ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 644, 2018-06-12 12:38

מירב בן ארי: שלום לכולם, אני פותחת את ועדת החינוך, התרבות והספורט, 12.6.2018, כ"ט בסיון.

מירב בן ארי: הנושא: תקציב החינוך הבלתי פורמלי למערכת החינוך הערבית, דיון של חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מירב בן ארי: אנחנו פותחים את הדיון, וכמובן נפתח עם מציע הדיון.

מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת גנאים.

מסעוד גנאים: תודה גבירתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: תחילה, הדיון הוא עם חבריי גם, חברי ועדת החינוך מהרשימה המשותפת, יוסף ג'בארין וחנין זועבי.

מסעוד גנאים: אני מברך את כל האורחים בדיון החשוב הזה.

מסעוד גנאים: גבירתי היושבת ראש, כמו שאנחנו יודעים, יש את תוכנית החומש, החלטת הממשלה 922 שבמסגרתה יועד לחברה הערבית תקציב לארבע שנים.

מסעוד גנאים: התקציב הזה הכיל תקציב לחינוך בלתי פורמלי, כ-130 מיליון שקל בכל שנה, כ-650 מיליון שקל בחמש שנים.

מסעוד גנאים: התוכנית התחילה מ-2016.

מסעוד גנאים: אנחנו כבר בשנה השלישית.

מסעוד גנאים: החינוך הבלתי פורמלי הוא תחום חשוב מאוד משום שבמסגרת התקציב הזה והפעולות בחינוך הזה, מנסים להשלים את מה שחסר אולי מהחינוך הפורמלי, הכוונה, כל תחום החינוך הפורמלי עוסק בחיזוק והעשרה בלנסות ולהתגבר גם על הפערים בכל מיני תחומים ודברים שהם רק ממנפים את החינוך ואת התלמידים.

מסעוד גנאים: בקשר לדיון היום, הוא על כמה דברים: דבר ראשון, לא כל התקציב הגיע לייעוד שלו, הכוונה, יש תקציבים שעדיין לא הגיעו ליעד שלהם.

מסעוד גנאים: אני מדבר למשל על התקציב של ארגוני נוער, כ-17 מיליון שקל שעדיין אף שקל לא הגיע ליעד שלו ועדיין תקועים או במשרד החינוך, ויש כאלה שאומרים, לא, זה במשרד של שוויון חברתי אצל השרה גילה גמליאל.

מסעוד גנאים: אנחנו נברר את זה.

מסעוד גנאים: המטרה השנייה והיא החשובה, גבירתי היושבת ראש, הרבה פעמים אנחנו נתקלים בתופעה שיש תקציבים, הייעוד הוא נעלה וטוב מאוד, אבל התרגום שלו לא מניף היעד שיועד לשמו, את התקציב.

מסעוד גנאים: אנחנו רוצים לבחון בו, תחילה, מאחר שיש הרבה גופים שפועלים ועוסקים בעניין איך לנצל את התקציב או מה לעשות בתקציב ואיך בסוף הוא מגיע לתלמיד.

מסעוד גנאים: יש לנו ג'וינט, יש לנו חברה למתנ"סים, יש לנו אגודות, יש לנו עמותות, יש לנו את הרשויות והעיריות שהן היעד המרכזי שמגיעים רוב התקציבים אליהן.

מסעוד גנאים: השאלה שאנחנו רוצים גם לברר, מידת השקיפות, הכוונה, האם כל התקציבים מגיעים ליעד או לא.

מסעוד גנאים: אחד.

מסעוד גנאים: שניים, איך עוקבים ומה המטרה שאנחנו באמת נדע בסוף שבאמת הכול מגיע ליעד שלו ובסוף התלמיד שהוא העיקר והוא המטרה, הפיק את התועלת מכל התוכנית הזאת.

מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת גנאים.

מירב בן ארי: בבקשה, שרף, יו"ר הוועד.

שרף חסאן: שרף חסאן, יושב ראש ועדת המעקב לענייני חינוך ערבי.

שרף חסאן: קודם כול תודה רבה לחבר הכנסת מסעוד על היוזמה לדיון.

שרף חסאן: נושא מאוד חשוב החינוך הבלתי פורמלי.

שרף חסאן: התוכנית הממשלתית, בעצם הזדמנות טובה לדבר על הנושא.

שרף חסאן: יש באמת תקציב שהוקדש או מתוכנן לחברה הערבית בנושא, מעל 30 מיליון שקל, אבל זה לא כל הסיפור.

שרף חסאן: הסיפור הוא שקודם כול מחצית מהסכום הזה לא מגיע לרשויות המקומיות כי המשרד בעצם מעביר לכל מיני דברים נוספים הקשורים לחברה הערבית, אבל לא דרך רשויות מקומיות.

שרף חסאן: למשל, הכסף שמועבר לג'וינט, לחברה למתנ"סים ולכל מיני אגפים בתוך משרד החינוך עצמו, זאת אומרת, כאילו 130 מיליון שקל, מספר יחסית גדול, אבל פחות מחצי מזה מתוכנן לרשויות המקומיות הערביות.

שרף חסאן: זו תוספת חשובה, אבל בעצם הוצג שזה לא הכול מגיע.

שרף חסאן: חשוב מאוד להבהיר שאמנם מדובר על תוספת ואנחנו מברכים על התוספת, אבל המציאות הקיימת היא מציאות של פער אדיר בין החברה הערבית לחברה היהודית בנושא של חינוך בלתי פורמלי, במיוחד נוכח העובדה של היעדר תשתיות, תשתיות פיזיות אבל בעיקר תשתיות ארגוניות שמטפלות בחינוך הבלתי פורמלי.

שרף חסאן: במציאות הזאת החינוך הבלתי פורמלי או הסכנה הגדולה, הפספוס הגדול במציאות הזאת הופך לסוג של חוגי העשרה.

שרף חסאן: חינוך בלתי פורמלי זה לא רק חוגי העשרה.

שרף חסאן: חוגי העשרה אולי יכולים להיות חלק מהמרכיבים של חינוך בלתי פורמלי.

שרף חסאן: חינוך בלתי פורמלי זה תהליכים מתמשכים שאמורים להגיע לכל מקום וגם אמורים להשלים כל מיני צדדים שמערכת החינוך הרשמית לא מכסה.

שרף חסאן: כאן אני רוצה לגעת בשתי סוגיות מרכזיות שחשוב לתת עליהן את הדעת.

שרף חסאן: א', הנושא של תכנים.

שרף חסאן: יש תכנים, לא קיימים במערכת החינוך הפורמלית כי כל תוכניות הלימודים לא נותנות מענה לצרכים של החברה הערבית במיוחד בתחום של הזהות הלאומית.

שרף חסאן: הציפייה היא שלפחות תאפשרו את הנושא הזה בחינוך הבלתי פורמלי, כי אחת הבעיות של מערכת החינוך הערבית היא נושא הניכור.

שרף חסאן: תלמידים מנוכרים, מורים מנוכרים כי בתי הספר הופכים לתעשייה של ציונים בלי לדבר על המהות הקשורה לערכים, הקשורה לזהות, לא רק הזהויות הדתיות וכו', אלא הזהות הלאומית, הקשר לארץ וכו', ואז זה מרוקן את התהליך החינוכי מתוכן ומגביר את בעיית הניכור בחברה הערבית.

שרף חסאן: אם זה בינתיים לא קיים בחינוך הפורמלי, תאפשרו, תעודדו את זה בחינוך הבלתי פורמלי בכדי להתגבר גם על עניין הניכור, כי כל הרעיון של חינוך בלתי פורמלי הוא לקרב, להזדהות.

מירב בן ארי: אמרת שחצי לא הולך לרשות המקומית.

מירב בן ארי: איפה החצי שכן הולך?

שרף חסאן: לכל מיני מחלקות נוער בתוך המשרד עצמו ולאגפים שמלווים את הרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: אמרת, חצי לא הולך.

מירב בן ארי: חצי כן הולך?

שרף חסאן: חלק ממנו לא מנוצל מכל מיני סיבות.

שרף חסאן: זה גם משהו שצריך לפתור.

מירב בן ארי: אתה יכול להגיד לנו מה הסיבות שלא מנצלים את התקציב?

שרף חסאן: למשל, רשויות מקומיות לא ערוכות כלל, היעדר תשתיות פיזיות, אז לא מנצלות לפעמים חלק מהתקציבים האלה, לכן צריך לעשות טיפול שורש בכל הנושא של פערים ותשתיות ארגוניות ופיזיות לגבי החינוך הבלתי פורמלי.

שרף חסאן: אני רוצה לגעת בנושא נוסף הקשור לתוכן.

שרף חסאן: הבעיה השנייה מבחינת הצורך שלנו כחברה ערבית, וכאן זה להתמודד עם בעיית האלימות.

שרף חסאן: הנתונים ברורים לגבי האלימות בחברה הערבית.

שרף חסאן: חינוך בלתי פורמלי הוא כלי שיכול לעזור אם מנתבים, מעודדים, בונים מנגנונים שמעודדים לנצל את הכסף הזה בכיוון של התמודדות עם גזענות.

שרף חסאן: אני רוצה לתת כמה דוגמאות.

שרף חסאן: בגלל היעדר תשתיות פיזיות וארגוניות, אז עיקר התקציבים הולך לעוד חוגי העשרה.

שרף חסאן: מי נהנה מחוגי העשרה בעיקר?

שרף חסאן: לא האוכלוסייה המוחלשת ביותר, לא האוכלוסייה המנוכרת ביותר.

שרף חסאן: נהנים מחוגי העשרה אוכלוסייה שממילא מגיעים לכל מיני מסגרות קיימות, כמו בתי ספר למחוננים.

שרף חסאן: הבעיה העיקרית שלנו זה לא עם האוכלוסייה הזאת שבאמת חסר לה גם ארגונים.

שרף חסאן: הבעיה העיקרית עם האוכלוסייה המנותקת לגמרי ולא מגיעה לפעילות כלשהי ביישוב, לא פורמלי ולא בלתי פורמלי, שיש נשירה גלויה או סמויה במערכת הפורמלית.

שרף חסאן: האתגר הוא איך המערכת הבלתי פורמלית תגיע לאוכלוסייה הזאת.

שרף חסאן: זה חלק לדעתנו מההתמודדות עם סוגיית הגזענות, וצריך לבנות מנגנונים שתקציבים אלה יזרמו דווקא לאוכלוסייה הזאת.

שרף חסאן: זה גם צדק חברתי אבל זה גם עוזר להתמודד עם בעיה קשה בחברה הערבית.

שרף חסאן: דובר על הנושא של שקיפות.

שרף חסאן: דובר על הנושא של מחירים.

שרף חסאן: יש לנו עדויות, אחרי התוכנית הזאת ובגלל שרשויות חייבות להביא ספקים בתוך המסלול הירוק, מה שקורה, שהספקים העלו את המחירים בצורה בלתי נתפסת.

שרף חסאן: יש לנו עדויות ששמענו ממנהלי מחלקות נוער.

שרף חסאן: אותו חוג שהיה 60 שקל לשעה אחת ביישובים מסוימים, עכשיו מקבלים על אותו חוג 360 שקל, על אותה שעה, ומה שקורה, ששולחים להם אותו מדריך.

מירב בן ארי: בסדר, זה אנחנו נבדוק עם הפיקוח עם השלטון המקומי.

שרף חסאן: צריך לבדוק לעומק ולהגביל מחירים.

שרף חסאן: רציתי להציג גם את הנושא של תנועות נוער.

שרף חסאן: נכון שאפילו מה שהוקדש, עוד לא הגיע ליעד, התקציבים לא הועברו לתנועות הנוער, אבל הבעיה השנייה בתנועות הנוער, שזה חשוב לתת להם המענה - - -

מירב בן ארי: רגע, אתה מדבר על ארגוני הנוער, לא על תנועות.

שרף חסאן: ארגוני הנוער.

שרף חסאן: בעצם איך לעודד ארגוני נוער ערבים שיוכלו לתת מענה לבעיית הניכור, זאת אומרת, גם לדבר על נושא של הזהות וגם לטפל בסוגיות מרכזיות, איך להגיע לנוער המנוכר והרחוק.

מירב בן ארי: לפני שהוא מגיע, חסר לך את התקציב.

מירב בן ארי: אתה כבר בשלב הבא, כי זה מה שגנאים אמר.

מירב בן ארי: אוקי, בבקשה ג'בארין.

יוסף ג'בארין: כבוד היושבת ראש, רק לאורחים שלנו, בתוך ועדת החינוך יש ועדה לחינוך הבלתי פורמלי שחברת הכנסת מירב בן ארי מרכזת.

יוסף ג'בארין: אני חושב שיש נקודות מאוד חשובות בתחום הזה לציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: אני מקווה לראות בדיון הזה תחילת עבודה משותפת באחד התחומים שלדעתי אולי עד כה היו בהחלט מופקרים בכל מה שמתקשר לפעילות בתוך הציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: כפי שאת רואה, ההתייצבות שלנו כאן, יש התייצבות אצלך יותר מאשר בישיבות הסיעה, וארגוני החברה הערבית שעוסקים בנושא רק מראה עד כמה הנושא חשוב לנו ועד כמה יש חסר ומחסורים שצריך לטפל בהם.

יוסף ג'בארין: גם בהיבט המהותי, הרעיוני, התכנים של העבודה בתחום הזה, שזה נושא כשלעצמו, וגם בנושא אולי שעכשיו יותר בוער, זה נושא התקציבים.

יוסף ג'בארין: אחת הכותרות הגדולות של משרד החינוך בשנתיים האחרונות זה היה תקציבים לחינוך הבלתי פורמלי.

יוסף ג'בארין: המספר 130 מיליון הוא מספר שחזר על עצמו כל הזמן.

יוסף ג'בארין: התקיימו עם משרד החינוך כמה ישיבות, בין ראשי הרשויות המקומיות הערביות לבין משרד החינוך כדי לראות איך מנצלים את התקציב הזה.

יוסף ג'בארין: עכשיו מסתבר שבאחד הנושאים הכי חשובים והכי קריטיים, זה תקציבים לארגוני נוער, פשוט הכסף לא הגיע, ועכשיו בהצטברות של שנתיים-שלוש הגענו לכמעט 18 מיליון.

יוסף ג'בארין: עם כל הכבוד, תביני, חברת הכנסת בן ארי, אנחנו מדברים על גרושים יחסית לתקציב.

יוסף ג'בארין: צריך עשרה חברי כנסת ועוד עשרה ארגונים וכדומה כדי באמת לאפשר לטפל במחסור של כמה מיליונים שאמור להיות היה פשוט כלום יחסית לתקציבים הנדרשים, לכן אני חושב שזה המינימום שאפשר להשיג אותו בדיון כזה, וגם לבקש גם ממשרד החינוך וגם ממשרד האוצר, אני מקווה שיש אנשים שם, כמה שאלות חשובות כדי שיכינו אותם לקראת ישיבת ההמשך שתהיה כאן, אני חושב שלא עוד הרבה זמן.

מירב בן ארי: תודה רבה, ג'בארין.

מירב בן ארי: נאסרין חדאד חאג' יחיא, ראש התוכנית ליחסי יהודים-ערבים, המכון הישראלי לדמוקרטיה.

חאג' יחיא: שלום, קודם כול אני רוצה להודות לחברי הכנסת מהרשימה המשותפת שיזמו את הדיון החשוב הזה.

חאג' יחיא: חשוב לי להגיד את המובן מאליו, שלפני 922 בעצם תחום החינוך הבלתי פורמלי היה תחום מופקר.

חאג' יחיא: הוא לא קיבל מענה לא מצד משרד החינוך ולא מצד משרדים ממשלתיים נוספים שמתעסקים עם החינוך הבלתי פורמלי, למשל משרד המדע, יש לו מגוון רחב של תוכניות, ולחברה הערבית לצערי לא ניתן מענה הולם לצרכים השונים.

חאג' יחיא: אני כן רוצה גילוי נאות.

חאג' יחיא: כתבתי וליוויתי מחקר עבור משרד החינוך בשנה האחרונה.

חאג' יחיא: כתבנו שורה של המלצות.

חאג' יחיא: מיפינו קודם כול את החסמים ליישום מיטבי של 922 וכתבנו שורה של המלצות איך אפשר בעצם לנצל את הכספים על הצד הטוב ביותר כדי שמה שתיאר חבר הכנסת גנאים בתחילת הדיון, הכספים האלה בעצם לא ילכו לטמיון.

חאג' יחיא: אני אסקור בקצרה את החסמים המרכזיים שעלו, ומי שירצה להרחיב, יש דוח מפורט שגם מציג את מה שהיה לפני 922, בעצם מאז 48' ועד היום, ומה השינויים שחלו בשנתיים וחצי האחרונות בעקבות יישום ההמלצה, שזה בעיקר הרחבת אגף החינוך הבלתי פורמלי בתוך מינהל, חברה ונוער במשרד החינוך ומינוי של ה-15 מפקחים ומפקחות באזורים השונים, הרחבת המתי"אות השונים שמטפלים בבלתי פורמלי במשרד החינוך.

חאג' יחיא: החסם הראשון שגילינו, וחסן שרף העיד על זה, זה בעצם התשתיות הלקויות בתוך היישובים הערביים.

חאג' יחיא: אין בריכות שחייה, אין אולמות ספורט, אין כיתות לימוד, אין אודיטוריומים.

חאג' יחיא: חסרים מגוון רחב של תשתיות ובעצם החינוך הבלתי פורמלי מטבעו מתקיים מחוץ למסגרות בתי ספר וכשאין את התשתית הפיזית ואין איפה לקיים את הפעילות ובחלק לא מבוטל מהיישובים המתנ"סים נמצאים במרחק לא מבוטל משכונות, היכולת של אוכלוסיות מסוימות להגיע ולקיים את הפעילות בצורה נאותה, יורדים לטמיון.

חאג' יחיא: יש את העניין של החולשה הכספית והחולשה הניהולית בתוך הרשויות הרשויות המקומיות הערביות.

חאג' יחיא: לפני חודש קיימנו דיון במכון לגבי המשאבים שהוקצו.

חאג' יחיא: מוועד ראשי הרשויות אמרו שחלק לא מבוטל מהתקציבים, ראשי רשויות לא ידעו איך לנצל אותם, כלומר הכסף ירד כמו גשם, זה בדיוק היה המטאפורה שראש ועד ראשי הרשויות ציין.

מסעוד גנאים: מתוך המחקר שלכם, יש רשויות ערביות שהן בכלל לא השתתפו בכל התוכנית הזו?

חאג' יחיא: אני רוצה לציין את הערים המעורבות שלא קיבלו מענה הולם ובעצם 922 לא התייחסה לאוכלוסייה המעורבת שהיא אחת האוכלוסיות הכי מוחלשות בחברה הערבית בישראל, ואני חושבת שכדאי מאוד שתהיה החלטה ייעודית שבה האוכלוסייה הערבית בערים מעורבות כמו רמלה, לוד, יפו, עכו, נצרת עילית, יקבלו מענה הולם לצרכים שלהם.

חאג' יחיא: חבר הכנסת ג'בארין אמר לגבי תנועות נוער וארגוני נוער.

חאג' יחיא: מעבר לזה שתקציבים לא הועברו, אחד הגופים המרכזיים בעצם שיכולים להנחיל את החינוך הבלתי פורמלי בחברה הערבית הן תנועות הנוער, ולצערי הרב המצב היום זה שארגוני תנועות נוער יהודיים ציוניים כמו הנוער העובד והלומד בעצם שמביאים גישה שהיא לפעמים גישה פטרונית ולפעמים גישה שהיא לא מותאמת לצרכים של הצעירים הערבים, ואני חושבת שהגיע הזמן שמתוך החברה הערבית יקומו מנגנונים שיטפלו ויתנו מענה הולם לצעירים שלנו.

חאג' יחיא: שרף דיבר על זה שבקרב חלק לא מבוטל מהאוכלוסיות המוחלשות בחברה הערבית עצמה קיים חוסר מודעות.

חאג' יחיא: אנחנו לא מודעים בקרב משפחות, במיוחד משפחות שמטופלות על ידי הרווחה, ואנחנו יודעים שהמון משפחות ערביות מטופלות ברווחה, הם לא מצליחים לקבל מענה והם בכלל לא מודעים שיש חוגים ועלות סמלית, ואני חושבת שכדאי מאוד לחשוב על הנושא הזה, איך אפשר להנגיש - - -

מירב בן ארי: את העניין של מיצוי זכויות.

חאג' יחיא: בדיוק.

חאג' יחיא: הנושא המרכזי שמצאנו במחקר שלנו זה שקיימת חוסר התאמה תרבותית בכל מה שקשור לתכנים.

חאג' יחיא: אם בעבר חומרים תורגמו מעברית לערבית מבלי שתיעשה להם התאמה תרבותית, למשל, כל הנושא של מעבר לצה"ל, אני חושבת שזה לא יהיה נכון שאם הצעירים היהודים זה החומר שהם זקוקים לו ממעברם מגיל התבגרות לבגרות, לגבי הצעירים הערבים הנושא הזה הוא לא רלוונטי ואני חושבת שהגיע הזמן שיכתבו תכנים נאותים שיענו - - -

מירב בן ארי: איפה זה מופיע, התכנים האלה שעכשיו ציינת?

חאג' יחיא: ריכזנו את זה בדוח מאוד מקיף שפרסמנו.

חאג' יחיא: הדוח הזה נמצא אצל חברי הרשימה המשותפת.

חאג' יחיא: החסם המרכזי שמצאנו הוא חסם ההון האנושי.

חאג' יחיא: אם בחברה היהודית התחום של הבלתי פורמלי קיים עוד לפני 48' ויש ארגוני חברה אזרחית ויש ארגונים לאומיים שמטפלים בנושא הבלתי פורמלי, הרי בחברה הערבית גם אין את המשאבים האלה.

חאג' יחיא: המשאבים האלה לא הוקצו על ידי המדינה, אבל גם בגלל סדרי העדיפויות במקומיות וארגוני חברה אזרחית, לצערי הנושא הזה לא עלה בראש סדרי העדיפויות.

יוסף ג'בארין: כבוד היו"ר, רק תשומת ליבך להערה שנקבה לגבי גילאים.

יוסף ג'בארין: בחברה הערבית הגיל הזה בין 18 עד 20-21 זה כמעט גיל שלא מקבל שום התייחסות, למה?

יוסף ג'בארין: כי בצד היהודי זו תקופת הצבא, ואז בעצם אין שום התייחסות.

יוסף ג'בארין: צריך אולי להתאים חלק מהתוכניות.

מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד היושבת ראש.

סעיד אלחרומי: תודה גם לחברים שיזמו את הדיון, מסעוד, יוסף, חנין, לאנשי המקצוע שהציגו את הנתונים כאן.

סעיד אלחרומי: אני רוצה להביע קצת תרעומת לגבי הנתונים.

סעיד אלחרומי: אין לנו נתונים עכשיו, מתוך 130 מיליון שקל שמיועדים בתוכנית החומש 2016-2020, זה 922, כמה נוצל פר ישוב.

סעיד אלחרומי: כמה נוצל בסח'נין לחינוך הבלתי פורמלי, כמה נוצל באום אל פאחם וכמה נוצל בנצרת.

מירב בן ארי: זה גם מה שאני שאלתי.

סעיד אלחרומי: שאלה שנייה.

סעיד אלחרומי: דובר על ועדות היגוי יישוביות.

סעיד אלחרומי: בכל ישוב אמורה להיות ועדת היגוי.

סעיד אלחרומי: ועדת ההיגוי היישובית אמורה לפקח על ההוצאות, על הפעילויות שנמצאות שם.

סעיד אלחרומי: מנגנון הרגולציה הזה, הפיקוח על הכסף שזורם לרשויות, אני חושב שאנחנו צריכים לקבל תשובות, גבירתי היושבת ראש, בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: לגבי התכנים ונושא התכנים, ועדות ההיגוי, המקום שיושבים שעות על גבי שעות, זה המקום שם.

סעיד אלחרומי: אנשי המקצוע בכל ישוב.

סעיד אלחרומי: אפשר לעשות משהו ארצי.

סעיד אלחרומי: אפשר לתת את התשובות שם ולרדת לרזולוציה של הפעילות הזו או אחרת, אבל כאן אנחנו כמחוקקים, אנחנו שהרמנו אצבע ובתקציב המדינה הוקצה התקציב הענק הזה של 130 מיליון שקל, אנחנו צריכים לדעת שה-130 לא ילכו לחברות בת של משרד החינוך.

סעיד אלחרומי: רבותיי, אני מכיר את זה ממשרדי ממשלה אחרים.

סעיד אלחרומי: 130 מיליון שקל, בסוף נשאר הסיפור על 50 או 40 מיליון שקל.

סעיד אלחרומי: המצב הזה לא נסבל.

סעיד אלחרומי: חובתנו, גבירתי היושבת ראש, שוועדה של החינוך הבלתי פורמלי תקיים גם ישיבת מעקב בתקופה הקרובה, שנזמין את אנשי השלטון המקומי, ראשי הרשויות, שכל אחד יגיד ביישוב שלו כמה נוצל.

מירב בן ארי: יש כאן ראש רשות של המגזר הערבי?

מסעוד גנאים: לצערי לא.

סעיד אלחרומי: התקציב של 650 מיליון שקל הוא לכל המגזר הערבי, ואם יש צורך להסית תקציבים מיישוב ליישוב, אז כן נעשה את זה, העיקר שהילדים יזכו מהתקציבים.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את טל מארגוני הנוער, כי זה עלה פה מכמה חברי כנסת.

טל מדר: צהריים טובים לכולם, טל מדר, מועצת ארגוני הילדים והנוער.

טל מדר: אני חייבת להגיד שאין להתווכח עם העובדות שהוצגו.

טל מדר: אכן משנת 2016 פועלים ארגוני הילדים והנוער כשמתוך הארגונים יש שלושה ארגוני ילדים ונוער שהם מובהקים, מהחברה הערבית, של החברה הערבית.

חנין זועבי: שלושה מכמה?

טל מדר: שלושה מ-21, ומעבר להם יש סדר גודל של עוד חמישה ארגוני ילדים ונוער שפועלים גם בחברה הערבית כשהרעיון, אני חושבת, שמייחד את הפעילות של הארגונים זה בכך שהם מביאים מתודה חינוכית ייחודית לחזית העשייה הבלתי פורמלית, אם זה אלמנטים של תרבות או יזמות או סיוע הומניטרי וזה מה שנמצא בחזית התוכן ולכן אנחנו גם מזהים וגם הרשויות זיהו שיש הרבה מאוד רלוונטיות לפעילות, של ארגוני הילדים והנוער בחברה הערבית, וסביב הבטחות לקבלת הכספים, גם ב-2016 וגם ב-2017 לבדה צמחה הפעילות בסדר גודל של 6,000 חניכים וחניכות.

טל מדר: זה נתונים שהם גם מאומתים על ידי משרד החינוך.

מירב בן ארי: שלושה ארגונים ערביים זה אג'יק, הצופים המוסלמים ו - - - ?

טל מדר: הצופים הדרוזים צופי השלום והצופים הקאתוליים, בלי הדרוזים.

מירב בן ארי: הקאתולים, המוסלמים ואג'יק.

מירב בן ארי: והשניים הנוספים שעובדים?

טל מדר: לא, יש יותר משניים.

טל מדר: יש את לתת, יש את מד"א, יש את תרבות ויש את אות הנוער וגם חוגי סיור נמצאים.

מירב בן ארי: זה כמעט שבעה ארגונים שפעילים.

מירב בן ארי: יש שלושה מובהקים לחברה הערבית.

מירב בן ארי: יש גם ארגונים שעובדים, יהודים וערבים.

טל מדר: נכון.

מירב בן ארי: אני רוצה להבין משהו אחד, כי את יודעת שאני בעניינים של ארגוני הנוער קצת.

מירב בן ארי: היה אמור לעבור 7 מיליון שקל ב-2017.

מירב בן ארי: לא עבר.

טל מדר: נכון.

טל מדר: גם ב-2016.

מירב בן ארי: הכסף הזה הוא כסף הבסיס.

מירב בן ארי: זה אמור להיות ב-2017, 2018.

טל מדר: זה היה אמור להיות ב-2016, 2017, 2018.

מירב בן ארי: אז ה-7 מיליון האלה לא עברו.

מירב בן ארי: אם ה-7 מיליון האלה יעברו לארגוני הנוער, מתוך הניסיון שלי בארגוני הנוער, זה אומר שה-7 מיליון האלה יתחלקו בין 21 ארגונים, הם לא יכולים להיות מוכוונים.

מירב בן ארי: הבעיה, ברגע שהבאנו כסף לארגון, אתה צריך לפזר את זה על כולם, לפי אחוז הגודל, לכן בסוף לאותם שלושה ארגונים, לא משנה שהם לא קיבלו כלום, נראה לי שהם גם היום לא היו מקבלים כי כבר אנחנו צוברים פה כמעט 21 מיליון.

מירב בן ארי: העניין הוא שבעצם עד היום גם ה-7 מיליון שהיו יכולים להתפזר על כולם במשך שלוש השנים האחרונות, גם זה לא הגיע.

טל מדר: נכון, זה לא הגיע.

טל מדר: חשוב לי להגיד עוד פעם, אנחנו פחות כרגע מתעסקים איך יגיע.

טל מדר: יותר חשוב לנו שיגיע, כי הרשויות ממש רוצות ומעוניינות וארגוני הנוער גם מעוניינים, וכדי להקים את התשתיות ולהתגבר על כל האתגרים שציינת כאן, אנחנו צריכים יותר כסף לטובת סניפים בחברה הערבית.

מירב בן ארי: אני אגיד שבחודש הקרוב, שאול גם פה, אתה תגבה אותי בזה, אמור לעבור 6.6 לארגוני הנוער, 3.3 של החינוך, 3.3 שלנו מהאוצר.

מירב בן ארי: זה עדיין לא פותר את ה-7 מיליון שצריך להגיע למגזר הערבי, כי זה כסף שאנחנו מגדילים בכל מקרה.

מירב בן ארי: גם אם נגדיל את התקציב של ארגוני הנוער, הכסף של המגזר הערבי הוא כסף שסומן ונצבע והוא לא נמצא כאן על השולחן.

טל מדר: מבחינתנו משפט הסיום זה שאנחנו נמצאים בשטח למרות מבחינתנו השוקת השבורה שהארגונים נמצאים בה, ואנחנו נכונים להיות יותר.

מירב בן ארי: אוקי, תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

ג'מעה אזברגה: אני רציתי להגיד שני דברים.

ג'מעה אזברגה: קודם כול, הסכום באמת האדיר זה לג'וינט, 4.5 מיליון שקל, שזה סכום לדעתי מאוד מכובד.

מירב בן ארי: מה זה ה-4.5 מיליון שקל לג'וינט?

ג'מעה אזברגה: שמעבירים לאג'יק.

מירב בן ארי: אג'יק אני מכירה.

מירב בן ארי: הוא אומר ג'וינט.

מירב בן ארי: יש הבדל.

ג'מעה אזברגה: זה דבר אחד.

ג'מעה אזברגה: הדבר השני שרציתי לדבר עליו הוא נושא של הנשירה במגזר הערבי בכלל אבל במגזר הבדואי בנגב בפרט.

ג'מעה אזברגה: אחוז הנשירה הוא גבוה מאוד.

מירב בן ארי: זה נלקח בחשבון?

ג'מעה אזברגה: במגזר, מתוך ה-922, 3 מיליארד שקל הועברו לאורי אריאל, למשרד החקלאות, ומשם הוא גם עשה בתוך זה עניין של התקציב של החינוך, גם הבלתי פורמלי.

ג'מעה אזברגה: הדבר השני, האם בתוך התקציב יש פירוש לאלימות של הנוער?

מירב בן ארי: תודה רבה, חבר הכנסת אזברגה.

מירב בן ארי: אני רוצה רגע לשמוע נציג של משרד החינוך.

מירב בן ארי: מי מדבר?

יובל בנימין: יובל בנימין, סגן ראש מינהל חברה ונוער ואמון על התקציב של החינוך הבלתי פורמלי.

מירב בן ארי: בכלל?

יובל בנימין: בכלל, 28 שנים במערכת החינוך, משרד החינוך, מזה חצי מהתקופה הזאת במינהל חברה ונוער כסגן, וכאמור, אמון על התקציב.

יובל בנימין: החלטת הממשלה 922 בעצם הביאה בשורה.

יובל בנימין: 130 מיליון שקל מדי שנה למשך חמש שנים, ומאותו רגע מינהל חברה ונוער בעצם פעל ביחד עם, אני חושב, כמעט כל השותפים פה וגם מי שלא נמצא פה.

יובל בנימין: מיכל נמצאת פה כנציגת שלטון מקומי, ואחרים, ובתאום עם כל השותפים מדיניות משרד החינוך הייתה שקופה וגלויה לאורך כל הדרך.

יובל בנימין: כשדובר על הקצאת המשאב של 130 מיליון, גם מוועד ראשי הרשויות וגם כל הנציגים, באנו והצגנו - - - שכ-70 מיליון שקל ייצא לטובת טיפול פורה לרשויות המקומיות.

יובל בנימין: כ-60 מיליון שקלים אכן הולכים לטובת פעולות ויוזמות חינוכיות, גם כן בשקיפות מלאה ותאום עם כל הצדדים.

יובל בנימין: זה בשביל הפתיח.

יובל בנימין: יש לי פירוט שאני יכול למסור אותו לוועדה בעצם בכל אחת מזירות הפעולה, מהניצולת התקציבית, ויושב פה שאול שמלווה אותנו כאגף תקציבים באוצר.

יובל בנימין: מאז שאישרנו את ה-70 מיליון שקל לכלל הרשויות הערביות, כמה נוצל בשנה הראשונה.

יובל בנימין: אני מזכיר שבשנה הראשונה עת תוקצבנו, ישבנו פה בזמנו, מסעוד, בדצמבר 2016, וכשיצאנו לדרך בפעם הראשונה וכשהסתיימה שנת הלימודים תשע"ז, באו ועד ראשי הרשויות ואמרו, לא ניצלנו את התקציב, בסוף אוגוסט 2017, ובהתאם לפנייתם מתחנו את האישור במשרד החינוך לעוד שלושה חודשים כדי למקסם את אותם 70 מיליון שקל ראשונים.

יובל בנימין: חשוב לי להזכיר את הדבר הזה.

יובל בנימין: אני מדלג רגע לשנה הזאת.

יובל בנימין: השנה הזאת אנחנו בפתחה של שנה שלישית.

יובל בנימין: בתאום עם אגף תקציבים באוצר, בפנייה הקרובה במסגרת אתגרים בחברה הערבית, במסגרת החלטת ממשלה, יש עוד 70 מיליון שקל מתוקצבים.

יובל בנימין: התקציב עדיין לא הועבר ועדת כספים בכנסת, אבל מבחינת מערכת ציבורית, אנחנו כבר ערוכים ויצאנו לקול קורא שכידוע לכולם פה, מבחינת המועד שלו אמור להסתיים ב-14.6, קרי עוד מספר ימים.

מירב בן ארי: קול קורא לרשויות?

יובל בנימין: לכלל הרשויות שיערכו ויגישו בקשה לשנת הלימודים תשע"ט.

יובל בנימין: מבחינתו עשינו את ההיערכות מבעוד מועד.

מירב בן ארי: עשית גם קול קורא כזה לשנה הזו, נכון?

יובל בנימין: זה מה שכרגע אמרתי.

מירב בן ארי: אז אתה יכול לתת לנו דוגמא, איפה הכסף בעצם?

יובל בנימין: יש פה תוכניות של כלל הרשויות המקומיות לפי המחוזות השונים, מה תוקצב, אפילו גם מה הניצולת נכון לרגע זה, של כל אחת משלושת השנים האחרונות.

יובל בנימין: אז אני אומר, החומר מצוי.

יובל בנימין: מבחינתי הוא גם שקוף וגלוי.

יובל בנימין: כל מאן דהוא שפונה ורוצה לקבל אינפורמציה, הכול שקוף והכול גלוי והכול ידוע.

מירב בן ארי: הייתי רוצה שתביא לנו כאן

מירב בן ארי: מצגת של ניצול הכסף, שתשלח לוועדה או שאנחנו נבקש שפשוט תהיה כאן מצגת עם נתונים.

מירב בן ארי: תן לנו דוגמא לרשות ערבית שכן ניצלה את הכסף.

יובל בנימין: יש פילוח, כמעט כלל הרשויות.

יובל בנימין: הדבר היחיד שאני יכול להצביע עליו, שבין ההקצאה התיאורטית שהוקצבה לרשות המקומית לבין הניצולת יש פער.

מירב בן ארי: אבל יש ישוב שכן ניצל?

יובל בנימין: יש ישובים שניצלו את הכול.

מירב בן ארי: תגיד לנו, נגיד ישוב ערבי שכן התנהל נכון וניצל את הכסף.

מירב בן ארי: תן לנו דוגמא איך זה יכול להתנהל אחרת.

יובל בנימין: מה זאת אומרת להתנהל אחרת?

יובל בנימין: מירב, הקול קורא בעצם מאגד בתוכו קריטריונים שקופים שבעצם הרשויות המקומיות יודעות על מה הן מתוקצבות.

יובל בנימין: זאת אומרת, רשות מקומית יודעת, אפילו בסימולציה שאנחנו נותנים לה באמצעות המחוז, מה הסכום שהיא זכאית לו.

יובל בנימין: מה שקורה מאותו רגע, רשות מקומית שמגישה הצעת תקציב, יש שונות בין רשות אחת לרעותה.

יובל בנימין: צריך לתת את הדעת שגם בין ההקצאה לבין הביצוע בפועל היה תת ניצולת, ואני אומר, הנתונים ימסרו, יש לי אותם פה, של כלל הרשויות.

מירב בן ארי: אז אתה תמסור אותם לוועדה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשאול אותך גם על ה-7 מיליון שקל.

יובל בנימין: אם דיברנו על זה ש-70 מיליון שקל הלכו לרשויות מקומיות ו-60 מיליון שקל לפעולות, הפעולות כוללות בין היתר תקצובם של מתנ"סים חדשים, הן מתנ"ס לפעילות חינוכית, תקנות תמיכה לרבות תקנת תמיכה חדשה שתצא השנה, מכוני מנהיגות אזרחית, בתי ספר שדה, מל"שים חדשים שנפתחו במרחבים השונים.

יובל בנימין: לעניין תקנת ארגוני הנוער, תקנת ארגוני הנוער, עד כמה שאני יודע, מירב, מיוחדת לזה גם ישיבה פה של ועדת חינוך ספציפית לעניין - - -

מירב בן ארי: לא, היא בוטלה כי זה מגיע לוועדת כספים בשבועיים הקרובים.

ג'מעה אזברגה: בתי ספר שדה, רק רציתי לדעת.

ג'מעה אזברגה: בתי ספר שדה, שמעתי נכון?

יובל בנימין: בתי ספר שדה של החברה להגנת הטבע.

ג'מעה אזברגה: נבנה?

יובל בנימין: נפתחו שבעה מל"שים חדשים.

ג'מעה אזברגה: אפשר לדעת איפה?

יובל בנימין: בוודאי.

מירב בן ארי: כן, הוא יעביר לנו הכול.

יובל בנימין: תקציב ארגוני הנוער, כדי לסבר את העין ואת האוזן.

יובל בנימין: משנת 2001 ועד שנת 2010 נע במטוטלת שבין 140,000 ל-400,000 שקל.

יובל בנימין: בעצם מאותו הרגע התחילה הצמיחה והשגשוג של ארגוני הנוער, גם תקציבית, ודאי מבחינת הפעילות החינוכית שמתקיימת בשטח.

יובל בנימין: בשנת 2011 כ-660,000 עד 2013.

יובל בנימין: ב-2013 – 3.6 מיליון שקלים.

יובל בנימין: אני רוצה לחדד לכם למה אני מגיע לזה.

יובל בנימין: 2014 – 10.7 מיליון שקל.

מירב בן ארי: אתה לא צריך להגיד לי.

מירב בן ארי: אני נתתי את הכסף לארגוני הנוער.

מירב בן ארי: בשנת 2018 התחלתי ב-39.8.

מירב בן ארי: לי אתה אומר?

מירב בן ארי: מאיפה הגיע הכסף?

מירב בן ארי: זה נחת על ארגוני הנוער מהשמיים?

יובל בנימין: אני מציג את העקומה של הגדילה.

יובל בנימין: ב-2016 בעצם הגענו פעם ראשונה ל-36 מיליון שקלים.

מירב בן ארי: אני רוצה שתתייחס ל-7 מיליון שקל.

יובל בנימין: מירב, אני משלים.

יובל בנימין: 2017 סיימנו, תקציב ארגוני הנוער עמד על 52 מיליון שקלים.

מירב בן ארי: אני יודעת, ומאיפה ה-52 מיליון האלה?

יובל בנימין: הבסיס של ארגוני הנוער שנה שעברה היה 36 מיליון שקלים, ואודות לתוספות של כל הגורמים הרלוונטיים זה צמח ל-52, וזו בעצם הפנייה של ארגוני הנוער שגם קיימת היום לשר החינוך ומנכ"ל המשרד, להעמיד את התקציב כמו שהיה אשתקד.

יובל בנימין: לגופו של עניין, לעניין ארגוני הנוער בחברה הערבית.

יובל בנימין: במסגרת תוכנית העבודה שלנו כיחידה מקצועית, אני רוצה לתקן את מה שאמרת.

יובל בנימין: ה-7 מיליון שקלים לא מוציאים בבסיס תקציב המדינה.

יובל בנימין: הם כן נמצאים בתוכנית.

מירב בן ארי: נכון, אוקי.

יוסף ג'בארין: אפילו יותר טוב.

יובל בנימין: לא, אין יותר טוב מבסיס תקציב המדינה.

יובל בנימין: בסיס יותר טוב מהכול.

מירב בן ארי: איפה הם?

יובל בנימין: אז אני אומר, מירב, מבחינתנו כשהייתה היערכות ארגונית, כדי לחלק תקציב של תנועות נוער, ארגוני נוער וגם החברה להגנת הטבע והתקנות החדשות של - - - , מסתמכים על תקנות תמיכה.

יובל בנימין: תקנת תמיכה, בעצם לאורה אנחנו מחלקים תקציב וכל עוד מבחן תמיכה לא מתוקן, מבחן התמיכה תקף הן בתנועות נוער והן בארגוני הנוער.

מירב בן ארי: זה לא קשור.

מירב בן ארי: תשמע, במקרה אני שולטת בחומר של ארגוני הנוער.

מירב בן ארי: אתה צריך לתת תשובה לוועדה איפה 7 מיליון מ-2016 של ארגוני הנוער של החברה הערבית?

מירב בן ארי: זה לא קשור לתקציב התמיכות בכלל.

יובל בנימין: אני משלים.

יובל בנימין: שר החינוך בשנה שעברה שם מתקציבו 7 מיליון שקל.

מירב בן ארי: אבל לא נוצל.

יובל בנימין: בוודאי זה נוצל במסגרת כלל ארגוני הנוער הקיימים.

מירב בן ארי: לא נוצל.

יובל בנימין: אשתקד כשחולקו 52 מיליון שקלים, זה כלל את ה-7 מיליון שקל האלה ששר החינוך - - -

מירב בן ארי: לא נכון.

חנין זועבי: אתה לא משכנע.

יובל בנימין: אני מדבר על עובדות.

יובל בנימין: התקציב התוספתי שכלל שר החינוך, כלל 7 מיליון שקלים.

יובל בנימין: הם חולקו.

מירב בן ארי: יובל, לא נעים לי להגיד לך, אבל אתה טועה.

מירב בן ארי: אני אומרת לך, ה-52 שסיימו ארגוני הנוער זה תוספות תקציביות שאנחנו והחינוך נתנו ללא קשר ל-7 מיליון, נכון, טל?

מירב בן ארי: נכון, שאול, אגף תקציבים חינוך?

מירב בן ארי: יש כאן את שאול, אגף תקציבים, אוצר.

מירב בן ארי: אם היה יושב ראש אחר, יכול להיות היה מסכים איתך, אבל אני שולטת בתחום של ארגוני הנוער.

יובל בנימין: בזה אנחנו לא חלוקים, מירב.

יובל בנימין: אני לא אמרתי שה-7 מיליון שקל של ארגוני הנוער של החברה הערבית הגיעו לייעודם.

יובל בנימין: אני אומר שבמקום 7 מיליון שקל שהיו אמורים להיצבע, נוספו 7 מיליון שקל של משרד החינוך - - -

טל מדר: אין בעיה.

טל מדר: קודם כול, התוספות האלה מגיעות לנו ביותר.

טל מדר: זה אחד.

טל מדר: לעניין החברה הערבית, זה לא - - -

מירב בן ארי: זה לא כסף שנצבע לטובת החברה הערבית.

מירב בן ארי: זה שמשרד החינוך נהדר, לא בציניות, והוסיף הרבה כסף לארגוני הנוער, אני מסכימה איתך, ואנחנו כל שקל של החינוך גיבינו בשקל של האוצר, אבל, וזה מה שאומרים גם חברי הכנסת ואני תומכת בהם כי אני משם.

מירב בן ארי: זה 7 מיליון שקל שהגיעו מהחלטה 922 לחמש שנים, לארגוני הנוער של החברה הערבית, וזה הכסף שאתה צריך להגיד לוועדה מתי אתם מתכוונים להעביר אותו.

מירב בן ארי: זהו, סיימתי כאן את העניין של ארגוני הנוער.

מירב בן ארי: יש כאן עוד נושא גדול מארגוני הנוער, אבל אתה תיתן לי תשובה על זה כי אני שולטת בתחום הזה.

יובל בנימין: לא אמרנו דברים שונים, מירב, רק אני אומר, 7 מיליון שקל כדי להגיע לארגוני הנוער, אג'יק, צופי השלום - - -

מסעוד גנאים: הם לא הגיעו.

יובל בנימין: הם לא יכלו להגיע כל עוד תקנת התמיכה לא תוקנה.

יובל בנימין: כל עוד תקנת התמיכה לא מתעדפת אוכלוסיות, מירב, אתם יודעים את זה טוב מאוד.

יובל בנימין: כל עוד תקנת התמיכה לא תוקנה כמתעדפת אוכלוסיות, אז אני אומר, אותם 7 מיליון שקלים, אי אפשר לייחד אותם ולייעד אותם.

יובל בנימין: כל תקציב שייכנס לארגוני הנוער, ואמרנו את זה בפתיח, יתחלק באופן שוויוני כפי שמופיע במבחן התמיכה.

מירב בן ארי: אתם תשיבו לוועדה, זה ייצא גם בסיכום, איפה ה-7 מיליון שקל שמ-2016 צריכים להגיע ב-922 לחברה הערבית ולא עובר, והנה אני אומרת לך שבשבועיים הקרובים יעברו 6.6 מיליון שקל בוועדת כספים לארגוני הנוער, וזה לא כסף של ה-7 מיליון.

מירב בן ארי: אל תחבר.

מירב בן ארי: זה עוד פעם 3.3 שלנו ושל האוצר כדי לתגבר אותם לפעילות קיץ, אז הנה אני כבר מכינה אותך.

מירב בן ארי: אתה צריך לחזור למשרד ולדבר עם המנכ"ל ולהגיד לו שוועדת החינוך וחברי הכנסת רוצים תשובה על ה-7 מיליון שקל.

מירב בן ארי: זהו, סיימתי, כי הדיון הרבה יותר גדול מארגוני הנוער, אבל הנקודה הזאת חשובה וקריטית להם.

מירב בן ארי: בבקשה, חברת הכנסת זועבי.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: אני אדבר על שלוש רמות, רמה של תקציב, של תכנון אסטרטגי ושל תכנים.

חנין זועבי: הרמה של תקציב, אנחנו מתרשמים מה-100 מיליון שקל.

חנין זועבי: אני זוכרת, לפני שנה כאשר התחלנו את הדיון בתקציב של 150, נאמר לנו שהתקציב הרגיל של החינוך הפורמלי הוא 900 מיליון.

חנין זועבי: החלק של האוכלוסייה הערבית הם 25% בקבוצת הגיל הזאת.

חנין זועבי: 25% אמורה להיות באופן שוטף יותר מ-200 מיליון, הבסיס הרגיל, וזו התוספת מה-130, כלומר אנחנו מתמקדים ב-130 מיליון ושוכחים את החלק, ה-25% שלנו מ-900 מיליון כאשר ה-130 הוא פחות מאשר החלק השגרתי, חלק היסוד, כלומר יש יסוד בתקציב של חינוך לא פורמלי, 900 מיליון.

חנין זועבי: איפה החלק של הערבים שם?

חנין זועבי: וה-130 אמור להיות תקציב נוסף ל-200 מיליון, אז 200 המיליון שאנחנו מפסידים כל שנה, הוא יותר מאשר ה-130, וכאן ההשקעה שלנו על 130 וכאן בעיית אי ניצול של 130 ואנחנו כל שנה לא שמים לב, מפסידים יותר מ-200 מיליון.

חנין זועבי: זו הבעיה הראשונה.

חנין זועבי: הבעיה השנייה, תכנון אסטרטגי.

חנין זועבי: אנחנו, כאילו יש תכנון איך לא לנצל את הכסף, למה?

חנין זועבי: כי כאשר את שולחת קול קורא, את לא מתאימה את הקול הקורא הזה לצרכים ולא לתשתיות הפיזיות שלך ולא לתשתיות הארגוניות, ואת יודעת מלכתחילה שהכסף לא ינוצל, אז במקום תכנון אסטרטגי, מיפוי של תשתיות.

חנין זועבי: ה-א'-ב', מיפוי של תשתיות פיזיות, נייר עמדה, מה חסר, איזה תשתיות פיזיות חסרות לחברה הערבית וקודם כול למלא את המחסום העיקרי הזה של תשתיות פיזיות ואחר כך - - -

מירב בן ארי: להתאם את הקול קורא.

חנין זועבי: כן, ולקצות תוכניות.

חנין זועבי: מירב, את יודעת מה ההטעיה העיקרית?

חנין זועבי: שמשרד החינוך מקצה תקציבים שהוא יודע שהתקציבים האלה לא ינוצלו, על מנת לסמן 'וי' ולהגיד, הקצתי.

חנין זועבי: קול קורא, תשאלי את ראשי הרשויות, יגידו לך כמה הקול הקורא בתכנים שלו, בבירוקרטיה שלו לא מתאים לצורך של החברה הערבית, אז אל תגיד לנו קול קורא.

חנין זועבי: קול קורא הוא חלק מהבעיה.

חנין זועבי: יש בעיה של קול קורא לא רק בחינוך הלא פורמלי.

חנין זועבי: יש בעיה של קול קורא בכל התחומים.

חנין זועבי: קול קורא מותאם לצרכים של החברה היהודית.

חנין זועבי: למשאבי אנוש ברשויות המקומיות של היישובים הערבים, הם לא מספיקים.

חנין זועבי: אפילו ברמה הבירוקרטית איך למלא את הטופס וברמת הצרכים, אז תכנון אסטרטגי, לעשות מיפוי של תשתיות פיזיות של היישוביים הערביים, מה חסר, ולמלא את החסר הזה.

חנין זועבי: אחר כך לדבר על תכנים ועל תוכניות.

חנין זועבי: למפות את הבעייתיות בתשתיות הארגוניות, למשל, תוכניות נוער, איך לחזק ואיך להקים תוכניות נוער.

חנין זועבי: יש לך במשרד החינוך מחלקת נוער שכאשר אנחנו אומרים ההעצמה וזהות ולטפל בבעיית הניכור, יש לך שם עובדים שרודפים אחרי איזה שיר בוקר בית הספר שם, ואם הוא שר מאוטיני, אז הוא מתקשר לבית הספר ואומר לו, זה שיר לאומני.

חנין זועבי: מאוטיני, מולדת.

חנין זועבי: מאוטיני, זה שיר לאומני, ואנחנו מדברים על איך לטפל בבעיית הניכור ואיך להעצים ארגוני נוער.

חנין זועבי: מלכתחילה ארגוני הנוער, אסור להם לדבר למציאות של הנוער הערבי.

חנין זועבי: מלכתחילה יש לך מנטליות של פקידים זוטרים במשרד החינוך שהמעמד שלהם להיות לויאליים לאדון יותר גדולה מאשר האדון עצמו מבקש מהם.

חנין זועבי: מה זאת אומרת חינוך לא פורמלי?

חנין זועבי: זו חירות, זו הזהות שלנו, ואחר כך יש לך פקיד שאחרי השירים הוא יודע מה השיר הזה, והשיר הזה לא מתאים ולמה, אז תכנים של זהות?

חנין זועבי: קודם כול אנחנו לא רוצים פקידים זוטרים שיש להם את המנטליות של איך להיות לויאלי לאדון, ואנחנו רוצים מישהו שיתאים את עצמו לצורך, יהיה רגיש לצורך של הערבים.

חנין זועבי: אני מסכמת את התוכן.

חנין זועבי: תכנים של זהות, של נשירה, של אלימות.

חנין זועבי: מחלקת נוער במשרד החינוך היא חלק מהבעיה ולא חלק מהפתרון.

מירב בן ארי: תודה רבה.

יובל בנימין: 34.4 מיליון שקל הושקעו בתשתיות לבינוי וחיפוי - - -

חנין זועבי: אולי תקשיב ותפנים קצת במקום האובססיה להגן על משרד החינוך?

חנין זועבי: אולי תלמד קצת?

מירב בן ארי: יובל וחנין, אני מבקשת, יש לנו דיון טוב.

מירב בן ארי: חבל עכשיו להתעסק בוויכוחים.

מירב בן ארי: אני רוצה רגע לשמוע את נציגת השלטון המקומי, מיכל מנקס.

מיכל מנקס: מיכל מנקס, סמנכ"ל חינוך וחברה, מרכז השלטון המקומי.

מיכל מנקס: אני חייבת לומר שאנחנו כאן היום בכדי להעביר מסר שחבל לי שלא כולם שומעים.

מיכל מנקס: הרי אפשר שיהיו המון תלונות ויש הרבה תלונות, אבל אנחנו בחרנו לסמוך בתקציבים שהוקצו ולוודא מיצוי עד לכדי מקסום של התקציבים הללו.

מיכל מנקס: אנחנו עובדים במרכז השלטון המקומי בשני רבדים: רובד ראשי הרשויות המכירים ויודעים ויש קבוצה לא מבוטלת של ראשי רשויות שעובדת בצמוד למשרד החינוך עם המשנה למנכ"ל ובודקת איתם את המהלכים והצעדים, והרובד המקצועי לו שותפה בכירה הדר שנמצאת כאן לצידי, מנהלת מחלקת נוער וצעירים.

מיכל מנקס: אנחנו יחד עם סמנכ"ל החברה הערבית אצלנו שכרגע לא בדיון כי הוא נמצא בנצרת, כי אנחנו מתכננים יחד עם משרד החינוך יום עיון לבעלי תפקידים וראשי רשויות במגזר הערבי כדי ללמד אותם למצות את התקציבים, לעבוד איתם על הקולות הקוראים, והצעד הראשון - - -

מירב בן ארי: נסרין נתנה כאן דוגמא על הערים המעורבות.

מירב בן ארי: עכשיו דיברת על זה שהוא נמצא בנצרת, אבל זה חייב להיות אחת המשימות שלכם.

מיכל מנקס: עוד שנייה נתמקד בזה.

מיכל מנקס: אני רוצה גם לדבר על מה שעלה כאן.

מיכל מנקס: סיפור המיפוי – משרד החינוך, מינהל חברה ונוער עבד על פיתוח של אפליקציה ומתווה יחד עם עוד משרדי ממשלה כדי לעשות מיפוי לא רק של מוסדות חינוך, אלא של מבני ציבור.

מיכל מנקס: אנחנו הצטרפנו למיזם הזה וחיברנו את מינהל הפיתוח של משרד החינוך ואנחנו הולכים יחד לעשות מודל, וכמובן שזה כולל גם את הפיס כדי להתאים את הצרכים של החברה הערבית, ובאמת הסיפור של התשתיות הוא אחד החוסרים הקשים.

מיכל מנקס: המסר החשוב הוא שאנחנו עוקבים אחרי.

מיכל מנקס: סוף-סוף יש תקציב.

מיכל מנקס: אנחנו באמת רוצים שהוא יגיע.

חנין זועבי: מה זה סוף-סוף?

חנין זועבי: איפה 20% מהתקציב השגרתי השוטף?

מירב בן ארי: מיכל, תודה.

מירב בן ארי: מה שאומרת חברת הכנסת זועבי, שזה נכון שיש את החלטה 922.

מירב בן ארי: מה שכן, היא אומרת שלתקציב הבלתי פורמלי שתוקצב מ-900 מיליון שקל, היא אומרת שאם זה 20%, אז איפה זה נכנס גם או שכל הכסף של המגזר הערבי לבלתי פורמלי הוא רק מההחלטה הזאת?

מירב בן ארי: אני חייבת להבין.

מירב בן ארי: עלי הייכל, ממונה חינוך חברתי קהילתי בחברה הערבית, במשרד החינוך.

מירב בן ארי: בבקשה.

עלי הייכל: אני רוצה לדבר בנושא של החלטת הממשלה 922.

עלי הייכל: בכל שנה יש 130 מיליון, כמו שכולם יודעים.

עלי הייכל: הכסף מחולק לשלושה רבדים.

עלי הייכל: יש לנו את הרובד הרשותי, והקול קורא כביכול, ואני מדבר על הקול קורא בנושא של קול קורא לחינוך בלתי פורמלי, למנהיגות, למעורבות חברתית.

עלי הייכל: הרובד השני זה הניהולי, שזה כביכול עניין של המטה יישום עם הג'וינט, והרובד השלישי זה הרשותי, זה כביבול שמדבר על נושא המתנ"סים, ונפתחו בחברה הערבית 11 מתנ"סים חדשים שנותנים פעילות בחברה הערבית, כמו איכסאל, עילוט, טובא זנגריה, שיבלי - - -

מירב בן ארי: הם נפתחו בשלוש השנים האחרונות?

עלי הייכל: נפתחו במיוחד בגלל ההחלטה - - -

מירב בן ארי: בגלל ההחלטה של 922.

עלי הייכל: 922.

עלי הייכל: יש לנו את המל"שים.

עלי הייכל: מל"שים, מרכזי לימוד שדה.

עלי הייכל: דובר פה שיש שבעה מל"שים והם אזוריים.

עלי הייכל: יש בסח'נין - - -

מירב בן ארי: תשמע, אתה אמנם נותן נתונים מאוד מעניינים.

מירב בן ארי: קודם כול חבל שלא הבאתם אותם במצגת.

מירב בן ארי: אתה אומר 11 מל"שים.

עלי הייכל: יש לנו מצגת.

מירב בן ארי: אין בעיה, אז בואו תשלחו לנו.

עלי הייכל: אנחנו נשלח לכם את המצגת.

מירב בן ארי: את הנתונים של מה נפתח בעקבות 922, כי אנחנו לא יודעים באמת.

מירב בן ארי: אני אומרת לך, אני פה שלוש שנים בוועדה הזאת ועוד לא ראיתי.

עלי הייכל: יש לנו מצגת.

קריאה: יש לי מצגת קטנה, אם אתם רוצים.

מירב בן ארי: לא, עכשיו זה לא הזמן להעלות מצגת.

מירב בן ארי: יש פה עוד אנשים שרוצים לדבר.

עלי הייכל: יש מצגת מאוד ארוכה, מאוד מפורטת ברמת איפה כל דבר נפתח.

עלי הייכל: אולי אתם יודעים את השיטה של המנכ"ל ואיך הוא מבקש את המצגת.

עלי הייכל: יש לנו.

מירב בן ארי: תשלח לוועדת חינוך.

מירב בן ארי: אנחנו נפיץ לכל חברי הכנסת.

מסעוד גנאים: דרך אגב, עלי היה אחראי עלי.

מסעוד גנאים: היה מפקח של החינוך החברתי כאשר הייתי מורה, רכז חינוך חברתי לפני כשש שנים.

עלי הייכל: כבוד גדול.

עלי הייכל: אני רוצה להגיד בנושא של האסטרטגיה, מה שאמרת.

עלי הייכל: דיברו פה השלטון המקומי.

עלי הייכל: היום יש ועדה ואני חבר בה, והדר נמצאת בו, גם חברה בה, שאנחנו ממפים את כל מבני הציבור ועושים משהו מיוחד לחברה הערבית.

עלי הייכל: את צודקת בזה שהחברה הערבית נשכחה המון זמן.

עלי הייכל: עכשיו רוצים לקדם את הנושא על מנת שהתשתיות לחינוך הבלתי פורמלי יהיו הולמים, ואני לא רוצה לשכנע פה אף אחד שהחינוך הבלתי פורמלי, וזה החלום שלי, שתוכנית "אתגרים" והחינוך הבלתי פורמלי יהיה מהסיבות שהחברה הערבית, יהיה אקטיביזם חברתי לבני נוער נגד כל תופעת האלימות, ותאמיני לי שאנחנו עובדים, כל אחד במקומו לטובת החברה הערבית.

עלי הייכל: עוד דבר.

עלי הייכל: יש לנו המון דברים שאנחנו עושים ב-50 מיליון כל שנה.

עלי הייכל: גם חינוך מוזיקלי, גם מל"שים, גם מתנ"סים, גם מפעלים ארציים, "עתיד ישראלי".

מירב בן ארי: תשמע, אתה מדבר לעניין ואני רוצה להגיד לך, אמרתי עכשיו לגנאים, שאני פה הרבה זמן בוועדה ועוד לא שמעתי ככה בצורה מפורטת על ההתנהלות.

מירב בן ארי: זה מאוד מרשים.

מירב בן ארי: לא בציניות, ברצינות.

מירב בן ארי: אני באמת חושבת שתשלחו לנו, ואני אדבר עם יו"ר הוועדה שאנחנו נעשה כאן דיון מעקב על כל מה שקורה בחברה הערבית, כי העברתם כאן דברים טובים ומעניינים, אבל אנחנו רוצים גם לראות את זה כתוב, וגם אנחנו רוצים שחברי הכנסת, שלא סתם כולם כאן.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לקבל את זה מסודר.

מירב בן ארי: יכול להיות שנעשה עוד דיון אחד בעניין.

מירב בן ארי: בכל מקרה תעביר לנו.

מירב בן ארי: זה נשמע מאוד מעניין.

יוסף ג'בארין: עלי לא התייחס לתקציבים.

מירב בן ארי: ג'בארין, קודם כול הוא התייחס להרבה מהדברים.

מירב בן ארי: גנאים פה נותן לי רשימות, כל הזמן שמתארכות.

מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת טלב אבו עראר.

טלב אבו עראר: תודה גבירתי היושבת ראש.

טלב אבו עראר: אני גם מודה ליוזמים.

טלב אבו עראר: הבעיה כאן לא בבניית התוכניות, אלא ביישום התוכניות בעיקר בחברה הערבית.

טלב אבו עראר: הרי כמה שיותר השקעה בחינוך, אנחנו נפחית מפשיעה.

טלב אבו עראר: מערכת החינוך הבלתי פורמלית ביישובים הערביים צולעת, עם כל הכבוד.

טלב אבו עראר: הייתי ראש המועצה של ערערה בנגב בשנת 2000 עד 2004.

טלב אבו עראר: אני חושב שיש כאן מדיניות שננקטת בחברה הערבית בהעברת התקציבים.

טלב אבו עראר: מה עושים משרדי הממשלה?

טלב אבו עראר: נותנים הרשאה תקציבית לבניית גן או בניית בית ספר והם יודעים מלכתחילה שיש בעיות קרקע שם, וגם נותנים זמן, יש לך תוך שנה-שנתיים, אם לא, הכסף חוזר לקופת המדינה.

טלב אבו עראר: קופת המדינה מלאה מהתקציבים של הערבים.

טלב אבו עראר: זו האמת.

טלב אבו עראר: ויש לנו בעיית קרקע בעיקר בחברה הערבית בנגב, בחברה הבדואית.

טלב אבו עראר: האמת, שיש שם תביעת בעלות ביישובים הערביים.

טלב אבו עראר: אי אפשר להקים שם גן, להקים בית ספר.

טלב אבו עראר: מינהלת הבדואים מתגאה שהיא עושה עבודה נפלאה, והיא נכשלה בתפקיד, לא עושה כלום.

טלב אבו עראר: אפילו לנסות להגיע להסדר פיתוח היישובים, פיתוח הקו הכחול, לא מנסים אפילו, למוסדות ציבור, ולכן החינוך הבלתי פורמלי שהוא מרכיב חשוב בחינוך, אני קורא לו משלים לחינוך הפורמלי, אם זה במתנ"סים או בפעילויות שעושות הרשויות המקומיות, כמעט ואני לא מרגיש את זה.

טלב אבו עראר: בחברה הערבית בנגב כמעט זה לא מורגש.

מירב בן ארי: אנחנו לא נעסוק ברגשות, אנחנו נעסוק במציאות והם יצטרכו לדווח לנו מה הם בדיוק עושים.

טלב אבו עראר: ולכן כאן התכל'ס, מתי מעבירים את התקציבים האלו.

מירב בן ארי: התקציב עבר.

מירב בן ארי: הוא צריך להעביר לנו את התוכנית.

מירב בן ארי: שאול, אגף תקציבים חינוך, בבקשה.

שאול קירשנבום: שאול קירנשבום.

שאול קירשנבום: אני אשמח לפרט איך הכול התחיל, מה הייתה החשיבה ואיך הגיעו בכלל לסכום של 130 מיליון שקל ומה באמת קורה עם התוכנית.

שאול קירשנבום: תקציב חינוך בלתי פורמלי עמד ב-2016 בסביבות ה-450 מיליון.

שאול קירשנבום: מה שאתם רואים בתוכנית שנקראת "חינוך בלתי פורמלי", לאו דווקא הכול זה נושאים שאתם קוראים להם חינוך בלתי פורמלי.

שאול קירשנבום: התקציב עמד על 450 מיליון שקל.

שאול קירשנבום: ידוע באמת שכמעט לא הלך ממנו שום דבר לחברה הערבית, ובהחלטה 922 באו ועשו תיקון.

חנין זועבי: ככה כל שנה, 450 מיליון?

מירב בן ארי: הוא אומר שלא 900.

שאול קירשנבום: 900 מיליון שקל זה התקציב בחינוך בלתי פורמלי.

יובל בנימין: ה-900 זה על שינויו.

שאול קירשנבום: לא, זה גם לא על שינויו.

שאול קירשנבום: בתוכנית שנקראת "חינוך בלתי פורמלי", במשרד החינוך בספר התקציב יש נושאים שהם לא מה שתגדירו חינוך בלתי פורמלי.

שאול קירשנבום: לא תנועות נוער וארגוני נוער.

מירב בן ארי: הנטו זה 450.

מירב בן ארי: שמעתי את זה היום על תקציב, משהו אחר, של משרד הביטחון שהוא 70 מיליארד אבל הנטו הוא 60 מיליארד, כי 10 מיליארד זה כל מיני חברות.

מירב בן ארי: אותו דבר פה.

מירב בן ארי: הברוטו זה 900.

מירב בן ארי: תכל'ס לבלתי פורמלי זה 450 מיליון שקל.

שאול קירשנבום: יש נושאים נוספים - - -

מירב בן ארי: שגם הרבה כסף.

שאול קירשנבום: שהם לא מה שאת מגדירה חינוך בלתי פורמלי.

שאול קירשנבום: החינוך הבלתי פורמלי עמד על 450 מיליון שקל, ונכון, מתוכו כמעט ולא הוקצה לחברה הערבית, ולכן החלטה 922 באה לתקן את זה.

שאול קירשנבום: מה היא אמרה?

שאול קירשנבום: אנחנו נתקן את מנגנוני ההקצאה במשרד ונבטיח שהחברה הערבית תקבל כפי השיעור שלה באוכלוסייה.

שאול קירשנבום: היה ברור שזה לא ריאלי עכשיו לבוא ולקחת מכל התקציב ולקחת מזה עכשיו רבע לאוכלוסייה הערבית, כי תהיה פגיעה גדולה מדי.

שאול קירשנבום: משרד האוצר הוסיף מעל ה-450 מיליון עוד 138 מיליון.

שאול קירשנבום: עוד 8 הלכו ל-15 תקנים בחברה הערבית.

שאול קירשנבום: סך הכול 138 מיליון כדי להעמיד את התקציב כולו על סדר גודל של בערך 630 מיליון שקל, כשאז רבע מתוכו הולך לחברה הערבית.

שאול קירשנבום: ככה עבד המנגנון תוך הבטחה שמתקנים את מנגנוני ההקצאה במשרד החינוך להבטיח שהכסף הזה אכן יגיע כל שנה לייעודו.

שאול קירשנבום: זו הייתה החשיבה מאחורי זה וזה מבחינת הסכומים.

שאול קירשנבום: מבחינת ההקצאה, התקציב כולו הוקצה גם ב-2016, גם ב-2017 במלואו.

שאול קירשנבום: השאיפה שלנו שיהיה ביצוע מלא לגמרי של הכסף הזה.

שאול קירשנבום: אנחנו חושבים שזה מאוד חשוב.

שאול קירשנבום: ב-2016 לדוגמא, בסוף השנה ראינו שלא נצליח לבצע את כל הכסף ולכן העברנו 35 מיליון לבינוי של שיפוצים של חינוך בלתי פורמלי על מנת שהכסף יבוצע.

יוסף ג'בארין: הכסף, זאת אומרת ה-130 מיליון.

שאול קירשנבום: ה-130.

שאול קירשנבום: ראינו שאין תוכניות פדגוגיות שמוכנות בשביל 130 מיליון שקל.

שאול קירשנבום: הרשאה להתחייב אפשר להביא וישר לעשות את זה בשיפוצים של חצרות, כל מיני דברים של חינוך בלתי פורמלי, ואתם מכירים את הקול הקורא שיצא בסוף, חד פעמי, על מנת שנוכל באמת לתקצב את כל ה-130 מיליון שקל כי אנחנו רוצים לבצע את הכול, ובאמת זה מה שעשינו.

שאול קירשנבום: ב-2017 כל הכסף תוקצב כולו, ואנחנו גם מנסים לדאוג שכולו יבוצע כמו שצריך ואם יש מקומות, לדוגמא השנה, אם אני רואה השנה שמקור של 2017 לא בוצע במלואו, לא הצליחו לבצע מסיבות אחרות, אז אנחנו מוודאים שהשנה זה ילך למקומות שכן צריך לבצע.

שאול קירשנבום: האינטרס הוא שכל הכסף יבוצע כמה שיותר בהקדם.

שאול קירשנבום: התוכנית נבנתה בשיתוף עם השלטון המקומי, בשיתוף עם הרשויות הערביות ועם המשרד והיא מלכתחילה ככה תוכננה, שחלקה הולך לפיתוח של תשתיות, חינוך בלתי פורמלי בחברה הערבית.

שאול קירשנבום: חלק זה פעילויות דרך המשרד, חלק זה פעילויות דרך הרשויות, שזה הקול הקורא, דבר שהיה ידוע לכולם מלכתחילה ועם הדרך גם רואים, באמת מטייבים איפה התוכניות יוצאות לפועל יותר טוב, והמטרה היא ללא ספק שכמה שיותר כסף יגיע בסופו של דבר לתלמיד בסוף הדרך.

שאול קירשנבום: כמה שיותר חוגים וכמה שיותר פעילויות.

שאול קירשנבום: לגבי תנועות הנוער, מישהו פה אמר שכאילו כתוב במסמך שהכסף לתנועות הנוער, 17 מיליון - - -

קריאה: לא, זו טעות.

שאול קירשנבום: זו טעות.

שאול קירשנבום: ארגוני הנוער תוקצב, לא בוצע.

שאול קירשנבום: תנועות הנוער, בוצע.

מירב בן ארי: הם העבירו את הכסף.

מירב בן ארי: הם תקצבו את זה.

יוסף ג'בארין: כן, אבל מה אנחנו צריכים לעשות כדי להבטיח שזה יועבר?

יוסף ג'בארין: איל אומר לנו, זה בכלל לא יועבר.

חאג' יחיא: הכסף נמצא במשרד החינוך.

חאג' יחיא: הוא צריך לחתום על הצ'ק והוא לא חתם על הצ'ק.

מירב בן ארי: הוא תקצב את זה.

מירב בן ארי: את ה-7 מיליון הם נתנו.

מירב בן ארי: העביר למשרד החינוך.

מירב בן ארי: הכסף עבר לכל שנה.

מירב בן ארי: זה גם מה שנסרין אמרה.

חנין זועבי: אבל זה שיח של חירשים.

מירב בן ארי: לא, מה פתאום, הם יתנו לנו.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יונס.

מירב בן ארי: בבקשה יונס.

ואאל יונס: גבירתי היושבת ראש, אני פשוט רוצה לדבר באופן כללי, לא מספרים.

ואאל יונס: קודם כול מבורך מה שאמר עלי על 11 מתנ"סים שנבנו במגזר הערבי.

ואאל יונס: זה באמת משמח.

ואאל יונס: אני פשוט קורא למשרד החינוך ולממשלה ולמדינה כולה להפנים שהכסף הזה שאתם משקיעים בו בחינוך לא פורמלי, הוא התשובה היחידה למיגור הפשיעה במגזר הערבי.

ואאל יונס: זה לא לבנות תחנות משטרה ולא להוסיף עוד שוטרים.

ואאל יונס: תנו את הכסף הזה, תבנו בו הרבה מתנ"סים.

יובל בנימין: זה תקציב צבוע וסגור גם.

ואאל יונס: אבל למה לא מעבירים אותו?

מירב בן ארי: מה שהם אומרים, יונס, זה שכן יש את הכסף וכן יוצא קול קורא עוד שבועיים וכן הרשויות אמורות לקחת את הכסף.

מירב בן ארי: אנחנו רצינו לדעת מה קורה עד היום.

מירב בן ארי: זה מה שחסר לנו.

ואאל יונס: השאלה, הכסף הזה אם מועבר לרשויות, הם יכולים להשתמש בו לדברים אחרים?

ואאל יונס: לא.

יובל בנימין: מוגדר למה.

ואאל יונס: אז מה הבעיה?

מירב בן ארי: הם יתנו לנו תשובות.

מירב בן ארי: הם אומרים שיש להם.

מירב בן ארי: עלי אמר פה כמה דברים ואז ברגע שהוא התקדם, אמרתי לו, בוא תבהיר לחברי הכנסת בדיוק מה קורה, ואם צריך אנחנו נעשה כאן המשך על האירוע הזה.

מירב בן ארי: אני אומרת לך, אני פה הרבה זמן בוועדה הזאת ולא הייתה ועדה ספציפית נקודתית.

מירב בן ארי: כל הכבוד ליוזמים, אבל אנחנו לא עושים פה דיון וסיימנו.

ואאל יונס: כי אנחנו פשוט כחברה סובלים מפשיעה ומאלימות.

ואאל יונס: זו התשובה פשוט.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: לגמרי.

מירב בן ארי: אני מסכימה איתך.

מירב בן ארי: עאטף מועדי, בבקשה.

מירב בן ארי: תגיד גם את התפקיד שלך.

עאטף מועדי: מנכ"ל ועדת המעקב לענייני חינוך ערבי.

עאטף מועדי: מצטרף לדיון פה ויש לי הצעה, גבירתי היושבת ראש.

עאטף מועדי: לדעתי, לפני שיוזמים עוד כנס או עוד ישיבה מורחבת לדון בתוכנית הזו, צריך להאריך את התוכנית, הארכת ביניים, לדעת איפה אנחנו.

עאטף מועדי: אנחנו כבר שעה מחפשים את ה-7 מיליון ולא מוצאים אותם.

עאטף מועדי: אני לא חושב שגם נמצא אותם בדיון הבא, אז לפחות צריך משרד החינוך יחד עם הוועד הארצי לראשי רשויות, בואו נשב ובאמת נאריך את התוכנית, נעמוד על הקשיים, על הצלחות, על תקנות.

עאטף מועדי: צריך לשנות תקנות של תנועות הנוער, אז שלוש שנים אנחנו מדברים על זה ושום דבר לא זז.

עאטף מועדי: בינתיים אם אתם שמים לב, אנחנו מדברים על 70 מיליון, לא על 130, כי ה-70 זה לפעילות, 60 זה על יוזמות.

עאטף מועדי: מי אמר שצריך לפתוח את המתנ"סים, לחכות לתוכנית 922, תוכנית החומש וגם מל"שים.

עאטף מועדי: למה לא יזמו קודם?

עאטף מועדי: לא ניצלו את הסמכויות שלהם ואת ההשפעה שלהם וכן להקים ולפתוח את המתנ"סים.

עאטף מועדי: לנו יש הרגשה שכולם קפצו על המציאה של ה-922 ועל תוכנית החומש.

עאטף מועדי: זה גם תקף לגבי תנועות הנוער היהודים עם רוח ציונית שבינתיים מחכים לכסף, כי הם התרחבו, הם הוסיפו עוד.

עאטף מועדי: במקום שמשרד החינוך יחד איתנו, יחד עם הרשויות המקומיות יעבוד כן לשנות את התקנות, כן להקים תנועות נוער ערביות, עם מטרות נעלות והם יכולים להיות באמת משהו - - -

מירב בן ארי: יש לך שלושה ארגוני נוער ערבים כמו אג'יק.

עאטף מועדי: זה לא מספיק.

מירב בן ארי: זה לא מספיק אבל בוא קודם כול נתגבר את אלה שקיימים.

מירב בן ארי: הם עושים עבודה.

עאטף מועדי: תנועת נוער זה לא רק צופים.

מירב בן ארי: קודם כול נביא את הכסף לאלה שכבר קיימים.

עאטף מועדי: זה עניין של אמינות ועניין של שקיפות ועניין אם רוצים לעבוד ברצינות או לא.

מירב בן ארי: נכון.

עאטף מועדי: עם כל הכבוד לנוער העובד והלומד, לתת, שאני מעריך את העבודה שלהם, אבל יש לנו ראיה אחרת, יש לנו מטרות אחרות שגם הן אנושיות.

מירב בן ארי: בבקשה, אתה מוזמן לשבת איתם לפני הדיון בוועדה.

מירב בן ארי: אנחנו נשמח שאתם תבואו יותר, אבל אני מניחה שאתה מכיר את האנשים.

עאטף מועדי: אנחנו יודעים שצריך לשנות תקנות ולשנות דברים וליזום מהלכים.

מירב בן ארי: אין בעיה, אבל זה דבר שאתם יכולים לעשות ביחד.

מירב בן ארי: זה אנחנו לא יכולים לעשות, חברי הכנסת.

עאטף מועדי: תחת הכותרת של הארכה, גם בואו נעריך את עצמנו מבחינת התשתיות, כוח אדם מקצועי וגם פיזי.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אנחנו מסכימים איתך לחלוטין.

עאטף מועדי: 34 מיליון שדיבר עליהם חברי פה, זו הצעה שלנו למעשה.

עאטף מועדי: בואו ננצל את הכסף שנשאר לחידוש מבנים, אבל מזה 34 מיליון ל-70 רשויות?

עאטף מועדי: מה זה 7 מיליון ל-552,000 תלמידים?

מירב בן ארי: אנחנו נקבל תשובות.

עאטף מועדי: אז הסכומים גדולים.

עאטף מועדי: אין לנו הרבה כסף לבזבז.

עאטף מועדי: ה-70 מיליון, אנחנו מדברים רק עליהם.

עאטף מועדי: ה-60 כבר מחולקים, אז בואו נדבר על הג'וינט.

עאטף מועדי: הייתה הזדמנות, הייתה באמת החלטה נוקשית במשרד החינוך.

עאטף מועדי: הם ממש כפו את זה עלינו, כשהג'וינט הוא מנהל את התוכנית.

עאטף מועדי: חסר גופים ערביים מקצועיים כמונו ואחרים שכן יכולים לנהל תוכנית כזו?

עאטף מועדי: אנחנו עובדים עם הג'וינט ונהנים מהשירותים שלהם, אבל אני מדבר על כנות ועל שקיפות.

חנין זועבי: החברה עצמה צריכה לעשות מיפוי צרכים לצרכים שלה, לא חברת ג'וינט לא חלק - - -

עאטף מועדי: אז מיפוי הצרכים שלנו, תוכנית החומש הגדולה זה היה 10 מיליארד שקל.

עאטף מועדי: בסוף אנחנו מדברים על כמה מיליונים.

עאטף מועדי: לתשומת לבכם.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: ג'מאל גנאים.

ג'מאל גנאים: שלום לכם, תודה רבה לכם על הדיון המאוד חשוב שהעלינו אותו.

מירב בן ארי: מה התפקיד של אדוני?

ג'מאל גנאים: אני כנציג ועד הורים ערביים במגזר הערבי ודובר שלהם וגם כנציג פורום הורים, שאנחנו חלק בלתי נפרד מהתוכנית הזאת כוועדי הורים, שאנחנו לצערי הרב בחלק גדול מהערים והכפרים הערביים שלא נמצאים בתוך התוכניות האלה, שאנחנו בחוגים הבלתי פורמליים, שאנחנו צריכים לקבוע כהורים מה החוגים שאנחנו צריכים אותם גם לילדים שלנו.

ג'מאל גנאים: רוב הזמן הדרישה שלנו מהמדינה וממשרד החינוך ומכל האחראים, שההשקעה בתלמיד צריכה להיות ראויה ולא נדרוש כל הזמן להגדיל את ההשקעה בתלמידים.

ג'מאל גנאים: אני חושב שזה מאוד חשוב וצריך לפקח עליו בצורה מאוד רצינית.

מירב בן ארי: עלי, אתה בקשר עם ועד ההורים?

מסעוד גנאים: איפה ועדי ההורים בכל השלבים האלה?

עלי הייכל: בכל תוכנית בכל רשות יש שולחן עגול, ועדה רשותית.

יוסף ג'בארין: אבל זה לא במקום הרמה הארצית.

מיכל מנקס: ברמה הארצית נפגשים עם מנכ"ל משרד החינוך.

ג'מאל גנאים: לצערי הרב, את המפקחים במשרד החינוך שהם אחראים על החברה הערבית, שאנחנו בדרך כלל בזמן האחרון, אנחנו לא שותפים ולא מוזמנים לכל מיני דיונים, כאילו הם צריכים להיות מטעם הפורום.

ג'מאל גנאים: אני אומר להם שאנחנו כיום כעמותה שהיא נמצאת והיא מייצגת את רוב ההורים בחברה הערבית, אני חושב שהגיע הזמן שאנחנו גם נהיה שותפים בכל העשייה.

מסעוד גנאים: ג'מאל, אולי תתמקד בעניין של תוכנית "אתגרים", איך היא מתורגמת בשטח בבתי הספר, כפי שאתה או ועד ההורים ראה.

ג'מאל גנאים: קודם כל אני דיברתי שאנחנו צריכים להיות חלק בלתי נפרד, שאנחנו צריכים לקבוע איזה חוגים מתאימים לילדים שלנו.

ג'מאל גנאים: ההשקעה על התקציב עצמו, אני לא חושב שזה מספיק.

ג'מאל גנאים: אם את מחלקת אותו ל-130 או 150 כפרים וערים, זה מגיע לכל העיר טיפה קטנטונת בים ולא מגיע לכל תלמיד חוג, ואנחנו שואפים שכל תלמיד יקבל חוג בשביל להגביר את היצירתיות וגם את התחרותיות בין התלמידים ובין בתי הספר.

ג'מאל גנאים: זו המטרה שלנו גם, שהתקציב הזה ינוצל כראוי.

ג'מאל גנאים: אנחנו גם מבקשים הארכה וימי שיא של התוכניות בשביל לראות מה הילדים עושים.

ג'מאל גנאים: זה מאוד חשוב, הגברת הפיקוח על התוכניות ומי מבצע אותן.

ג'מאל גנאים: לצערי הרב, וזאת הזעקה שלנו כהורים, שבחברה הערבית יש הרבה גופים שסוחרים בכל מיני תוכניות ומנצלים את הילדים, והרבה הורים משקיעים כסף על העניין הזה למרות שאנחנו נמצאים במדינה מתוקנת של חינוך חובה חינם, ואני חושב שזה לא נמצא.

ג'מאל גנאים: אנחנו חייבים לדרוש את זה.

מירב בן ארי: תודה, ג'מאל.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם.

מירב בן ארי: אתה אומר שבשולחן העגול ועדי ההורים - - -

עלי הייכל: חייבים.

מירב בן ארי: זה חלק מהקריטריונים של הקול קורא?

עלי הייכל: בקול קורא אפילו כתוב מי חברי השולחן העגול, שחייבים להיות - - -

ג'מאל גנאים: כן, אחרי שהעלינו את הנושא ובאנו ודיברנו על זה.

מירב בן ארי: בקול קורא האחריות של הרשות להזמין את נציג ועד ההורים בתוך הרשות להיות חלק.

מירב בן ארי: אוקי, אני חייבת לסכם את הדיון.

מירב בן ארי: קודם כול, אני מבקשת לשלוח אל הוועדה והוועדה תשלח לכל חברי הכנסת שהיו כאן, בעצם את התוכנית, מה קורה במגזר הערבי בנושא של החינוך הבלתי פורמלי.

מירב בן ארי: תעבירו לכאן את הנתונים.

מירב בן ארי: נתייעץ ביחד עם יו"ר הוועדה ונחליט, שלישיית החברים הקבועים בוועדה, האם צריך לעשות עוד דיון, ואם צריך, אני כמובן אהיה שם, כמובן גם מרגי לכל מה שצריך.

מירב בן ארי: לעשות פולו-אפ על הדיון עצמו ולהבין אם אנחנו צריכים לכנס שוב את הוועדה או שהתשובות יהיו מספקות ואנחנו נגיד אוקי, רוצים לראות את ההתפתחות.

מירב בן ארי: בלי קשר לתוכנית הגדולה ולקול קורא שיוצא ממש עוד יומיים - - -

יובל בנימין: יצא כבר.

מירב בן ארי: יצא כבר, אוקי.

מירב בן ארי: הקול קורא שיצא, אנחנו בכל מקרה במושב הבא נעשה איזשהו מעקב על הקול קורא, איזה רשויות משתתפות, מה הולך לצאת מהקול קורא, ובמקביל תגיד לנו גם מה היה בשלוש השנים האחרונות, כי אמרת שבניתם ועשיתם.

ג'מאל גנאים: אבל אנחנו לא נרשה שהכסף הזה יחזור למשרד החינוך.

מירב בן ארי: אדוני, הכסף לא יחזור למשרד החינוך.

מירב בן ארי: אין לנו עניין להחזיר אותו לאף אחד שיושב כאן.

יוסף ג'בארין: אתה עורך דין, תכין את המכתב המשפטי.

מירב בן ארי: אני מבקשת התייחסות נפרדת, יובל, ל-7 מיליון שקלים של ארגוני הנוער, שהיו אמורים להעביר אליהם, וזה קשור ל-922.

מירב בן ארי: זה כסף צבוע למגזר הערבי.

מירב בן ארי: תבואו, תגידו שיש בעיה, תבואו, תגידו שיש פרוצדורות, לא יודעת מה.

מירב בן ארי: תגידו לנו למה הכסף לא עבר לארגוני הנוער.

מירב בן ארי: זה בלי קשר לתוכנית הכללית של המגזר בנושא של החינוך הבלתי פורמלי.

מירב בן ארי: אלו שני הנושאים המרכזיים שעלו כאן בוועדה והוועדה מחכה לתשובות שלכם.

מירב בן ארי: אתם תכתבו לנו.

מירב בן ארי: אנחנו נחליט יחד עם חברי הכנסת מה עושים בהמשך.

מירב בן ארי: זה היה דיון מאוד חשוב.

מירב בן ארי: בכל מקרה אני מציעה לעשות דיון במושב הבא על הקול קורא, כמה רשויות משתתפות, מה הולך להיות, איזו תוכנית כל רשות הולכת לקבל כדי שנדע את הפריסה של הכסף.

חאג' יחיא: אולי גם לקיים דיון לגבי מה יהיה דקה אחת אחרי 922, כי עכשיו דברים מקרטעים - - -

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: בואי קודם כול נראה, נסרין, ש-922 - - -

מסעוד גנאים: זה 2020.

מירב בן ארי: תודה רבה, הישיבה נעולה.