוצה, מה חסר וכולנו נעזור.

שרה אבו סיאם: אוקיי, ש"בטרם" יפסיקו להציג אותנו שהיא אחראית על בטיחות הילדים.

שרה אבו סיאם: יש מספיק אנשי מקצוע.

שרה אבו סיאם: לא פשוט, יהודים, ארגונים, הם מתעסקים ויודעים מה שיש בתוך רהט.

שרה אבו סיאם: זה לא יהיה.

שרה אבו סיאם: וגם יש לי עוד דברים.

שרה אבו סיאם: יש תכניות פשוט על חשבון תקציב משרד החקלאות, יש תקציב לרשות הלאומית ויש תקציב של משרד החינוך שזה דריסה אחורה, הם מתעסקים ומדווחים למשרד החקלאות ומשרד החינוך כאילו, יש תקציב לנוער על זה שמקבלים, ומדווחים גם למשרד החקלאות.

שרה אבו סיאם: כאילו תקציב משרד החקלאות לא מנוצל בכלל לרהט, חצי מיליון לא מנוצל.

שרה אבו סיאם: מה שפועל ברהט, על חשבון הגופים האחראים ומדווחים על זה.

מסעוד גנאים: בסדר שרה, תודה רבה.

מסעוד גנאים: אני אשמח אחר כך בהרחבה אם יש משהו כדי שנעזור.

מסעוד גנאים: המועצה לשלום הילד בבקשה.

רחלי הכהן: קודם כל אני מאוד שמחה ורוצה לשבח את ארגון "בטרם" ואת כל שאר הארגונים שמתעסקים בנושא החשוב הזה, אין ספק שזה משמעותי, ובהקשר הזה רק נורא חשוב לי להגיד שעם כל הכבוד לארגונים וזה בהחלט חשוב, זה גם המקום של המדינה והגיע הזמן שהמדינה תיקח אחריות כי בנוסף לקמפיינים שהם באמת משמעותיים, צריך לטפל בשורש הבעיה.

רחלי הכהן: אם אני מדברת על התשתיות ודרכי הגישה, על המבנים המסוכנים, על הפעילות אחרי הצהריים, במיוחד עכשיו בחופש הגדול, אם זה פתיחת מגרשים והפעלת יותר מרכזים קהילתיים, אני חושבת שאין ספק שזה צעד ראשון משמעותי, ההסברה, זה חשוב, אבל צריך לטפל בשורש הבעיה וזה התפקיד של המדינה.

מסעוד גנאים: יש שאלה שהיא מאוד חשובה לרגל השפה הערבית, כמועצה לשלום הילד ואני יודע שאתם גם עושים דברים מאוד חשובים והייתי אצלכם בכנס לפני כשבוע בבן גוריון בבאר שבע, וזה חשוב מאוד.

מסעוד גנאים: אתם מוציאים משהו בשפה הערבית כהסברה?

מסעוד גנאים: או לפחות הנתונים שלכם למשל?

רחלי הכהן: כרגע יש לנו שני קמפיינים, הנתונים שלנו בשנתון לצערי כרגע לא מונגשים בשפה הערבית, אנחנו הוצאנו חוברת למיטב ידיעתי לפני כמה שנים שכן הייתה, וזה עניין של תקציבים ונגישות אבל אני כן אגיד שאנחנו עובדים על זה, וגם יש לנו שני קמפיינים שעכשיו הם עוד בתהליכים אבל למיטב ידיעתי כן יש כבר התחלה של ניסיון לתרגם אותם לערבית, אנחנו בהחלט מבינים את החשיבות ואנחנו לגמרי על זה.

מסעוד גנאים: יופי, אני מקווה שתעשו את זה מאחר והאחוז הגדול לצערי של התמותה ושל ההיפגעות היא לילדים ערבים, אז אני חושב שזה עניין מאוד חשוב שבשפה הערבית ייצא כל החומר.

רחלי הכהן: אתם לגמרי צודקים, אנחנו בהחלט מודעים לחשיבות.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: יעקב מקרן אברהם.

מסעוד גנאים: (היו"ר יוסף ג'בארין)

יעקב איברהים: שלום לכולם.

יעקב איברהים: אני רוצה לדבר על נושא קצת אחר שהוא הכי חשוב, שזו השפה הערבית ואני רוצה לשתף אתכם בקמפיין שאנחנו עשינו ביוזמות קרן אברהם.

יעקב איברהים: אמנם זה לא קשור לילדים, זה קשור לתאונות דרכים ולנהגים, אבל מה שעשינו זה הלכנו לקבוצות מיקוד שהם מהחברה הערבית ושאלנו איזה דברים יכולים כן להשפיע עליכם, וזה יכול להתאים גם בהחלט לילדים.

יעקב איברהים: אחד הדברים הכי חשובים שעלו שם, חוסר ההזדהות עם החומר המוצג.

יעקב איברהים: אנשים לא רוצים בחברה הערבית עוד דברים מתורגמים.

יעקב איברהים: הם רוצים חומרים מקוריים שאנשים יזדהו גם עם הדמויות וגם עם השפה עצמה.

יעקב איברהים: זה לא רק צריך לדבר ולתרגם את המודעות האלה, אלא ממש לדבר בשפה ערבית שהיא תקינה ונכונה וגם שמדברת אליהם, לאנשים.

יעקב איברהים: עוד דבר שאנשים ממש ביקשו לראות, זה הצורך ביצירת – אמנם זה נשמע מפחיד – אבל יצירת זעזוע בקרב האנשים והפחדה ולא עוד הזדהות ועוד הטפה של מחנכים ושל אנשי דת ומסגד והורים, אלא ממש תחושת הזעזוע עושה דברים לאנשים.

יעקב איברהים: אז כשלוקחים את השפה הערבית זה הכי חשוב, וגם שתהיה תקינה.

יוסף ג'בארין: מה עשיתם עם המסקנות הללו, העברתם הלאה?

יעקב איברהים: אנחנו העברנו והפקנו שני סרטונים בנושא הזה, רצינו להקרין אותם אבל זה 30 שניות - - -

תמי ברנע: אם אתה רוצה אתה יכול.

תמי ברנע: אנחנו התארגנו לזה.

יוסף ג'בארין: בואו נראה.

יוסף ג'בארין: (מוקרן סרטון)

יעקב איברהים: זה היה בשיתוף עם אתר בוקרא ושגרירות ארצות הברית שזה רץ ברשת בכל מיני מקומות וזה הופץ גם בבתי ספר במיוחד באזור הצפון.

יעקב איברהים: יש עוד סרטון.

יעקב איברהים: (מוקרן סרטון)

יעקב איברהים: שוב, הסרטונים האלה היו בעקבות קבוצות מיקוד שעשינו גם עם הורים גם עם תלמידים גם עם מחנכים, גם עם אנשי דת, גם עם המשטרה, שאספנו אותם באתר בוקרא, וזה מה שיצא.

יוסף ג'בארין: אני חושב שההערה שלך היא מאוד חשובה לנו במסקנות לגבי הצורך בוודאי של התאמה תרבותית, אבל גם של הבנה מעמיקה של השיח בתוך החברה הערבית ופשוט להיות גם מאוד אותנטי, כך שלפעמים, אם להשתמש בפוסחא, או בשפה היותר מדוברת ושגרתית וכדומה יכול לחבר את האנשים יותר למקרים הללו.

יוסף ג'בארין: אחמד ג'בארין, יו"ר הוועדה הארצי של הורי התלמידים הערבים בבקשה.

אחמד ג'בארין: תודה לך על הכינוס שקיימת והיוזמה, ותודה לך שזימנת אותנו ותודה לכל הנוכחים.

אחמד ג'בארין: בין היתר הנושא של בטיחות וילדים, אם אנחנו מדברים על ילדים, בטח הרוב הם ילדינו בבתי הספר.

אחמד ג'בארין: כשאנחנו מרכזים ילדים במקום אחד, ברור שאם יש סכנה ואם חס וחלילה קורה משהו, הסכנה שיקרה מה שנקרא "אסון גדול" זה בכותלי בתי הספר ומוסדות החינוך.

אחמד ג'בארין: לצערנו, היינו עדים בתקופה האחרונה, כבר בשנה הזאת, כמו שראינו גם בסרטון והסקרים שהוצגו על ידי "בטרם" שהרוב בדרום אבל גם היה בנצרת ובכל הארץ, וכבר רק בשנה הזו אנחנו עדים כמעט לארבעה או חמישה מקרים בתוך כתלי בתי הספר.

אחמד ג'בארין: לצערנו מה שקורה, יש פה אחראים והאחראים זה משרד החינוך והרשויות ויש שם גם תאונות בגלל נפילות ותאונות בגלל דריסה.

אחמד ג'בארין: גם היה לפני שנתיים וחצי בפורדיס שמורה חזרה על זה שהיה בתקשורת, כולנו ראינו את זה.

אחמד ג'בארין: מה שכן מלמד אותנו שאנחנו צריכים לא רק לדבר על הבעיה.

אחמד ג'בארין: אנחנו בוועד ההורים הארצי לקחנו את הדברים לידיים ואנחנו גם כן הולכים לגייס הכל מהפינה שלנו ומהמקום הצנוע שלנו כוועד הורים.

אחמד ג'בארין: אנחנו הולכים לפעול ולהפעיל את הוועדים בכל הארץ ואנחנו גייסנו לזה גם תקציבים מהאיחוד האירופי, וגם תכניות הכשרה לוועדי ההורים וגם לסגל שאפשר שהוא עוסק בתחום.

אחמד ג'בארין: מה שאני חושב, צריך פה להוציא המלצה שלא צריכים לחכות עד כיבוי שריפות.

אחמד ג'בארין: אנחנו עדים למשל בהרבה בתי ספר שיש שם הרבה כישלונות שהם נמצאים ורואים אותם ולא מטפלים בהם, וזה שלא קורה אסון זה נס מהשמיים.

אחמד ג'בארין: בתי ספר, שבמקום שילדים יתפרקו בחצרות האלה, אני מדבר על המגזר הערבי, חונות שם מכוניות.

אחמד ג'בארין: גם גוזלים להם את המקום להתפרק בו וגם שמים אותם בסכנת זיהום אויר מהרעלים של המכוניות שמגיעות ועומדות בחצר, שצריכה להיות נקיה, והחשוב ביותר שמים אותם גם בסכנת דריסה.

אחמד ג'בארין: אני חושב שצריכים ממש לקום ולעשות דברים כי יש דברים שהם בידי משרד החינוך למשל, והם האחראים הראשונים וגם הרשויות.

יוסף ג'בארין: סאאירה נמצאת?

יוסף ג'בארין: אני מניח שאת רושמת.

סאאירה עבד: אני אדבר על הכל.

אחמד ג'בארין: למשל אנחנו כוועד חדש שנבחר, נבחרנו ב-25 לפברואר השנה, כבר נכנסתי לקרוב ל-22 ישובים, נכנסתי לקרוב ל-72 בתי ספר.

אחמד ג'בארין: אני - - - למקום שאפשר להגיד שלא קרה עד עכשיו אסון זה רק נס מהשמיים.

קריאה: איפה?

אחמד ג'בארין: אני לא באתי חס וחלילה, אני רוצה לדבר בכללי.

אחמד ג'בארין: כשאני מגיע, ואני סתם בודק את נושא כיבוי האש, אני רואה שהתוקף שלו כבר פג יותר משנה, שמונה חודשים, ועל ידו יש שם ארון חשמל, הכל בכשלים וזה שאין קצר למשל בכפר ערערה אם אתם זוכרים, הכל פורסם, הייתה שריפה פעמיים.

אחמד ג'בארין: אז בבית הספר הזה אם יהיה חס וחלילה מקרה כזה, אנחנו עדים, כל אחד יעצום את העיניים ויתחיל חס וחללה לדמיין מה יצא מבית הספר הזה, איזה אסון.

אחמד ג'בארין: אני עוצר ואני אומר, אתה יודע, אם הבן שלי לומד שם, אני לא רוצה שהבן שלי ילמד, אני רוצה אותו חי.

אחמד ג'בארין: קודם כל רוצה אותו חי.

אחמד ג'בארין: אז יש דברים שהם ממש חשובים ביותר.

אחמד ג'בארין: אני מביא לא עשרות, מאות ילדים, מרכז אותם במוסד ושם אותם מתחת לסכנה כזו אני חושב שזו אזלת יד.

אחמד ג'בארין: אני מטיל את כל האחריות שהיא על משרד החינוך, על המפקחים, שכל תחילת שנה הם צריכים לחתום, חותמים אם זה על כיבוי אש ואם זה על גדרות, למשל היום יש לנו גנים, הגנים, שמעתי מהגברת שדברה שהפייסבוק לא מגיע לכל מקום, אז אני אגיד לך, גם רשת טלפון לא מגיעה אפילו למקומות מסוימים וחס וחלילה קורה משהו, אין אפילו רשת טלפונים ניידים, אין קליטה וגם אין קו של טלפון.

אחמד ג'בארין: הכוונה שלי פה, אנחנו צריכים - - -

שרה אבו סיאם: יש נציג ברהט, הפייסבוק משווק שם, תחום בטיחות ילדים משווק חזק מאוד ברהט במיוחד.

שרה אבו סיאם: בחברה הבדואית כמעט אין.

שרה אבו סיאם: יש נציג שם.

אחמד ג'בארין: אני הייתי ושמעתי מגנים, אני מדבר על גני ילדים שהייתה שריפה ליד גם כן, הילדים כמעט נחנקו ולא היה טלפון לדבר עם מוקד כיבוי אש.

אחמד ג'בארין: אז אנחנו קודם כל לוקחים את הדברים לידיים ומתחילים להיכנס לזה ומתחילים להעמיק את הנושא הזה בכל התחומים ויש לנו תכנית עבודה שאנחנו מתחילים בה בשנת הלימודים 2017-2018.

אחמד ג'בארין: אני מודה לכם.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: האמת היא שאחמד הצביע על בעיה מאוד קשה בתוך בתי הספר ובתוך מערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: אני שמח שיש כאן לפחות שני נציגים אחרים שיכולים להתייחס לנושא.

יוסף ג'בארין: אני רואה שגם מר זהבי מנהל אגף בטיחות וגם סאיארה, שניכם תרצו להתייחס, אבל גם בעקבות דבריו של אחמד, אני גם מכיר את הדו"ח של הרשות לבטיחות בדרכים שיצא לא מזמן על הסיכונים הבטיחותיים בתוך בתי הספר הערביים.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שנצטרך לייחד בוועדה הזו דיון מיוחד לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אני גם רואה כאן מורים שיכולים להשתתף בדיון, אבל לפחות נתחיל בלשמוע התייחסות לנושא.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן יו"ר ועדת קידום מעמד האישה, אולי תרצי גם להתייחס לפני כן.

עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, יש לי עוד ועדה שאני צריכה לנהל אותה עוד מעט ואני אצטרך לצאת, אבל היה לי חשוב להגיע כי בעיני זה שיש יום מיוחד לשפה הערבית בכנסת זה לא מה בכך, במיוחד בימים אלה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לחבר הכנסת חברי יוסף ג'בארין על היוזמה ועל עצם העובדה ששש מהוועדות כן מקיימות דיונים היום בנושא ואני חושבת שבימים אלה שיש ניסיון לפגוע במעמדה של השפה הערבית, אנחנו חשבנו בתחילת דרכנו פה שאנחנו נאבקים על עצם ביצוע העובדה שהשפה הערבית היא שפה רשמית ואנחנו צריכים לדבר על איפה לא משתמשים בשפה הערבית כשפה רשמית, היום אנחנו נאבקים על המעמד הזה, בגלל חוק הלאום שמנסים לחוקק ושיש בו פגיעה במעמד השפה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני באמת מודה, זה תזמון, למרות שלא התכוונת אליו, אבל יצא תזמון טוב.

עאידה תומא סלימאן: לעניין הפרסומים לבטיחות הילדים, אני חושבת שמאוד מוזר לי לשבת ולשמוע שהמועצה לשלום הילד עד היום הזה, מתחילים לעבוד.

רחלי הכהן: אני מדברת על שני הקמפיינים שעוד לא יצאו.

רחלי הכהן: כי נגיד הקמפיין של נפגעי עבירה שלנו הוא בהחלט בערבית, יש לנו פרוספקטים בערבית בדיוק כמו אלה בעברית שאנחנו מחלקים לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אז כנראה למרות שישבתי והקשבתי את אמרת עכשיו, אנחנו חושבים על זה - - -

רחלי הכהן: לא, דיברתי על קמפיינים שעוד לא יצאו.

עאידה תומא סלימאן: אז מצוין.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם הולכים לעשות את זה גם כן בשפה הערבית, כי בסופו של דבר אם נסתכל על כל מקורות הסיכון על ילדים, אם זה מבחינת תאונות דרכים, אם זה תאונות בבית, אם זה בבתי הספר, אם זה גם סטטיסטיקה אחרת שמתכוונת לנפגעי ונפגעות עבירה, אחוז הילדים הערבים הוא מאוד גבוה במכלול הפגיעות האלה ואני חושבת שבאמת כל ארגון שרוצה להגן על זכויות הילד צריך להקדיש תשומת לב מיוחדת לילדים הערבים ואם זה לא יתבטא גם בקמפיינים וגם במערכות הסברה בשפה הערבית, אז יש פספוס מוחלט.

עאידה תומא סלימאן: זה חייב להתבטא בתקציבים שמקדישים אותם למטרה הזו, זה חייב להתבטא בסוג וטיב הקמפיינים שעושים בנושא הזה, בדיוק שאלתי אם "בטרם" דיברו ונאמר לי שדיברו לפני כניסתי, אני אשמח לקבל מידע יותר מדויק בנושא הזה, מה היקף הפעילות של "בטרם" באוכלוסייה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני לא רוצה להיות ניזונה רק מצד אחד במידע, יש לי הרבה שאלות בנושא הזה, יש הרבה טענות אבל אני אשמח לקבל כל מידע, ותודה שוב.

עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת.

יוסף ג'בארין: תודה חברת הכנסת סלימאן.

יוסף ג'בארין: יש כאן נציגים מהממ"מ?

יוסף ג'בארין: יכול להיות שאחד הדברים שנרצה לעשות הוא באמת להזמין דו"ח מטעמם לגבי הקמפיינים האלה, במיוחד הנושא של בטיחות במערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: החלטתם?

סאאירה עבד: אני מדריכה ארצית לנושא בטיחות בדרכים במשרד החינוך, אני חדשה בתפקיד, בעקבות מותו של מר יוסוף אבו מוך ז"ל.

סאאירה עבד: אתמול קיבלתי את המינוי ואמרו לי שיש ועדה לזכויות הילד ובאתי, אבל אני שמעתי כל מיני בעיות באמת שאנחנו נתקלים בהן בתוך החברה הערבית, אם זה מספר ההרוגים בתאונות הדרכים או כל מיני נפגעים.

סאאירה עבד: אני מטעם משרד החינוך, אגף בטיחות בדרכים נגישות ואורח חיים בטוח, אנחנו שונים קצת מהביטחון ובטיחות בתוך בתי הספר מה שדיבר עליו מר אחמד, אם זה הבטיחות, אנחנו שמים דגש על פעילויות ותכניות של בטיחות בדרכים.

סאאירה עבד: כל הפעילויות שלנו, אנחנו לא מפיקים קמפיינים או משהו, אבל כל העיסוק שלנו זה החינוך, מוסדות החינוך מגנים עד יב'.

סאאירה עבד: אנחנו מפעילים הרבה תכניות בתוך מוסדות החינוך ונתחיל בתכנית שנמצאת בגני חובה, לצערי הרב אנחנו בתוך המגזר שלנו, לא כל גני הילדים מפעילים את התכנית הזאת, לכן אחת מהתכניות שלי לשנה הבאה היא להכניס את התכנית הזו כי היא עומדת על הכשרת התלמידים להתמצאות במרחב, איך הם יעשו את זה בסימולציות וברוב זה תרגולים ואימונים אבל התלמיד עצמו בגיל הרך יוצא לכביש והוא מחכה מה הגננת אמרה לו.

סאאירה עבד: אני שמחה שלפעמים "בטרם" נכנסים לגנים ויש איתם פעילות משותפת, אבל לא כל כך.

סאאירה עבד: אנחנו צריכים עוד גופים שגם יעזרו לנו, משרד החינוך, גם יעזרו להסברה, גם יעזרו לנו לחנך את התלמידים.

סאאירה עבד: העיקר אנחנו נמצאים במשולש, יש לנו את זוויות המשולש, את בית הספר ומוסדות החינוך, יש את הסביבה שנמצאת בה המשטרה וכל המוסדות שעושים את העבודה אם זה "בטרם" או הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ועובדים גם עם אור ירוק, ויש לנו את המשפחה, נושא המשפחה מאוד מאוד חשוב.

סאאירה עבד: אנחנו נמצאים במצב במוסדות החינוך שאין שיתוף פעולה בכיוון שאנחנו מלמדים את ההתנהגויות ודפוסי התנהגות נכונים בתוך הרכב, בכביש, איך לחצות את הכביש, איך לשחק במקומות פתוחים אבל לצערי הרב אני נמצאת במצב לפעמים שמזמינים הורים לסדנאות ואין היענות.

סאאירה עבד: זה האתגר שלי וכל הגוף בתוך החברה הערבית לגייס את ההורים גם, וזה אני פונה לוועד ההורים, שנגייס את ההורים כדי להגביר את המודעות.

סאאירה עבד: חם ההורים איתנו בתוך בית הספר ועם כל הגופים נעבוד למען זכויות הילד, למען החיים של הילד, אנחנו נצליח.

יוסף ג'בארין: מי הגורם המופקד על הטיפול באותן לקויות קשות שאחמד הצביע עליהן?

רותם זהבי: אני אדבר על זה.

סאאירה עבד: יש לי גם הצעה - - -

יוסף ג'בארין: צריך לסכם.

סאאירה עבד: אנחנו תמיד מטילים או על משרד החינוך או על החינוך.

סאאירה עבד: אנחנו מחנכים, יש לנו את התכניות, התחלתי בתכנית לנוע בעולם מתנועע, בכיתה א' ב' יש לנו ללמוד תנועה, אנחנו קופצים לכיתה ה', עצמאים בשטח ונותנים להם את כל נושא העצמאות וחשיבותו.

סאאירה עבד: יש לנו את משמרות הזה"ב שנותנת מנהיגות לתלמידים, יש לנו את החינוך התעבורתי, בשנה הבאה נכניס לכל כיתה י' את החינוך התעבורתי ואת ההוראות התקינות לנהג העתידי.

סאאירה עבד: יש לנו את הסינמה דרייב שאנחנו בשיתוף עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואור ירוק שזה סימולציה לאלכוהול ומה זה עושה.

יוסף ג'בארין: נוכל לבקש ממך להגיש לנו מסמך שמסכם את הפעילות שקיימת בתחום הזה מטעמכם?

סאאירה עבד: בטח.

סאאירה עבד: יש לי בקשה, יש בעיה של התשתיות.

סאאירה עבד: כשאמר מר אחמד שנכנסים לבתי ספר - - -

רותם זהבי: אני אדבר על זה.

סאאירה עבד: כן.

סאאירה עבד: לכל בית ספר יש רכז לבטיחות בדרכים ואנחנו מכשירים אותם, אנחנו מכשירים גם מדריכים שייכנסו לבתי ספר ויתנו את ההדרכות הנכונות לכל התכניות, אבל בקשר למצב הקיים - - -

יוסף ג'בארין: התשתיות הפיזיות.

סאאירה עבד: התשתית שנמצא בו בית הספר.

סאאירה עבד: בבקשה.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: מר זהבי, האמת היא שהמציאות שאני מכיר אותה לפחות מהדו"חות אבל גם מביקורים אישיים, היא מציאות קשה של בטיחות.

יוסף ג'בארין: אני חושב שלמשל הרשות לבטיחות בדרכים - - -

רותם זהבי: אני שמעתי, אני אסביר.

יוסף ג'בארין: אני ברשות הדיבור אז אולי תמתין קצת.

יוסף ג'בארין: הדו"ח של הרשות לבטיחות בדרכים אני חושב שהוא הצביע על כך שלפחות 2/3 מבתי הספר הערביים נכשלו במבחן הבטיחות.

יוסף ג'בארין: כל מה שקשור לכניסה ולחצר, הרשות לבטיחות בדרכים, אני יכול לשתף אותך במחקר הזה.

יוסף ג'בארין: יש מישהו מטעם הרשות?

קריאה: כן.

קריאה: אני.

יוסף ג'בארין: את מכירה את הדו"ח.

יוסף ג'בארין: 2/3 או יותר, אני מדייק?

קריאה: 2/3.

יוסף ג'בארין: בבקשה.

רותם זהבי: קודם כל צריך להבין מה המשימה ומה המטרה של משרד החינוך, מה הייעוד שלו.

רותם זהבי: הייעוד שלו הוא קודם כל בחינוך.

רותם זהבי: הוא לא אחראי על תשתיות של הרשויות המקומיות.

רותם זהבי: כל נושא הגישה לבתי ספר והדרכים זה אחריות הרשות המקומית, זה לא תקציבים של משרד החינוך.

רותם זהבי: משרד החינוך מתקצב בניה של בית ספר, הוא לא מתקצב את כל דרכי הגישה ואת מעברי החציה ולא את הדרכים והכבישים שמובילים אל בית הספר.

רותם זהבי: כל הנושא הזה הוא באחריות הרשות המקומית, שהיא צריכה לעשות את זה בהתאם להנחיות מדינת ישראל.

רותם זהבי: לפי החוק, בהתאם לחוק התעבורה ולגבי החוקים האחרים.

רותם זהבי: לכן כל הדיון הזה לגבי הכניסות לבתי הספר וכולי, הוא לא רלבנטי למשרד החינוך, הוא צריך לבוא לפתחו של ראש הרשות וראש הרשות צריך לטפל בנושא הזה מתוקף סמכותו ואחריותו הישירה.

רותם זהבי: הנושא הזה הוא לא - - -

יוסף ג'בארין: ואתה חושב שההורה אכפת לו מי אחראי, משרד החינוך או הרשות המקומית?

רותם זהבי: קודם כל צריך להבין איך - - -

אחמד ג'בארין: אפשר מילה במקום הזה?

רותם זהבי: לא, אל תפריע לי.

רותם זהבי: אני הקשבתי לך.

רותם זהבי: קודם כל צריך להבין את גבולות האחריות.

רותם זהבי: גבול האחריות אומרת שהבעלות של המבנה היא באחריות הרשות המקומית.

רותם זהבי: היא הבעלות על המבנה.

רותם זהבי: מה זאת אומרת?

רותם זהבי: כל נושא תחזוקת מבנים, תחזוקה של מתקנים, מתקני סל, דרכים, חצרות, מתקני המשחק, מתקני הספורט, הגישה לבית הספר, הכל באחריות הרשות המקומית/בעלות.

רותם זהבי: משרד החינוך הוא אחראי על החינוך ולכן מה שאנחנו עשינו, עשינו כמה דברים.

רותם זהבי: הכשרנו לרשויות מנהלי בטיחות מוסדות חינוך שהם יודעים איך להסתכל על בטיחות של בית הספר ויודעים להגיד מה בטוח ומה לא בטוח.

רותם זהבי: יש לנו כאלה כמעט ברוב הרשויות בישראל, כולל רהט זה שהכשרנו להם מספר אנשים - - -

יוסף ג'בארין: עובדי הרשות המקומית.

רותם זהבי: שהם עובדי הרשות המקומית, אנחנו הכשרנו כאלה קרוב ל-450 איש ואנחנו מסייעים להם בהדרכה, בהנחייה, אבל בסופו של דבר הם צריכים לטפל, האחריות היא עליהם.

אחמד ג'בארין: אם אפשר רק - - -

יוסף ג'בארין: לא, רק, משהו קצת לא מובן לי.

יוסף ג'בארין: יש אגף שלם, אגף בטיחות ארצי, אז כל המשימה שלכם זה רק להכשיר יועצים שיעבדו ברשויות המקומיות?

יוסף ג'בארין: זהו?

יוסף ג'בארין: נניח שרשות מקומית לא עושה את תפקידה, רשות מקומית במצב כלכלי גרוע, מה אתם עושים כדי להבטיח?

יוסף ג'בארין: נציג ועד ההורים הצביע על מקרים מאוד קשים.

יוסף ג'בארין: אתה יכול להגיד "זה לא ענייננו אני רק מייעץ להם" ואתה יכול להגיד "זה הילדים של כולנו".

רותם זהבי: קודם כל זה הילדים של כולנו.

יוסף ג'בארין: זה מערכת החינוך.

רותם זהבי: אני לא מתעלם, אני לא פרשתי לך את כל התפקידים והמשימות שאני עושה.

יוסף ג'בארין: אני שואל ספציפית איך מטפלים בזה.

רותם זהבי: קודם כל התמונה שאמר החבר כאן אני לא מקבל אותה, היא לא תמונה מדויקת.

רותם זהבי: הוא לא מביא נתונים מסודרים.

רותם זהבי: במידה ויש איזה שהוא ליקוי אפשר לטפל בו באופן מפורט, גם אנחנו מוכנים להתערב.

רותם זהבי: וכולי.

רותם זהבי: אם זה למשל במחוז צפון, אז מעבירים את זה למחלקה במחוז צפון, יש מחלקה במחוז צפון שמטפלת.

רותם זהבי: אם זה במחוז דרום, אם זה במגזר הבדואי אפשר לטפל בזה במחוז דרום.

רותם זהבי: לכן אמירה כללית שהמצב לא טוב, אני לא מקבל.

רותם זהבי: יש מקומות שבהם הטיפול בנושא בטיחות הוא מצוין ויש מקומות שפחות טוב.

רותם זהבי: אז עניינית, אני מוכן לקבל ממנו סמל מוסד, מקום, תמונה, מה הבעיה ואנחנו נדע בעניין הזה לגשת ולהנחות מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה רק, האם אתם יודעים, כשהיה מקרה של אותו ילד שמת בבית הספר בכפר - - - אדם, הסתבר לנו שההנחיות הבסיסיות, הנחיות איך להתנהג בשעת חירום קיימות רק בשפה העברית.

יוסף ג'בארין: פשוט אני לא האמנתי שדבר כזה יכול לקרות, שבעים שנה אחרי קום המדינה.

יוסף ג'בארין: פשוט הנחיות בסיסיות, איך להתנהג במקרה של חירום, לא קיימות בשפה הערבית.

רותם זהבי: אז מה, זה עדיין לא אומר שהם לא יודעים, זה לא אומר שהם לא יודעים לפעול.

יוסף ג'בארין: הדבר המינימלי שהייתי מצפה, פשוט להתאים את החומרים.

יוסף ג'בארין: דיברו כאן על איך לוקחים את החומר הזה, מתאימים אותו לחברה הערבית.

רותם זהבי: מורה בישראל לדעתי יודע עברית.

יוסף ג'בארין: אני עכשיו לא רוצה להיכנס לסיפור שבקושי ידעו מה לעשות.

יוסף ג'בארין: זה כבר משהו אחר.

יוסף ג'בארין: ובקושי ידעו לאן להתקשר, להתקשר למוקד או להתקשר ישירות, זה כבר סוגיות שמעבר לדיון הזה.

יוסף ג'בארין: אבל אין לי שום ספק שצריך לעשות חושבים עם כל הנושא הזה, שזה הנושא של הדיון שלנו, לא נחרוג ממנו, פשוט המצאותם של הנחיות והוראות ואולי גם הדרכה למנהלים גם בשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: ואתה יודע מה?

יוסף ג'בארין: אני גם רוצה להיות בטוח שגם הקו הזה שיתקשרו אליו יהיה גם דובר ערבית.

סאאירה עבד: זה מה שביקשנו כשהיינו בישיבת צוות, ביקשנו גם שכל ההוראות, יש ספרים בעברית, תכנית הלימודים, אבל אנחנו ביקשנו שכל מה שיוצא בשפה העברית גם כן יתורגם, אם לא יותאם לשפה הערבית, יותאם לשפה הערבית כי - - -

יוסף ג'בארין: את כמדריכה, איך את חיה בשלום עם העובדה שאין לך הוראות חירום בשפה הערבית?

קריאה: היא רק יומיים.

יוסף ג'בארין: יומיים זה בסדר, זה מספיק ימי חסד.

סאאירה עבד: יש לי משהו להגיד פה.

סאאירה עבד: כשאנחנו מכשירים את - - -

יוסף ג'בארין: אני רוצה לדרבן אותך - - -

רותם זהבי: אני רוצה רגע לשאול, אם לא כתוב בעברית זאת אומרת שמה, שהמורה לא יודע לקרוא בעברית?

רותם זהבי: אני שואל אותך.

רותם זהבי: הוא לא יודע לקרוא בעברית?

יוסף ג'בארין: אני מדבר על שני הדברים, גם זמינותם של חומרים בשפה הערבית שהם נגישים, אתה יודע מה, לפעמים יכול להיות שמשפט בעברית לא יהיה מובן, וכשאני מדבר על מקרה חירום אני לא רוצה להשאיר שום ספק בעניין הזה.

רותם זהבי: מקרה חירום מתקשר למד"א ומגיע אמבולנס.

רותם זהבי: מה זה מקרה חירום?

יוסף ג'בארין: אבל את זה הוא צריך לדעת והוא צריך לקבל הנחיות ברורות ואני אומר לך, בבית הספר, אני הייתי בבית הספר - - -

רותם זהבי: הוא מוכשר כמורה בישראל.

רותם זהבי: בכל מכללה הוא עובר קורס עזרה ראשונה מלא של 25, 40 שעות והוא מקבל ריענון אחת לשנתיים, כולל קורס שהוא מקבל את זה ויש כאלה 4,000 עובדי הוראה שעברו ריענון בשנה האחרונה.

יוסף ג'בארין: לפני שאני מגיע לזה, אני מדבר על הדבר המינימלי.

יוסף ג'בארין: אני שואל אותך שאלה אחרת, אתה לא חושב שהנחיות חירום צריכות להיות גם בשפה הערבית?

אחמד ג'בארין: אני צריך להתפרץ כדי לקחת זכות דיבור, דוקטור יוסף?

יוסף ג'בארין: אם אתה לא חושב שהנחיות חירום, לפחות הנחיות חירום, אז אני רוצה גם לחדש לך.

יוסף ג'בארין: היה לנו דיון בוועדת החינוך לפני שבועיים ומשרד החינוך אמר שכעקרון הם רוצים להתחייב, אני מקווה שהם גם יבצעו, שכל מה שמפורסם על ידי משרד החינוך יהיה גם בשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: אז אני מקווה שאתה לא מערער גם על המדיניות הזו של המשרד.

יוסף ג'בארין: קצת קשה לי עם התגובה שלך, באמת.

רותם זהבי: לא, אני שואל.

רותם זהבי: אנחנו נשתדל ונבחן את העניין הזה.

סאאירה עבד: מר יוסף, אני אמרתי שאנחנו ביקשנו שכל מה שיוצא לחברה היהודית גם כן יצא למגזר הלא יהודי.

סאאירה עבד: זו זכותנו וזכות כל תלמיד שידע את כל ההוראות בערבית.

סאאירה עבד: גם המורים וגם המדריכים וכל התכניות.

יוסף ג'בארין: אין שום ספק בכך וזו בדיוק המטרה של הדיון הזה.

יוסף ג'בארין: כל המטרה של הדיון לקדם גם את הקמפיינים, גם את החומרים, גם את הפרסומים, ענייננו הוא שלום הילדים ושלום הילדים בטח כולל את הוראות הבטיחות.

יוסף ג'בארין: זה הדבר המינימלי שאנחנו מצפים מהאחראים על התחומים הללו.

קריאה: ברמת - - - אין - - -

יוסף ג'בארין: גם.

יוסף ג'בארין: אני אמרתי, משכן הכנסת הוא לא דוגמה טובה.

יוסף ג'בארין: אחרת היה תרגום באולם הזה.

יוסף ג'בארין: טוב.

יוסף ג'בארין: קצר באמת.

אחמד ג'בארין: אני רוצה לתת לך תגובה למה ששמעתי.

אחמד ג'בארין: קודם כל אני מאוכזב מאוד מהתשובה שלך, הרגשתי שאתה רוצה לנטוש את האחריות וזה הפוך.

אחמד ג'בארין: נכון, אני מסכים איתך שמבחינת החוק אחזקת המבנים היא על הרשויות, בין אם זה מועצות או עיריות.

אחמד ג'בארין: אבל הבודק שמאשר את כל הבטיחות זה משרד החינוך.

רותם זהבי: ממש לא.

רותם זהבי: אתה ממש טועה.

יוסף ג'בארין: גבירתי מהרשות לבטיחות בדרכים, אולי נשמע.

יוסף ג'בארין: נשמע את מחברי הדו"ח, התייחסתם לנושא הזה מבחינת מי אחראי?

ליאת הורוביץ-דיין: כן אבל האמת היא שאני לא באתי מוכנה לנושא הזה, כי התבקשנו לבוא מוכנים לנושאים של קמפיינים והסברה.

יוסף ג'בארין: לפי הידע שלך בנושא?

ליאת הורוביץ-דיין: אני אדבר גם על זה.

ליאת הורוביץ-דיין: אני מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

ליאת הורוביץ-דיין: אני רוצה לפתוח קודם כל קצת בנתונים.

ליאת הורוביץ-דיין: בשנת 2016 נהרגו בתאונות דרכים 31 ילדים, 19 מהם בני המגזר הערבי ונתונים שלנו לגבי 2017 הם שמתחילת השנה ועד היום נהרגו 14 ילדים בתאונות דרכים, 11 מהם בני המגזר הערבי.

ליאת הורוביץ-דיין: החלוקה היא בערך ששני שליש מהילדים בני המגזר הערבי שנהרגו בתאונות דרכים נהרגו כהולכי רגל ושליש כנוסעים ברכבים.

ליאת הורוביץ-דיין: הסברה ופעילות הסברה לחברה הערבית היו תמיד.

ליאת הורוביץ-דיין: אבל שני דברים משמעותיים שעשינו השנה בשנת 2017 ברשות, זה קודם כל, ואני מתחברת לדברים שאמר פה נציג קרן אברהם, שינינו את תפיסת ההסברה שלנו, אנחנו כבר לא מתרגמים את ההסברה בעברית לשפה הערבית אלא אנחנו מייצרים הסברה ייחודית ומותאמת למאפיינים התרבותיים של החברה הערבית ולבעיות הבטיחות הייחודיות שלא תמיד זהים ולא תמיד דומים למה שקורה במגזרים אחרים, ודוגמה לזה היא הסיפור של דריסות חצר שזו באמת איזו שהיא בעיית בטיחות שמאפיינת את החברה הערבית ולא את המגזר הכללי או מגזרים אחרים.

ליאת הורוביץ-דיין: דריסה לאחור מה שנקרא.

ליאת הורוביץ-דיין: עוד שינוי מהותי שעשינו ב-2017 זה בנינו איזו שהיא תכנית פעולה רב מערכתית שאליה גייסנו שותפים, רשויות מקומיות, ארגונים ועמותות כמו "בטרם", משרד החינוך ששותף לנו, המשטרה - - -

אסמאהן גבאלי: חוץ מ"בטרם" יש ארגון אחר?

ליאת הורוביץ-דיין: יש למשל את עמותת מפעלות שאיתה אנחנו עושים שיתוף פעולה.

אסמאהן גבאלי: יש ארגון שמייצג את החברה הערבית?

אסמאהן גבאלי: הרשות הלאומית שנותנת תקציב, שהגיש תכנית ונותנים להם תקציב, חוץ מהארגונים היהודים?

ליאת הורוביץ-דיין: אני לא כל כך מבינה.

ליאת הורוביץ-דיין: אנחנו - - -

אסמאהן גבאלי: לא, אני מדגישה את זה, כי אנחנו כל הזמן ארגונים שונים מגישים תכניות, לא מאשרים לחברה הערבית אלא מגישים לחברה היהודית שמגישה תכניות על חשבון החברה הערבית ואין לה - -

יוסף ג'בארין: מה שאת אומרת שצריכים - - -

אסמאהן גבאלי: יש את הארגונים.

אסמאהן גבאלי: יש.

יוסף ג'בארין: בוא נבין, מה שאת אומרת שצריך יותר לערב ארגונים מהחברה הערבית בפעילות של הרשות?

יוסף ג'בארין: אני מדייק במה שאני אומר?

יוסף ג'בארין: מה שאת אומרת בעצם שצריך לפעול להרחיב את הארגונים מהחברה הערבית ששותפים למיזמים הללו?

אסמאהן גבאלי: יש ארגונים קיימים.

אסמאהן גבאלי: שידבר אדוני.

יוסף ג'בארין: בסדר, אבל תגידי, את מצביעה על הצורך לערב אותם יותר בקמפיין?

אסמאהן גבאלי: לערב אותם יותר בקמפיין, אבל פשוט לארגון "בטרם" לא רוצה אף גוף מתחרה מהחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: זה לא הנושא.

קריאה: זה בטיחות, זה לא בעיה של מי נותן את הכסף.

אסמאהן גבאלי: גם קטע עם הבטיחות.

אסמאהן גבאלי: שיש אנשים - - -

יוסף ג'בארין: הבנתי, את קוראת בצדק שאם יש ארגונים בחברה הערבית - - -

אסמאהן גבאלי: יש תכנית שהגשנו בשיתוף פעולה, למניעת דריסה אחורה, הגשנו אותה לכמה שנים בשיתוף פעולה עם "צעד קדימה" הגשנו אותה לרשות הלאומית - - -

יוסף ג'בארין: לא הסכימו.

אסמאהן גבאלי: לא הקטע שלא הסכימו.

אסמאהן גבאלי: אותה תכנית לקחה אותה "בטרם" ותקצבו אותם.

אסמאהן גבאלי: והם לא הגישו תכנית בכלל ולא ביצעו אפילו.

אסמאהן גבאלי: לא ביצעו.

אסמאהן גבאלי: זה משהו מצחיק.

אסמאהן גבאלי: אפילו תכניות שמגישים - - -

יוסף ג'בארין: בסדר, חשוב לנו העיקרון הכללי של לשתף כמובן ארגונים מהחברה הערבית, אין שום ספק בכך.

יוסף ג'בארין: אבל לא ניכנס עכשיו לתכניות ומי זכה וכדומה, זה קצת חורג מהדיון, אבל כמובן שהעיקרון חשוב.

יוסף ג'בארין: יש לך עוד מה להוסיף?

ליאת הורוביץ-דיין: אני רוצה ממש בכמה משפטים נוספים - - -

יוסף ג'בארין: אנחנו פשוט רוצים לסיים.

ליאת הורוביץ-דיין: אין בעיה, כמה משפטים.

ליאת הורוביץ-דיין: במסגרת התכנית שפיתחנו, תכנית רב מערכתית לשנת 2017 הגדרנו 25 ישובים שבהם יש היפגעות גדולה יותר בתאונות דרכים בתוך המגזר הערבי ובאופן ממוקד אנחנו פועלים בתוך הישוב הזה, על קצה המזלג אני רוצה לספר מה אנחנו עושים.

ליאת הורוביץ-דיין: יש לנו קמפיינים ברדיו - - -

קריאה: איזה רדיו, גלגל"צ?

ליאת הורוביץ-דיין: לא, ממש לא גלגל"צ.

ליאת הורוביץ-דיין: אנחנו מפרסמים ברשת ד' וברדיו שמס באופן קבוע ושוטף ושמים תקציבים מאוד גדולים שם.

ליאת הורוביץ-דיין: אנחנו מפיקים חומרי הסברה בשפה הערבית, מחלקים אותם בכל מיני אירועים קהילתיים ופעילויות.

ליאת הורוביץ-דיין: יש לנו קמפיינים בדיגיטל עם אתרי אינטרנט מובילים בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: יש לכם מספרים כמה אתם משקיעים לעומת, כאילו יש לכם X השקעה בתחום הזה, כמה אתם משקיעים בחברה הערבית, כמה אתם משקיעים בפרסומים?

ליאת הורוביץ-דיין: כן.

ליאת הורוביץ-דיין: תן לי לסיים משהו, רק להציג את מה שאני רוצה ואז אשמח לנסות לענות על מה שאתה שואל.

ליאת הורוביץ-דיין: שילוטי חוצות, שילוט על גבי אוטובוסים, כנסי הסברה לאמהות, פעילויות בגני ילדים ובבתי הספר ביחד עם משרד החינוך, ימי שיא חווייתיים בקהילה.

יוסף ג'בארין: שלטים על אוטובוסים לא כל כך יעזור כי אין אוטובוסים ב- - - בנצרת קצת.

ליאת הורוביץ-דיין: אז דווקא עלינו ממש השבוע בקמפיין מאוד גדול לחברה הערבית, הוא לא קשור לילדים, הוא קשור יותר לנהגים צעירים והצלחנו גם למפות כמות גדולה של אוטובוסים ולעשות עליהם פעילות.

ליאת הורוביץ-דיין: יש לנו פעילות בקרב תנועות הנוער, מרכזי הדרכה גם בערים מעורבות וגם בישובים ערביים שמגיעים אליהם תלמידים ללימוד רכיבה בטוחה על אופניים.

ליאת הורוביץ-דיין: מבחינת תקציבים אין לי כאן נתונים מדויקים.

ליאת הורוביץ-דיין: אני כן יכולה להגיד שבשנת 2017 אנחנו שמים הרבה יותר תקציבים על הסברה למגזר הערבי, אם תרצו נתונים - - -

מסעוד גנאים: את יכולה לשלוח את זה לוועדה?

יוסף ג'בארין: כן, זה מה שנבקש.

יוסף ג'בארין: גם כל הדו"ח שהזכרת עד עכשיו מבחינת מה הפעילות ואם אפשר להתייחס מבחינת תקציבים.

יוסף ג'בארין: כי הרי גם הרשות, עיקר התקציב שלכם זה כסף ציבורי.

יוסף ג'בארין: לכן יהיה חשוב לעמוד על החלוקה.

יוסף ג'בארין: עו"ד עות'מאן, מנהל המטה למאבק בגזענות.

נדאל עות'מאן: שלום.

נדאל עות'מאן: אני מברך על הארגון של כל היום.

נדאל עות'מאן: אני מתייחס לשתי נקודות חשובות שאני ממליץ שהוועדה תיקח אותן לבדיקה בהמשך.

נדאל עות'מאן: קיימים בבתי חולים בארץ מרכזים חינוכיים לילדים, זאת אומרת ילדים מאושפזים - - -

קריאה: כיתות לימוד.

נדאל עות'מאן: קוראים לזה מרכזים חינוכיים.

נדאל עות'מאן: באותם בתי חולים שמאושפזים בהם ילדים, אותם ילדים מגיל 3 עד 18 כשהם מאושפזים הם לומדים במסגרת בית החולים במרכז חינוכי.

נדאל עות'מאן: אני יודע, עכשיו אנחנו מטפלים מול בית החולים מאיר בעניין של פחות שעות לעומת אחוז התלמידים ילדים ערבים שמאושפזים בבתי חולים, הכוונה היא השקעה פחות בלימודים ושעות תרפיה באמנות וכל מיני בשפה הערבית, למורים בשפה הערבית וההשקעה שם לא הוגנת ולא מספיקה ואני מציע שהוועדה בהמשך תבדוק את הנושא יותר מול כל בתי החולים בארץ לגבי מרכזים חינוכיים וכמה הם משקיעים, תקציבים, שעות לימוד ושעות חינוך בתוך אותם מרכזים חינוכיים.

נדאל עות'מאן: דבר שני ואחרון שאני - - -

יוסף ג'בארין: הלינק שאתה עושה שזה כאילו חומר שקשור לבטיחות של ילדים, או במיוחד חומר שקשור - - -

נדאל עות'מאן: לא, הם לומדים ממש - - -

יוסף ג'בארין: נישאר בנושא שלנו.

נדאל עות'מאן: אוקיי.

נדאל עות'מאן: בנושא אחר שקשור לבטיחות של הילדים, לפי החוק היום בהליכי גירושים בבתי משפט לענייני משפחה יש חובה לארבעה מפגשי גישור לפני ההליך השיפוטי ועלה קמפיין השבוע בשפה העברית שמזמין את ההורים, את אלה שנמצאים בהליכי גירושים להגיע למפגשי גישור בתוך בתי המשפט והקמפיין הזה לא קיים בשפה הערבית.

נדאל עות'מאן: לשכת הפרסום הממשלתית, הלפ"מ, אני חושב שמכאן, זה כן נוגע לשלום הילדים הערבים שהוריהם נמצאים בהליכי גירושים, אני מבקש שהוועדה תמליץ ותפנה ללשכת הפרסום הממשלתית שיעלו את הקמפיין הזה גם בשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: הקמפיין הוא מטעם הלפ"מ?

נדאל עות'מאן: הוא מטעם משרד הרווחה כנראה, אבל הלפ"מ מבצע.

יוסף ג'בארין: כמה זמן?

נדאל עות'מאן: הוא שבוע כבר רץ.

יוסף ג'בארין: אתה יודע אם יש תכנית לעשות בערבית?

נדאל עות'מאן: עוד לא נבדק, אבל גם אם תצא קריאה מהוועדה הזו במיוחד, זה כן יעזור לנו לקדם.

יוסף ג'בארין: טוב.

יוסף ג'בארין: אנחנו נרצה לסכם.

יוסף ג'בארין: באמת משפט אחד.

רחלי הכהן: שאלתם מקודם לגבי סד הזמנים של שני הקמפיינים שלנו שאמורים לצאת בערבית, אני רק רוצה להגיד שאחד כבר יוצא השבוע, זאת אומרת היום-מחר אמור לצאת, והבא כבר בשלבי סיום, ממש בשבועות הקרובים ייצא בערבית.

קריאה: באיזה נושא?

רחלי הכהן: אחד על התעללויות בילדים והשני על טלטול תינוקות.

יוסף ג'בארין: מאג'ד בבקשה.

מאג'ד אבו בלאל: אני גם מצטרף לברכות לד"ר יוסף, חבר הכנסת, על ארגון היום, במיוחד בשפה הערבית.

מאג'ד אבו בלאל: אני רציתי להתייחס קודם כל כהורה, אני תושב רהט ואני הורה ואני מודאג, ראיתי את הסרטון, ראיתי גם לפני, סרטון כל כך מזעזע ואני יודע שארגון "בטרם" וארגונים אחרים עובדים במגזר הבדואי מעל עשר שנים ומאוד מצער שכל פעם מציגים נתונים שיש עליה.

מאג'ד אבו בלאל: החלום שלי, הפנטזיה שלי שיציגו נתונים פה שיש ירידה.

מאג'ד אבו בלאל: אני חושב כל הזמן מי הקורבן הבא, איך הילד הבא יידרס.

מאג'ד אבו בלאל: לכן אני חושב - - -

קריאה: אני חייבת לתקן אותו.

קריאה: יש ירידה של 31% מ-2000 עד 2013.

יוסף ג'בארין: ואחרי 2013?

קריאה: ב-2013-2014 הייתה ירידה.

מאג'ד אבו בלאל: אנחנו כחברה ערבית שמונים 20% מכלל התושבים פה ואנחנו באחוז הגבוה ביותר מבחינת דריסת ותמותת ילדים וזה נתון מאוד מדאיג ביחס לגודל האוכלוסייה הערבית במדינה, אני חושב שארגונים שמפעילים תכניות במגזר הערבי ובמפרט במגזר הבדואי, צריכים להיכנס יותר לעומק, צריכים להפעיל יותר את הקהילה, להתחבר יותר לקהילה ולא ברמה הפוליטית לשבת עם נציג פוליטי או ראש העיר.

מאג'ד אבו בלאל: אמנם הם מייצגים אותנו מבחינה פוליטית, מבחינת ההנהגה, אבל אני חושב שאתם צריכים לרדת יותר לשטח, לעבוד מול האנשים.

מאג'ד אבו בלאל: רוב המדריכים שהיו בסרט הם מדריכים מתנדבים, מארגון אחר, שעסוקים באיזו תכנית, צריכים לתת כמה שעות, העיקר לראות שהם יתנדבו X שעות.

מאג'ד אבו בלאל: אני חושב שצריך להכשיר אנשים מקצוענים מהחברה שזה באמת נוגע להם, שיעשו את העבודה כמו שצריך.

מאג'ד אבו בלאל: גם בפייסבוק אני לא חש ולא מרגיש את זה.

מאג'ד אבו בלאל: אמנם יש ברהט פייסבוק ומאוד חזק, אפילו כשיש משהו אנחנו שומעים על זה, נחשפים לכל דבר, לכן אני חושב שצריך יותר להיכנס לעומק.

מאג'ד אבו בלאל: כי זה מאוד כואב מה שקורה.

יוסף ג'בארין: תודה מאג'ד.

יוסף ג'בארין: שני משפטים.

קריאה: רציתי רק להגיב- - - זה חייב להיות רלבנטי.

יוסף ג'בארין: אני אתן לך להגיב - - -

קריאה: הוא נתן פה פרטים - - -

יוסף ג'בארין: זה לא יהיה ויכוח.

קריאה: לא, חס וחלילה.

קריאה: ממש לא.

קריאה: בבקשה.

אברהים אבו הג'אג: אני איש חינוך וחוקר בתחום של מערכת החינוך.

אברהים אבו הג'אג: אני רוצה להתמקד בכמה נקודות בקצרה.

אברהים אבו הג'אג: בהיותי ילד הייתי הולך ברגל מעל 5 קילומטר להגיע למוסד שאני לומד, והיום עדיין, אני 17 שנים במערכת החינוך, לצערי הרב עד עכשיו מגיעים תלמידים בהסעות של מרחק מעל 20 קילומטר מהישובים הבלתי מוכרים בנגד.

אברהים אבו הג'אג: לכן חשוב מאוד לוועדת זכויות הילד וכל העמותות שפועלות, אני אתייחס מתוקף תפקידי כאיש חינוך מיוחד גם.

אברהים אבו הג'אג: הנגשה פיזית לבעלי צרכים מיוחדים בישובים הבדואים הלא מוכרים, עשיתי מחקר לפני שלוש שנים והוא פורסם בג'ורנל עולמי על הנגשה של בעלי צרכים מיוחדים בישובים הבדואים הבלתי מוכרים, שאין בכלל שום זכות קיום לאנשים האלה, וזו נקודה מאוד חשובה.

אברהים אבו הג'אג: ב-2015 פרסמתי מאמר על נשירת מתבגרים במצבי סיכון בחברה הבדואית והתייחסתי בקצרה לילדים בגילאי 3-4 שכמעט 4,340 תלמידים, ילדים בגילאי 3-4, אין להם מוסד חינוכי ולא מגיעים בכלל.

אברהים אבו הג'אג: לפני חודש וחצי בוועדת החינוך של הכנסת פורסם שם שיש עליה של 1.5%, זה הגיע למצב של 5,317 תלמידים, לכן אני מבקש פה שהוועדה תרשה על קיום ובניה של גנים בישובים הבלתי מוכרים.

אברהים אבו הג'אג: אימהות לא מרשות לעצמן לשלוח את בנה בן ה-3 למרחק של 10 קילומטר.

אברהים אבו הג'אג: דבר שני שמחייב בדיקה, עכשיו אנחנו בתקופת החופש הגדול.

אברהים אבו הג'אג: יש קייטנות, רוב הילדים הבדואים הם ללא מענה של פעילויות ולא כלום, הם נמצאים ברחוב ולכן זה חשוב מאוד.

אברהים אבו הג'אג: הייתה פה התייחסות לקורסים של עזרה ראשונה במכללות.

אברהים אבו הג'אג: אני מרצה במכללת קיי, הקורסים האלה הם שבוע ימים, הם לא מקנים ידע ולא כלום.

אברהים אבו הג'אג: הסטודנט בא על מנת לעבור והשנה לצערי הרב הקורסים הם מקוונים, בלמידה מרחוק.

אברהים אבו הג'אג: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: חלק מהדברים נוגעים לוועדת החינוך ואני מציע בהחלט אולי לבקש שנקיים דיון באותה ועדה, אבל הצבעת על נקודה מאוד חשובה שכל הגורמים המעורבים בקמפיינים האלה צריכים לקחת בחשבון גם את הכפרים הלא מוכרים בנגב, אנחנו מדברים על יותר מ-100,000 תושבים, וכמובן שהילדים שלהם לא צריכים לשלם את המחיר פעמיים בעניין הזה ולראות האם באמת הקמפיינים האלה בכלל מגיעים לאזורים האלה.

יוסף ג'בארין: אז תודה.

יוסף ג'בארין: רצית משפט קצר, אנחנו חייבים לסיים.

יוסף ג'בארין: את באת מתל חי אז ניתן לך.

ברא שריף: אני סטודנטית לעבודה סוציאלית.

ברא שריף: רציתי להגיד לכל הארגונים שפועלים למען מיגור התופעה של הריגת ילדים ברחוב ובכל מקום אחר, לימדו אותי פעם משהו אחד, אם אני לא מנגישה את הקמפיינים, הם לא קיימים.

ברא שריף: הילדים ימשיכו להיהרג.

ברא שריף: רק רציתי להגיד את המשפט הזה.

יוסף ג'בארין: הנגשת קמפיינים ברמה תרבותית ולשונית, נכון?

יוסף ג'בארין: זו הכוונה.

ברא שריף: גם וגם.

ברא שריף: מכל הבחינות.

יוסף ג'בארין: "בטרם".

יוסף ג'בארין: שני משפטים.

גלית גלעד: קודם כל לא היית במצגת שלי ואני אשלח לך.

יוסף ג'בארין: הייתי.

גלית גלעד: היית?

יוסף ג'בארין: בטח.

גלית גלעד: אני רוצה להגיד לכם, ארגון "בטרם" הוא עמותה, הוא לא רשות ממשלתית, אנחנו לא רשות לאומית לבטיחות בדרכים ובטח לא רשות לאומית לבטיחות ילדים.

גלית גלעד: מה שנאמר פה לגבי המדריכות שלנו הוא ממש לא מדויק וחשוב לציין, דווקא הפרויקט שבדרום נעשה עם אנשים מקצועיים שמקבל תשלום על עבודתם.

שרה אבו סיאם: המדריכות לא מוכשרות בכלל.

גלית גלעד: אני מבקשת שהדיון הזה יהיה תרבותי, זו כנסת ישראל.

גלית גלעד: אנחנו - - -

שרה אבו סיאם: לא, לא מוכשרות.

שרה אבו סיאם: ברהט אצלי לא מוכשרות.

גלית גלעד: אני רוצה לסיים ולהגיד, כרגע עדכני להיום רק ארגון "בטרם" מצליח להניע לפעולה את הממשל.

גלית גלעד: אנחנו מזמינים כל גוף אפשרי שיצטרף אלינו למאבק הזה.

גלית גלעד: לבד זה קשה.

יוסף ג'בארין: אני מניח שיש צורך לעשות עבודה של שיתוף ושל קשרים עם הקהילה וכדומה ולכן מאג'ד וגבירתי, אני בטוח ש - - -

שרה אבו סיאם: ניסינו המון.

יוסף ג'בארין: אני בטוח שתמצאי דלת פתוחה, אני אשמח לסייע.

שרה אבו סיאם: ניסינו המון עם "בטרם", אני נציגת "בטרם" עשר שנים.

שרה אבו סיאם: ניסינו המון, חבל על הזמן, רק דיבורים.

שרה אבו סיאם: רק דיבורים.

שרה אבו סיאם: - - -

יוסף ג'בארין: נרצה לסיים.

יוסף ג'בארין: רצית להגיד משהו?

רולה קאסם עותמאן: - - -

יוסף ג'בארין: משרד החינוך?

יוסף ג'בארין: משרד החינוך דיברו על הבטיחות.

רולה קאסם עותמאן: אני מורה, מאוד חשוב לי עניין זכויות הילד.

רולה קאסם עותמאן: רציתי רק לציין שאני מאוד מזועזעת מהעמדה של נציג משרד החינוך מר זהבי לגבי העניין של תרגום ההנחיות לעת חירום בשפה הערבית אם זה להורים, אם למורים ואם לילדים אפילו.

רולה קאסם עותמאן: אני מזועזעת ממשפט שהוא אמר שבמקרה חירום קוראים למד"א.

רולה קאסם עותמאן: זה מזעזע.

רולה קאסם עותמאן: אני לא מאמינה שהוא מטעם משרד החינוך, כי מקרה חירום זה לא רק מד"א, יש לזה השלכות מכל הבחינות, מבחינה נפשית, ילד מתאבד בבית הספר אז קוראים למד"א וזהו, נגמר?

יוסף ג'בארין: לא, גם בישובים הערבים אין מד"א, לכן זה - - -

רולה קאסם עותמאן: אפילו אם יש גוף שמטפל מבחינה פיזית - - -

יוסף ג'בארין: לכן בישובים ערבים עושים סיכומים אחרים עם חברות אחרות.

יוסף ג'בארין: אני מסכים איתך.

סאאירה עבד: אפשר להוסיף רק מילה אחת?

סאאירה עבד: משרד החינוך כולל, בגלל זה הפרדתי שאנחנו גוף של בטיחות בדרכים והפרדתי את זה.

סאאירה עבד: גם כן יש לנו בתוך ה- - -

יוסף ג'בארין: אבל לא יכול להיות שמקובלת גישה שאומרת שמה הטעם בלהתאים או לתרגם הוראות בטיחות?

סאאירה עבד: אני אישית במעמדי ובמקום שאני נמצאת בו, כל הזמן אנחנו דואגים למגזר שלנו שיהיה בשפה הערבית, וזה מאוד חשוב ואמרתי את זה.

סאאירה עבד: ויש כל מיני תחרויות שאנחנו מקיימים בתוך המגזר, אם זה לכרזות בערבית, יש לנו גם את הכרזות שאנחנו מחלקים בתוך בתי הספר ויש הרבה רכזים ששותפים לתכנית הזאת, אבל עדיין אנחנו צריכים עוד שעות כדי לחנך.

יוסף ג'בארין: הגדלת תקציב.

יוסף ג'בארין: לכן ההמלצה המרכזית שלנו שכל הפעילות התקשורתית, כל הקמפיינים, כל הפעילות החברתית שמיועדת להגברת בטיחות בקרב ילדים, צריכה להיות מותאמת לשונית ותרבותית תוך מעורבות פעילה ומשפיעה של פעילים וארגונים מהחברה הערבית, לרבות תיאום אל מול הרשויות המקומיות.

יוסף ג'בארין: ודאי כשאנחנו מדברים על הוראות בטיחות ופרסומים שמעגנים את ההוראות הללו.

יוסף ג'בארין: אין ספק גם שצריך להתאים את היקף ההשקעות התקציביות בקמפיינים לחומרת הבעיה.

יוסף ג'בארין: אני לא רוצה להגיד באופן פרופורציונלי, כי כפי ששמעתם היום הבעיה חריפה וחמורה יותר בקרב החברה הערבית, מה שמחייב כפונקציה של צרכים ושוויון מהותי, להתאים את ההשקעות התקציביות לצרכים מתוך השטח ולצורך להבטיח שינוי משמעותי בסוגיית הבטיחות.

יוסף ג'בארין: אנחנו נפנה גם למרכז המחקר והמידע, נבקש מהם מסמך שייכתב לראשונה, שיעריך וינתח את היקף הקמפיינים התקשורתיים, גם של הארגונים ומשרדי הממשלה, בתחום של בטיחות ילדים.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהדיון הזה נתן לנו מישורי מחשבה שעכשיו אולי צריך למקד אותם דרך המסמך הזה כדי שנוכל לקיים גם דיון מעקב.

יוסף ג'בארין: אנחנו בוודאי שפונים ללשכת הפרסום הממשלתית, שאנחנו מודעים לכך ששיעורי התקציב שמושקעים בחברה הערבית עדיין מאוד נמוכים, מתחת ל-4%, ונרצה לראות שינוי משמעותי, לפחות בכל מה שקשור לקמפיינים ומודעות בקשר לבטיחות ילדים.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא נתפשר על השקעה תקציבית בתחומים הללו שמותאמת לצורך האמיתי שקיים גם בחברה, בוודאי שצריך לתת מענה לאוכלוסיות ייחודיות בתוך החברה הערבית, כמו האוכלוסייה בנגב ששמענו שיש נתונים מדאיגים באופן מיוחד אבל גם לכפרים הלא מוכרים, כפי ששמענו עכשיו.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שמשרד החינוך יוכל להעביר לנו את הנתונים לגבי הפעילות, הפריסה שלה והחלק התקציבי שלה.

יוסף ג'בארין: אם "בטרם" ירצו להשלים לגבי חלוקת תקציבים להכשרת אנשים נשמח.

יוסף ג'בארין: מאג'ד, בכל מה שקשור לפעילות בנגב אם תרצו להשלים את הדיון על ידי איזה שהוא מסמך עם הערות מרכזיות, אנחנו נאגד את זה לפני הפרסום וניקח את זה לתשומת ליבנו לפני שנפרסם באופן רשמי את המלצות דיון זה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות לכם על דיון מאוד מעשיר ועשיר.

יוסף ג'בארין: יהיה לנו דיון מעקב, אני מקווה שתוך חצי שנה.

יוסף ג'בארין: תודה.