ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 633, 2018-06-12 12:00

רויטל סויד: צהריים טובים.

רויטל סויד: הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון מס' 18) (היחידה לשחרור ממאסרים קצרים), התשע"ח-2018.

רויטל סויד: אני חייבת לומר שהיא הצעה מעניינת ביותר.

רויטל סויד: כמי שבקיאה בתחום אני יכולה לתרום בהקלה על העומס, אולי גם לייעל את העניינים עם ניואנסים כאלה ואחרים שצריך להקפיד עליהם.

רויטל סויד: אולי נתחיל עם היועצת המשפטית לוועדה.

נועה ברודצקי לוי: לפי שניכנס לסוגיות שכדאי להתעמק בהן, אולי כדאי שמשרד המשפטים יציג את הצעת החוק.

נעמה פויכטנגר: אני חושבת שהבנה טובה של הרקע לגיבוש של הצעת החוק הזאת והמתווה שלה תעזור לנו לגבי האיזונים שנקבעו כאן.

נעמה פויכטנגר: מאוד חשוב להביא בפני הוועדה את התשקיף שהביא אותנו עד כה.

נעמה פויכטנגר: אני אתחיל ואומר שהצעת החוק הזאת היא הצעה שחשובה לנו מאוד.

נעמה פויכטנגר: אנחנו חושבים שהיא הצעה משמעותית, ראויה, אנחנו מאוד מאוד נשמח שהיא תעבור, שהיא תתחיל לשנות את הפרקטיקה לגבי שחרור על תנאי של אסירים במאסרים קצרים.

נעמה פויכטנגר: את רוב העבודה על הצעת החוק והגיבוש שלה עשתה שמרית גולדנברג אצלנו, רק שלצערנו עקב פציעה נבצר ממנה להיות פה ולכן אני ממלאת את מקומה.

נעמה פויכטנגר: התהליך היה תהליך שהיו שותפים בו, נדמה לי, כל מי שיושבים סביב השולחן הזה.

נעמה פויכטנגר: בשבוע שעבר, כשדיברתי עם נועה, תיארתי את הצעת החוק הזאת כמן מנהרה שחפרו אותה משני כיוונים ונפגשו באמצע.

נעמה פויכטנגר: למה אני מתכוונת?

נעמה פויכטנגר: מצד אחד, זאת הצעת חוק שמסתכלת על סעיף 2 לחוק שחרור על תנאי ממאסר, ששם מעוגנת סמכותו של נציב בתי הסוהר להחליט על שחרור על תנאי של אסירים שנשפטו למאסר של בין 3 ל-6 חודשים.

נעמה פויכטנגר: הסמכות הזאת אמורה להיות מוחלפת בסמכותה של היחידה לדון באוכלוסייה הזאת.

נעמה פויכטנגר: מהצד השני, היחידה שעליה אנחנו מדברים פה אמורה לדון גם בשחרור על תנאי של אסירים, פלח נוסף ודי נכבד של אסירים שנשפטו, אסירים בגירים שנשפטו למאסר של בין 6 ל-12 חודשים, למעט אוכלוסיות מסוימות.

נעמה פויכטנגר: היחידה אמורה לדון באסירים האלה.

נעמה פויכטנגר: הסיבה להקמה של היחידה הזאת שאנחנו מציעים, הסיבה למתכונת של הפעילות שלה נובעת מהניסיון שהצטבר בשני הפורומים האלה.

נעמה פויכטנגר: לגבי סמכות נציב בתי הסוהר - היום הנציבה - חוק שחרור על תנאי ממאסר אומר מעט מאוד.

נעמה פויכטנגר: הוא נותן את הסמכות.

נעמה פויכטנגר: הוא אומר מה צריכה לבחון הנציבה, מה צריך לבחון הנציב, שזה אם האסיר ראוי לשחרור ואם שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור.

נעמה פויכטנגר: זה המבחן הקבוע לכל השחרורים על תנאי ממאסר .

נעמה פויכטנגר: פרט לכך, חוק שחרור על תנאי ממאסר כמעט ולא אומר כלום.

נעמה פויכטנגר: בפעם הבאה, אם אני זוכרת נכון, שאנחנו פוגשים את הנציבה זה כשאנחנו מדברים על עתירות.

רויטל סויד: את מדברת על השיקולים שהנציב או הנציבה צריכים לשקול.

נעמה פויכטנגר: לא כתוב מה השיקולים.

רויטל סויד: השיקולים שוועדת שחרורים אמורה לשקול מפורטים מאוד.

נעמה פויכטנגר: חוק שחרור על תנאי ממאסר שם המון פוקוס על ועדת שחרורים, הוא בונה את התהליכים שלה בצורה מאוד יסודית.

נעמה פויכטנגר: נדבר על זה עוד רגע.

נעמה פויכטנגר: לגבי הנציב, לא כתוב מה השיקולים שהוא שוקל, לא כתוב איזה מידע יש בפניו לשם כך, לא כתוב איזה תנאים.

יוכי גנסין: זה לא מדויק, משום שסעיף 2 אומר במפורש: "אלא אם כן שוכנע שהאסיר ראוי לשחרור - - "

נעמה פויכטנגר: כתוב מה הם התנאים לשחרור, לא כתוב מה התהליך.

נעמה פויכטנגר: אני חושבת שהיום ברור לנו שנציב בתי הסוהר שעומד בראש המערכת כולה ואחראי לכל מה שמתרחש בין כותלי בתי הסוהר, להטיל עליו באופן אישי את התפקיד לקבל החלטות פרטניות בעניינם של מאות ואלפי אסירים, מבחינת ההתנהלות המינהלית זה לא כל כך יעיל.

נעמה פויכטנגר: זאת לא הדרך המיטבית, להבנתנו, לקבל החלטה בעניינם.

נעמה פויכטנגר: את סמכות הנציב חשבנו שנכון להעביר ליחידה מקצועית בשב"ס שאמונה על התפקיד הזה, שמקבלת את הכלים הדרושים לצורך קבלת החלטה.

רויטל סויד: ומחליפה את הנציב.

נעמה פויכטנגר: כן, לגמרי.

נעמה פויכטנגר: הרעיון הוא שאחרי שהחוק הזה יעבור, סמכות הנציב מתבטלת.

נעמה פויכטנגר: מן הצד השני, אנחנו מכירים את העבודה של ועדת השחרורים.

יוסף ג'בארין: זו ועדה מקצועית בתוך השב"ס?

נעמה פויכטנגר: מדובר בוועדה בתוך השב"ס.

נעמה פויכטנגר: היא מורכבת מ-3 סוהרים.

נעמה פויכטנגר: הפירוט נמצא בתוך החוק.

נעמה פויכטנגר: אני מניחה שאנחנו נדבר על זה כשנגיע לסעיף הספציפי.

נעמה פויכטנגר: מדובר בוועדה שבראשה עומד אדם שכשיר להיות שופט.

נעמה פויכטנגר: חברים בה נציג אחד שהוא משפטן.

יוכי גנסין: משפטן בכיר בדרגת קצין בכיר בשב"ס.

יוכי גנסין: הקצין השני הבכיר הוא בתחום הכליאה, העבודה הסוציאלית או הטיפול.

יוכי גנסין: זה נועד לדמות את הרכב ועדת השחרורים שקיים גם היום.

רויטל סויד: ושלושתם מתוך שב"ס.

נעמה פויכטנגר: העובדה שזו יחידה בתוך שב"ס מאוד משמעותית ליכולת של היחידה הזאת להתנהל.

יוסף ג'בארין: מי ימנה את הוועדה?

נעמה פויכטנגר: הנציב, באישור השר לביטחון פנים.

יוסף ג'בארין: לא צריך אישור של ועדת חוקה?

יוסף ג'בארין: נחשוב על זה.

נעמה פויכטנגר: אולי נגיע לזה כשנדבר על הוועדה עצמה.

נעמה פויכטנגר: אני אגיד עוד כמה מילים על הצורך להחליף חלק מהתפקיד של ועדת השחרורים באמצעות היחידה הזאת.

נעמה פויכטנגר: כמו שאמרנו, חוק שחרור על תנאי ממאסר שם דגש רב על התהליך שעוברת ועדת השחרורים.

נעמה פויכטנגר: כשהוא נחקק, נעשה מאמץ מאוד גדול לטייב ככל האפשר את העבודה של הוועדה.

נעמה פויכטנגר: התוצאה היא הליך שאנחנו יודעים היום שהוא הליך מאוד מאוד קשה לצלוח מבחינה בירוקרטית.

נעמה פויכטנגר: ועדת השחרורים היום היא ועדה שיושבת בהנהלת בתי המשפט.

נעמה פויכטנגר: כדי לקבל החלטה היא צריכה לקבל מידע מהמון גופים, כאשר לכל אחד יש "אבא" אחר.

נעמה פויכטנגר: חוץ מאשר המידע הזה בתוך שב"ס, מידע שנוגע להרשעה, לגזר הדין לגבי האסיר, הוועדה גם מקבלת חוות דעת ממשטרת ישראל, חוות דעת של שירות הביטחון במקרים הרלוונטיים.

נעמה פויכטנגר: אם זה אסיר אלמ"ב, חוות דעת של ועדת אלמ"ב במשרד הרווחה.

נעמה פויכטנגר: אם זה אסיר שהוא עבריין מין, יש לנו הערכת מסוכנות.

נעמה פויכטנגר: אם הוא אסיר חולה נפש, הוועדה מפנה אותנו לקבל חוות דעת ממב"ן.

נעמה פויכטנגר: יש עמדות של רש"א.

נעמה פויכטנגר: בדוח פלמור מלפני כמה שנים הוצגה תמונת מצב שכל מי שעוסק היום בוועדת שחרורים מכיר אותה מהשטח.

נעמה פויכטנגר: נוצרה ועדה שההתנהלות שלה מאוד כבדה.

נעמה פויכטנגר: הרבה מאוד דיונים נדחים בגלל הצורך לקבל מידע שלא תמיד מגיע בזמן.

זאב בנימין בגין: אני הבנתי שבעקבות הדוח של אמי חל שיפור גדול בעבודה.

זאב בנימין בגין: לשם מה אנחנו מקימים ועדה, בייחוד בראשותו של אדם כמו המנכ"לית פלמור?

נעמה פויכטנגר: בעקבות דוח פלמור נעשתה המון עבודה.

נעמה פויכטנגר: הדגל של העבודה הזאת הוא מינהלת ועדת שחרורים שהוקמה בהנהלת בתי המשפט ואחראית עליה השופטת זיוה הדסי הרמן.

נעמה פויכטנגר: המינהלת מאוד גדולה ומפותחת, עם מזכירויות מאוד פעילות.

נעמה פויכטנגר: הרבה דברים נכנסו בשגרת העבודה.

זאב בנימין בגין: כל הדוחות מגיעים 3,4 ימים או שבוע לפני הישיבה?

זאב בנימין בגין: זאת הייתה אחת הבעיות העיקריות - אסיר בא, אסיר הלך.

נעמה פויכטנגר: קודם כל, מדובר על מזכירויות שהן פרו-אקטיביות, הן מכינות תיקים מראש, הן בודקות את המוכנות של הסעיף.

נעמה פויכטנגר: זה מאוד מאוד משמעותי.

נעמה פויכטנגר: גם המחשוב של המערכות מאוד מאוד משמעותי.

נעמה פויכטנגר: מרבית הנוכחים פה עסקו במשך תקופה מאוד ארוכה בגיבוש נוהל, וזה מכיוון שכל כך הרבה גורמים שותפים לתהליך.

נעמה פויכטנגר: לא רק שכל המידע הזה שתיארתי קודם צריך להגיע לוועדה, הוא גם צריך להגיע לידיעת הצדדים.

נעמה פויכטנגר: ככל שמדובר בחוות דעת שיש להן חלק חסוי, גם הדבר הזה עובר בחינה מוקדמת.

נעמה פויכטנגר: התהליך שהחומרים האלה צריכים לעבור עד לדיון בוועדה הוא תהליך שאורך זמן.

נעמה פויכטנגר: יש לנו פרוצדורה ליניארית, היא אורכת תקופה של שבועות עד חודשים עד שהיא תבשיל לקראת הדיון בוועדה.

נעמה פויכטנגר: למרות שהצליחו להביא לשיפור משמעותי בדיוני הוועדה ככלל, עדיין יש בעיה מובהקת לגבי אסירים שנשפטו לתקופות מאסר קצרות.

נעמה פויכטנגר: לגביהם אין זמן להשלים את התהליכים האלה.

רויטל סויד: אנחנו מכירים את הקושי באיסוף חוות הדעת, בוודאי כשגופים חיצוניים אמורים לתת חוות דעת.

רויטל סויד: זה בגלל אורך זמן המאסר שלפעמים לא מאפשר.

רויטל סויד: למה העובדה שזה יהיה בוועדה פנים שב"סית ולא בוועדת שחרורים תגרום לכך שחות הדעת כן תגענה?

רויטל סויד: אלא אם כן את אומרת שהוועדה תשב בלי שיהיו לה את חוות הדעת או את המסמכים האלה.

זאב בנימין בגין: שאלה מקדמית לגבי הוועדה הקיימת.

זאב בנימין בגין: בכל ההליכים, תקנו אותי אם אני טועה, מספר האישורים שוועדת השחרורים נותנת הוא באופן יחסי קטן.

זאב בנימין בגין: האם זה נכון?

יוסף ג'בארין: יש נתון?

רויטל סויד: יוכי, תוכלי להציג לנו אחר כך נתונים?

יוכי גנסין: כנראה שהמספר נע בין 22% ל-24% בשנה.

יוכי גנסין: זה מתוך כל אלה שעולים לדיון בוועדה.

רויטל סויד: ועדת השחרורים.

יוכי גנסין: כן.

רויטל סויד: אנחנו רוצים גם נתונים כמה מתוך המאסרים הם מאסרים עד שנה, כמה מתוכם שוחררו עד היום על ידי הוועדה.

רויטל סויד: אני בטוחה שבתוך ה-20%,22% או ה-24% שאת מדברת עליהם יש גם מאסרים של 15, 20 שנה שמן הסתם מקבלים בהם פחות שחרורים.

רויטל סויד: אנחנו רוצים לדעת את הפלח הזה של עד שנה.

יוכי גנסין: אני יכולה להביא נתונים של כמה אנשים נשפטים בין 3 ל-6, בין 6 ל-9 ובין 9 ל-12.

יוכי גנסין: מה שאת רוצה זו שאלה יותר מורכבת – כמה מתוך אלה שנשפטו בין 3 ל-6 , בין 6 ל-9 ובין 9 ל-12 עלו לוועדת השחרורים ושוחררו בסופו של יום.

רויטל סויד: נכון.

יוכי גנסין: אם בן אדם נשפט היום ל-9 חודשי מאסר אבל מנכים לו 4 וחצי חודשי מאסר, התוצאה של הדבר הזה שהוא בחיים לא יגיע לוועדת השחרורים.

יוכי גנסין: אם את תבקשי את הנתונים שאת מבקשת, את תקבלי נתונים חסרים.

יוכי גנסין: כל הרעיון של הקמת היחידה הזאת הוא לייעל את הדיונים באופן שאדם שנשפט היום יוכל להגיע לוועדה בלי להיות תלוי במועד הישיבות של הוועדה.

יוכי גנסין: המטרה היא לנסות לקדם את התהליך באופן שכל המידע הידוע עליו מתקופת מאסרו ומתקופת שהותו במאסר יגיע בסוג של און ליין לאותה ועדה.

יוכי גנסין: למה מוציאים את עברייני המין ואת עברייני האלימות במשפחה?

יוכי גנסין: בדיוק בגלל שהם תוקעים את התהליך בוועדת השחרורים.

יוכי גנסין: צריך שתינתן עליהם חוות דעת מיוחדת ממשרדי ממשלה אחרים.

יוכי גנסין: הרעיון הוא, וזו התפישה שעומדת ביסוד הדבר הזה, שכאשר מדובר במאסרים קצרים, אז אלה בדרך כלל לא יהיו העבריינים המורכבים יותר.

יוכי גנסין: מכיוון שלא מדובר בעבריינים המורכבים ביותר, ניתן לייעל את התהליך באופן הבא.

יוסף ג'בארין: אני פשוט לא מאמין שהשב"ס רוצה להקל על האסירים.

רויטל סויד: האם את יכולה לדלות מהנתונים שיש בידייך כמה מתוך המאסרים הם מאסרים של שנה, כמה מתוך אלה שנידונו עד שנת מאסר שוחררו בשחרור על ידי ועדת השחרורים?

רויטל סויד: עליהם אנחנו מדברים.

רויטל סויד: אלה הנתונים שצריכים לעמוד בפנינו.

רויטל סויד: פחות מעניין אותנו כמה ועדת השחרורים שחררה מתוך כלל המאסרים שהיו.

חנית אברהם בכר: אני לא חושבת שיש קשר בין הייעול של ועדת השחרורים לבין ההחלטות השיפוטיות של השופטים אם לשחרר או לא לשחרר.

חנית אברהם בכר: בסופו של יום יכולה להיות החלטה שלא משחררים.

חנית אברהם בכר: זה לא קשור לייעול שאנחנו עושים, לאיסוף של כל חוות הדעת, להקמת היחידה של המאסרים הקצרים.

רויטל סויד: תודה על ההערה הזאת.

רויטל סויד: לשנייה לא חשבתי שלשאלת איסוף הנתונים או לאורך המאסר יש משהו שישפיע על החלטת הוועדה.

רויטל סויד: אנחנו רוצים לדעת על כמה מהאסירים זה ישליך.

רויטל סויד: את זה אנחנו רוצים לדעת.

רויטל סויד: אנחנו ממש לא חושבים שזה ישליך על ההחלטה.

יוכי גנסין: על השאלה הראשונה אני יכולה לענות בפרוטרוט, לתת את המספר המדויק.

יוכי גנסין: את שאלת שאלה נוספת, והיא כמה מתוך אלה שנשפטו עד שנה הגיעו לוועדת השחרורים הרגילה ושוחררו או לא.

יוכי גנסין: אלה לא נתונים שנמצאים בידיי.

יוכי גנסין: מה שניסיתי להגיד זה שבגלל תקופות המאסר הקצרות הרבה מהם לא מגיעים בזמן לוועדת השחרורים.

רויטל סויד: על כמה אסירים אנחנו מדברים שהם עד שנה?

יוכי גנסין: יש לי את הנתונים של 2017.

יוכי גנסין: אין לי את הנתונים של 2018, כי השנה עדיין לא הסתיימה.

יוכי גנסין: בשנת 2017 נקלטו בשב"ס 1,466 אסירים שנשפטו בין 3 ל-6 חודשים, בין 6 ל-12 חודשים - עוד 1,762.

יוכי גנסין: סך הכל מדובר על 3,228 אסירים פליליים.

יוכי גנסין: חוץ מזה גם נקלטו אסירים ביטחוניים.

יוכי גנסין: בין 3 ל-6 -200, בין 6 ל-12 – 316.

יוכי גנסין: עבירות שהן עבירות שמוגדרות כעבירות אלימות: בין 3 ל-6 – 100, בין 6 ל-12 – 271.

יוכי גנסין: סך כל הפליליים והביטחוניים בין 3 ל-6 – 1,767, בין 6 ל-12 – 2,349.

יוכי גנסין: סך כל האסירים - 4,116.

זאב בנימין בגין: כמה מתוכם בעבירות אלימות?

זאב בנימין בגין: מעטים.

יוכי גנסין: יש עבירות אלימות שהן לא אלימות במשפחה.

יוכי גנסין: יש אצלנו חלוקה.

יוכי גנסין: יש עבירות אלימות רגילות, יש עבירות אלימות במשפחה.

יוכי גנסין: כן חשוב לי להדגיש את הקטע של עבירות אלימות, אלימות במשפחה ועבירות מין.

יוכי גנסין: מדוע?

יוכי גנסין: בגלל שהתהליך בוועדת השחרורים הופך להיות תקול ונתקע בגלל חוות הדעת של משרדי הממשלה ובגלל חוות הדעת של הגופים החיצוניים, בין אם זו חוות דעת לפי סעיף 12 לחוק, בין אם זו חוות דעת לפי סעיף 11 לחוק, ניסינו לאפיין, לגרוע מתוך המספרים האלה כמה מתוכם הם עברייני אלימות במשפחה, כמה מתוכם הם עברייני מין.

יוכי גנסין: לגבי עברייני מין, בין 3 ל-6 – 20, בין 6 ל-12 - 39.

יוכי גנסין: לגבי עברייני אלימות במשפחה, בין 3 ל-6 -258, בין 6 ל-12 -479.

זאב בנימין בגין: זה בערך 10% או 12% מהכלל?

זאב בנימין בגין: 80%, 90% לא במחלקות האלו, נכון?

יוכי גנסין: נכון.

יוכי גנסין: בין כ-600 ל-750 – זה משתנה משנה לשנה - מתוך הארבעת אלפים ומשהו הם בעבירות מהסוג הזה, זאת אומרת, מין ואלימות במשפחה.

זאב בנימין בגין: והם לא כלולים בהסדר החדש.

יוכי גנסין: נכון.

יוכי גנסין: הם יישארו בוועדת השחרורים.

נעמה פויכטנגר: למעט אלה שנשפטו למאסר עד 6 חודשים.

נעמה פויכטנגר: כל אלה יישארו בסמכותה של היחידה, הם לא עוברים לוועדת שחרורים שעם תקופות המאסר האלו היא לא מתמודדת גם היום.

רויטל סויד: יש לי שאלה שיכול להיות שנדלג עליה ונעבור אליה בזמן הרלוונטי.

רויטל סויד: אני מדברת פה על עברייני מין ועבירות אלימות במשפחה.

רויטל סויד: אנחנו מדברים על אסירים שהחוות דעת נדרשות.

רויטל סויד: כולנו מבינים את החשיבות של הצורך בחוות הדעת האלו לפני שוועדת השחרורים מתכנסת ודנה.

רויטל סויד: איך יכול להיות שכשהמאסר יהיה בין 3 ל-6, נשאיר את זה לשיקול הדעת של היחידה, נדלג מעל חוות הדעת הנדרשות, בעוד שבין 6 ל-12 אנחנו כן?

רויטל סויד: מתבקש הוא שכל מי שהוא עבריין מין או אלימות, גם כשזה בין 3 ל- 6, עדיין נדרוש את חוות הדעת האלו.

רויטל סויד: זה לא שהוא פחות מסוכן בגלל זה.

נעמה פויכטנגר: אני אשמח להשיב.

נעמה פויכטנגר: מכיוון שעוד לא דיברנו על המאפיינים של היחידה באופן כללי, אולי קודם נדבר על המאפיינים.

נעמה פויכטנגר: אני רק יכולה להגיד שהוקדשה הרבה מאוד מחשבה לשאלה הזאת.

נעמה פויכטנגר: אנחנו לגמרי מודעים למורכבות.

רויטל סויד: אני מודה שאני לא הצלחתי להבין את ההיגיון.

יוכי גנסין: אלה היום שהם בין 3 ל-6 נדונים על ידי הנציבה.

יוכי גנסין: לגבי אותם 258 עברייני אלימות במשפחה, הנציבה ממילא לא מקבלת שום חוות דעת בעניינם.

יוכי גנסין: זה לפי החוק דהיום.

יוכי גנסין: מכיוון שהחוק אומר מה הוא שיקול דעתה, שזה אם הוא ראוי לשחרור מוקדם ואם שחרורו אינו מסכן את שלום הציבור, אז בהעדר חוות דעת על כך ששחרורו אינו מסכן את שלום הציבור, היא לא יכולה לשחרר אותו, לכן היא לא תשחרר אותו.

יוכי גנסין: אחוז השחרורים של הנציבה נמוך יותר משיעור השחרורים של ועדת השחרורים, בוודאי לגבי עבריינים שכאלה.

יוכי גנסין: מדוע?

יוכי גנסין: משום שהיא לא תיקח את הסיכון לשחרר לקהילה אדם שהוא עבריין אלימות במשפחה שהיא לא קיבלה אודותיו חוות דעת.

נעמה פויכטנגר: הדבר הראשון שצריך להבין לגבי הפעילות של היחידה זה דווקא בהשוואה לוועדת שחרורים.

נעמה פויכטנגר: אמנם ועדת השחרורים היא ועדה מינהלית, אבל אנחנו רואים לפי חוק שחרור על תנאי ממאסר שיש לה הרבה מאוד מאפיינים שהם מאפיינים מעין שיפוטיים - הדיון הוא דיון אדברסרי, יש בו יש צד אחד שמבקש בקשה, יש את בא כוח היועמ"ש שמגיש, קובעים מועד דיון, לדיון הזה מוצגים חומרים, מבקשים חיסיון על מידע.

נעמה פויכטנגר: ההליך הוא מאוד דומה להליכים שנערכים בפני בית משפט.

נעמה פויכטנגר: יש גם מאפיינים נוספים שבאים עם הדבר הזה - דחיות של מועדי דיון, קשיי התייצבות.

נעמה פויכטנגר: דיברנו כבר לא מעט על הקושי לאסוף את המידע.

נעמה פויכטנגר: לא רק שצריך לאסוף את המידע, אלא שלפי החוק הוועדה אפילו לא רשאית לקבל החלטה כשחלק מהמידע הזה לא נמצא בפניה, וזה לפי סעיפים 11 ו-12.

נעמה פויכטנגר: כבר דיברנו, וגם אתם מכירים את זה, את הקושי בהתנהלות הזאת.

נעמה פויכטנגר: ההתנהלות הזאת היא הכרחית, בוודאי כשאנחנו מדברים על אדם שנשפט ל-10 שנות מאסר.

נעמה פויכטנגר: אין חולק שברירת המחדל היא שעבריין מורשע אמור לרצות את גזר הדין שקבע לו בית המשפט, שהשחרור על תנאי הוא בהינתן המבחנים שקבע המחוקק.

נעמה פויכטנגר: התהליך הזה הוא תהליך נחוץ.

נעמה פויכטנגר: יחד עם זה, כאשר אנחנו רוצים לדון באסירים שנשפטו לתקופות מאסר יותר קצרות, וככלל אפשר לומר שהם פחות מסוכנים כי הם עברו עבירה פחות חמורה, למרות שברור שגם פה יש עבריינים שאי אפשר להקל ראש במה שהם עשו, אנחנו רוצים לחזור למודל שהוא הרבה יותר מינהלי ומובהק באופי שלו.

נעמה פויכטנגר: הגורם המינהלי בשב"ס הוא אמנם יחידה מקצועית, כמו שיוכי כבר תיארה, רצינית, אבל את התהליך הזה היא מנהלת על סמך הבקשה שהגיש האסיר שבה הוא מפרט את כל טענותיו.

נעמה פויכטנגר: אני מזכירה שבמקרים חריגים היחידה גם יכולה לבקש מהאסיר לבוא בפניה, אם היא מוצאת לנכון.

נעמה פויכטנגר: בכל מקרה היא מקבלת מידע מהמשטרה.

נעמה פויכטנגר: אם צריך, גם מהשב"כ, אם אלה אסירים ביטחוניים.

נעמה פויכטנגר: חוץ מזה יש עוד כמה נקודות שאמרנו שהיחידה תקבל מידע, אבל העיקרון המנחה, וזה מאוד מאוד חשוב, זה שהיחידה הזאת לא מתחילה לחזר אחרי מידע שלגביו היא תלויה בגורמים אחרים.

נעמה פויכטנגר: כן, וזה שינוי משמעותי שקצת מתחבר לשאלה של היושבת-ראש, פתחנו פה את האפשרות לקבל עמדת נפגעי עבירה.

נעמה פויכטנגר: היא נותנת עוד אינפורמציה חשובה שעד היום לא הייתה בפני הנציבה.

נעמה פויכטנגר: עמדת נפגע העבירה מוגשת, לפי חוק זכויות נפגעי עבירה, באמצעות שב"ס, כך שאת הידע הזה נפגע העבירה מעביר.

נעמה פויכטנגר: זה מועבר ממילא דרך היחידה הרלוונטית בשב"ס.

נעמה פויכטנגר: גם הערכות מסוכנות, במקרה שהן קיימות בתיק, היא שוקלת.

נעמה פויכטנגר: גם פה וגם בהקשרים אחרים אנחנו חוזרים ומבקשים לא להפוך את היחידה הזאת למעין שכפול, אפילו מוקטן, של ועדת שחרורים.

נעמה פויכטנגר: זאת אומרת, שלא יהיה מצב שהיחידה יושבת, רוצה לדון, אבל חסר לה א', חסר לה ב', לכן היא לא יכולה לקבל החלטה והיא צריכה להיפגש שבוע לאחר מכן.

נעמה פויכטנגר: אמנם, וחידדה חנית, יש הבדל בין ההחלטה שהיחידה מקבלת לבין התהליך, אבל כולנו רוצים להגיע למצב שהיחידה מקבלת את ההחלטה שלה לפני שמגיע מועד השליש, כדי שהאסיר ידע מבעוד מועד אם הוא יוצא בשליש או לא יוצא בשליש.

נעמה פויכטנגר: אם הוא רוצה לעתור, הוא יכול לעתור.

רויטל סויד: נעמה, אני מבינה מה שאת אומרת.

רויטל סויד: כשאת אומרת שהיחידה לא מחזרת אחרי מידע, יש לזה שתי השלכות.

רויטל סויד: האחת, אם יש לאסיר את הזכות לדעת מה היה או לא היה, איזה מסמכים היו או לא היו בפני אותה יחידה.

רויטל סויד: דבר שני, אם היא לא מחזרת, יכול להיות שיהיו מסמכים שהם לטובת האסיר שלא היו בפני הוועדה הזאת.

רויטל סויד: אם היא לא תחזר אחריהם מתוקף מהותה, יכול להיות שהאסיר ייפגע.

רויטל סויד: זה דבר אחד.

רויטל סויד: דבר שני, לגבי נפגע העבירה.

רויטל סויד: נפגע העבירה מעביר את ההתייחסות שלו, זה מחויב מציאות, ככה זה צריך להיות.

רויטל סויד: אין שם אפילו סנגור או מישהו שיכול לבוא ולטעון איזה שהוא משהו ממול.

רויטל סויד: יש פה איזה שהוא קושי במה שאת אומרת.

רויטל סויד: שיקול הדעת של היחידה הזאת הוא לא רק לגבי ההחלטה אם האסיר ישתחרר או לא, אלא הוא חולש על השאלה אם בכלל הגיע אליה איזה שהוא מידע, לא הגיע אליה, מה הגיע אליה.

רויטל סויד: הם יכולים לקבל את ההחלטה גם בלי שום דבר בתוך התיק.

נעמה פויכטנגר: יש דברים שהיחידה הזאת חייבת לראות.

נעמה פויכטנגר: יש לשב"ס מידע לגבי ההרשעה, גזר הדין.

נעמה פויכטנגר: מידע משמעותי לגבי התנהגותו של האסיר בתקופת המאסר, תהליכים שהוא עבר בתקופה הזאת - כל זה מידע שבכל מקרה נמצא בפני היחידה, זה מידע פנים שב"ס.

רויטל סויד: אז אחרי מה הם "לא רודפים"?

נעמה פויכטנגר: כשאני אומרת "לא רודפים", הכוונה היא לככל שהוא בכל זאת יידרש להביא חוות דעת של ועדת אלמ"ב, חוות דעת של מב"ן או של גורמים אחרים.

נעמה פויכטנגר: זאת יחידה שצריכה להפעיל שיקול דעת מינהלי, מבוסס, שאפשר להגן עליו.

נעמה פויכטנגר: האסיר רשאי להגיש כל חומר שהוא ימצא לנכון, כל חומר שתומך בעמדתו ובבקשתו.

רויטל סויד: באמצעות קצין האסירים?

נעמה פויכטנגר: לא.

נעמה פויכטנגר: קצין האסירים רלוונטי לאסירים קטינים.

רויטל סויד: באמצעות מי הוא מגיש את החומרים?

נעמה פויכטנגר: האסיר מגיש בקשה ישירות.

נעמה פויכטנגר: האסיר יכול להביא את כל מה שהוא מוצא לנכון בפני היחידה הזאת.

נעמה פויכטנגר: היחידה הזאת, בגלל היותה יחידה מינהלית, יכולה לשקול כל מה שהיא מוצאת לנכון.

נעמה פויכטנגר: אין לנו עניין לחסום את היחידה מלראות עוד מידע ככל שמישהו רוצה להביא את זה בפניה.

נעמה פויכטנגר: יחד עם זה, אנחנו לא יכולים ללכת עם ולהרגיש בלי, או להיפך.

נעמה פויכטנגר: אנחנו לא יכולים מצד אחד לרצות שזה יעבוד, שזה יהיה יעיל, ומצד שני להגיד שהיא תראה גם את זה, שהיא תקבל גם את זה.

נעמה פויכטנגר: זה לא יכול לעבוד.

נעמה פויכטנגר: האיזון פה הוא בלתת ליחידה את המידע המרכזי שהיא צריכה.

נעמה פויכטנגר: לגבי אסירים שנשפטו מעל 6 חודשים, שאלה אסירים שנחשבים לאוכלוסיות רגישות יותר, אם זה עברייני מין ואלמ"ב, היחידה לא תדון, כי לגביהם אנחנו לא רוצים לוותר על האינפוט המקצועי.

נעמה פויכטנגר: אסיר שנשפט עד 6 חודשים, לגביו אנחנו לא רואים דרך, בין אם זה יהיה ביחידה ובין אם זה יהיה בוועדת שחרורים שעד היום בכלל לא דנה עד 6 חודשים.

נעמה פויכטנגר: גם אם נחייב את זה, התוצאה תהיה שאי אפשר יהיה לקבל לגביהם החלטה בזמן.

נעמה פויכטנגר: אגב, בדוח פלמור עלתה עוד נקודה שלא הוזכרה פה.

נעמה פויכטנגר: מצאה אמי פלמור שאפילו לגבי אסירים שוועדת שחרורים כן החליטה לשחרר, עד שהיא הצליחה לקבל את ההחלטה הזאת הם כבר היו עמוק בתוך השליש.

נעמה פויכטנגר: זה אומר שהם איבדו ימים שהם יכולים היו להיות בחוץ.

נעמה פויכטנגר: זה אנחנו לא רוצים שיקרה.

נעמה פויכטנגר: נורא חשוב בעינינו שההחלטות יתקבלו בזמן, על סמך החומר שאנחנו חושבים שהוא חומר מספיק.

נעמה פויכטנגר: בוודאי שזה לא מושלם.

נעמה פויכטנגר: תמיד עדיף שהיחידה תקבל כל מידע אפשרי, אבל כדי שזה יעבוד, אנחנו מוכרחים להיות מסוגלים לשלם את המחיר.

נעמה פויכטנגר: מכיוון שאנחנו מדברים על אסירים שבסך הכל נשפטו עד 6 חודשי מאסר, אז אל"ף, אנחנו חושבים שהמחיר הוא לא נורא, ובי"ת, שמרנו על אותו מבחן שחל לגבי כלל האסירים.

נעמה פויכטנגר: גם היחידה תצטרך להשתכנע שהאסיר ראוי לשחרור וששחרורו אינו מסכן את שלום הציבור.

נעמה פויכטנגר: אם היא לא תשתכנע, היא לא תשחרר אותו.

רויטל סויד: האסיר יכול לדעת איזה מסמכים עמדו בפני הוועדה ואיזה מסמכים לא עמדו בפני הוועדה?

מרגנית לוי: יש סעיף בחוק שאומר שהוועדה תיתן את החלטתה בכתב, תנמק אותה, כפי שמקובל במשפט מינהלי.

מרגנית לוי: בין היתר היא תכתוב לגבי מידע חסוי האם היא הסתמכה עליו.

מרגנית לוי: זה מעבר למה שקבעו בחוק.

רויטל סויד: אנחנו לא מדברים על מידע חסוי, אנחנו מדברים על מה שעמד בפניה.

מרגנית לוי: אמרתי "בין היתר".

מרגנית לוי: לא כתבנו שהיא צריכה להתייחס לכל מסמך ומסמך.

מרגנית לוי: ברור שבנימוקים שלה היא צריכה להתייחס למה שהועלה בפניה.

רויטל סויד: צריך להתייחס לזה.

רויטל סויד: מכיוון שאנחנו מדברים על הליך שלא נעשה בפני האסיר, המינימום זה שלפחות הוא ידע איזה מסמכים עמדו בפני הוועדה.

יוכי גנסין: אם מה שגברתי אומרת זה שהוא יראה את חוות הדעת של העובדת הסוציאלית - -

רויטל סויד: לא אמרתי שהוא יראה, אלא שידע איזה מסמכים עמדו.

יוכי גנסין: ברור, כי אחרת אנחנו מתחילים עם הפינג פונג.

רויטל סויד: שהוא ידע איזה מסמכים עמדו בפני היחידה.

נעמה פויכטנגר: אולי שלא יהיה צורך להתייחס למסמכים שממילא היחידה מחויבת לראות אותם, אלא ככל שהיא קיבלה מידע נוסף, כמו עמדת נפגע העבירה.

יוכי גנסין: כתוב איזה חוות דעת צריכות להיות מונחות בפני היחידה קודם קבלת ההחלטה, שזה בין היתר חוות דעת שנתן על האסיר שירות בתי הסוהר.

נעמה פויכטנגר: אין מניעה שהאסיר ידע איזה מסמכים ראתה הוועדה, כמובן בכפוף להגבלות על תוכנו של המידע.

זאב בנימין בגין: אני מבקש הערה כללית כלפי הממשלה וכלפינו בכנסת.

זאב בנימין בגין: אנחנו עוסקים באותו חומר, באותה סביבת חשיבה, מחשבה וחקיקה בחודשים האחרונים.

זאב בנימין בגין: בכל קטע שאנחנו דנים בו אין תמונה כוללת.

זאב בנימין בגין: הבעיה היא כפולה.

זאב בנימין בגין: לא שמתי לב אם ההצעה הזאת היא חלק מההחלטות הנוגעות לפסק הדין.

זאב בנימין בגין: אם כן, אני חושב שהיה כדאי, היה מוטב שקודם כל הוועדה הזאת תדון באותם הסדרים שקשורים לסוגיה הזאת, זאת אומרת, גם בשחרור על תנאי, גם בהארכת התקופה שבה אפשר לקבל עבודות שירות, גם על הסוגיה אם יש טעם לקצר את אותה תקופה של עבודת שירות.

זאב בנימין בגין: זה מצד אחד.

זאב בנימין בגין: זה בוועדה כאן.

זאב בנימין בגין: אנחנו עוד יכולים פחות או יותר לשלוט, היושב-ראש יכול לתאם.

זאב בנימין בגין: יש סוגיה אחרת שרוכבת מעל שתי ההצעות האלו ואולי גם על האחרות.

זאב בנימין בגין: אין תואם בינה לבין השיקולים העומדים בהצעה הזאת בפני שירות בתי הסוהר ובינה לבין הצעה אחרת.

זאב בנימין בגין: מדובר על הצעת חוק שעומדת לפתחנו בכנסת - לצערי, בוועדה אחרת, בוועדת הפנים - בנוגע לשחרור המינהלי.

זאב בנימין בגין: אני חושב שצריך לראות את התמונה כולה, את כל מה שאנחנו אומרים על הצורך להגדיר מסוכנות.

זאב בנימין בגין: יש לנו 1,000 אסירים שמתוכננים לשחרור מינהלי.

זאב בנימין בגין: אני לא ראיתי את הצעת החוק לפרטיה, אבל לפחות עד עתה לא הפעלנו שם שיקול של מסוכנות.

נועה ברודצקי לוי: זה גורף.

זאב בנימין בגין: זה אוטומטי.

זאב בנימין בגין: ההצעה ההיא, שהיא עוד לא לפנינו, מקטינה את הערך של הדיון בפרטים שאומרים מה יהיו אמות המידה שתעמודנה בפני ועדה זו או אחרת.

זאב בנימין בגין: שם אין אמות מידה, יש מכפלות של המצב הקיים - פה פי 2, פה עד פי 4.

זאב בנימין בגין: גברתי היושבת-ראש, אמנם את ממלאת את מקומו של חברנו, אבל היה רצוי שיהיה דיון משותף של שתי הוועדות, כדי לראות את התמונה הכוללת, לראות אם יש טעם לדקדק גם בזאת וגם בזאת, כי בהצעת החוק האחרת זה לא המצב.

זאב בנימין בגין: כל זה קשור לצורך להגדיל את שטח המחייה של אסירים.

זאב בנימין בגין: מה הערכתכם לגבי היתרון של ההליך החדש המוצע?

זאב בנימין בגין: האם נקבל אותו כפי שהוא?

זאב בנימין בגין: האם נקבל אותו בתיקונים מסוימים?

זאב בנימין בגין: אפשר גם לייעל אותו.

זאב בנימין בגין: מה הערכתכם מבחינת הצפיפות?

זאב בנימין בגין: כמה אסירים בשנתיים-שלוש האחרונות יוכלו להשתחרר על תנאי, אסירים שלא היו משתחררים על תנאי באמצעות ועדת השחרורים?

זאב בנימין בגין: רק כדי שנדע על איזה סדר גודל אנחנו מדברים.

יוכי גנסין: ראשית, הערכה שלנו, בהנחה שמנכים את מספר עברייני המין ועברייני האלימות במשפחה, היא באזור ה-4,000.

יוכי גנסין: זאת אומרת, כ-4,000 בקשות יידונו בפני היחידה.

יוכי גנסין: כמובן שזה משתנה.

יוכי גנסין: ב-2017 היה קצת פחות מ-2016.

יוכי גנסין: אני לא יודעת מה יהיה ב-2018.

יוכי גנסין: הערכה היא שזה מסתובב סביב ה-4,000.

יוכי גנסין: השחרור כיום על ידי הנציבה של אסירים שנשפטו מ-3 עד 6 חודשים הוא כ-2,000.

יוכי גנסין: זאת אומרת, זו תוספת של עוד כ-2,000.

זאב בנימין בגין: אם יש 4,000 מועמדים, את מניחה שמחציתם יזכו לשחרור על תנאי?

יוכי גנסין: לא.

רויטל סויד: היא מדברת על מי בכלל נכנס בשערי - -

יוכי גנסין: היחידה אמורה להחליף את הנציבה ואת ה-6 עד 12.

יוכי גנסין: אם אנחנו מנכים את מספרם של עברייני המין ועברייני האלימות במשפחה, מדובר על כ-4,000.

יוכי גנסין: הנציבה משחררת היום, וזה בגלל שהיא לא מקבלת חוות דעת, כ-8% עד 10%.

יוכי גנסין: ועדת השחרורים, כמו ששמענו, משחררת 24%.

יוכי גנסין: אני מניחה ששני דברים יהיו התוצרים של היחידה הזאת.

יוכי גנסין: קודם כל, אנשים יגיעו בזמן לוועדה, הם לא יהיו בתוך השליש כאשר דנים בעניינם.

יוכי גנסין: הציפייה היא שלפחות נשפר את סיכויי השחרור שלהם לרמות האלו.

יוכי גנסין: אם נשפר את סיכויי השחרור לרמות האלו, אפשר לעשות את החשבון.

יוכי גנסין: אם זה 22% עד24% מתוך כ-4,000, אדוני יודע לעשות את החשבון.

נעמה פויכטנגר: אני אגיד כמה דברים לגבי ההערה הכללית של חבר הכנסת בגין.

נעמה פויכטנגר: כמובן ששאלת היחס בין תהליכי החקיקה השונים היא מאוד משמעותית.

נעמה פויכטנגר: החוק שעוסק בהארכות של השחרורים המינהליים זה חוק של המשרד לביטחון פנים.

נעמה פויכטנגר: אני בטוחה שהם יטיבו להציג את זה טוב ממני.

נעמה פויכטנגר: החוק ההוא, וזה לא סוד, הוא חוק כתוצאה מאילוץ, מחובתה של המדינה לעמוד בפסק הדין.

נעמה פויכטנגר: זה לא הסדר שלכתחילה, זה לגמרי הסדר בדיעבד.

נעמה פויכטנגר: זה הסדר שנקבע כהוראת שעה.

נעמה פויכטנגר: יותר מזה, הכוונה, וזה עולה מהצעת החוק עצמה, השימוש בכלי הזה יהיה רק במידה שבו נוצר פער מול החובה לעמוד בדרישות פסק הדין.

נעמה פויכטנגר: ברגע שבעזרת הכלים האיכותיים האחרים נצליח לשפר את שטח המחייה, ממילא הצורך בשימוש בשחרור המינהלי ילך ויפחת.

נעמה פויכטנגר: המטרה של כולנו היא לעשות בו שימוש מועט ככל האפשר, מפני שהוא לא משקף, כמו שאמר אדוני, את האיזונים המיטביים בין האינטרס הציבורי לבין הצרכים האחרים.

נעמה פויכטנגר: כמו שפתחת ואמרתי, הצורך בהצעת החוק הזאת והמוטיבציה לחוקק אותה נולדו הרבה לפני בג"ץ הצפיפות.

נעמה פויכטנגר: אנחנו רואים פה משהו שהוא נכון לכתחילה.

נעמה פויכטנגר: גם הרבה אחרי שייבנו בתי סוהר חדשים ולכל אסיר יהיו 10 מטרים רבועים, עדיין החוק הזה, אחרי שהוועדה תאשר אותו, יעמוד בעינו, ישקף פרקטיקה ראויה שאיתה אנחנו רוצים ללכת.

נעמה פויכטנגר: למיטב ידיעתי, ויתקנו אותי שב"ס אם אני טועה, השחרור המינהלי מצטרף לתקופת השחרור על תנאי, ככל שיש החלטה כזאת.

נועה ברודצקי לוי: אולי כן כדאי שתחדדי את זה.

נועה ברודצקי לוי: האם קודם מבצעים את השחרור המינהלי ומתוכו גוזרים את השני שליש, או הפוך?

רויטל סויד: ברור שקודם המינהלי.

נועה ברודצקי לוי: איך נעשה החישוב?

יוכי גנסין: תלןי.

יוכי גנסין: יש הבדל בין אסירים.

יוכי גנסין: כשאסיר נכנס לבית סוהר, הוא מקבל את מניין הימים.

שני כהן אילוז: יש טבלה מסודרת.

נועה ברודצקי לוי: השאלה איך מחשבים את השני שליש.

נועה ברודצקי לוי: שני שליש מהמאסר - -?

יוכי גנסין: הוא נגזר מהסך הכל.

יוכי גנסין: אם הוא מקבל שני שליש, הוא זכאי לקבל שני שליש מינהלי.

יוכי גנסין: הוא לא מפסיד מכך.

רויטל סויד: זה ברוטו.

רויטל סויד: השני שליש זה עם המינהלי.

נעמה פויכטנגר: מחשבים מתי נגמרים שני השליש רק אחרי שלוקחים בחשבון את הקיצור המינהלי.

רויטל סויד: הפוך.

שני כהן אילוז: אם נגזר לחודש - -

יוכי גנסין: שליש הוא מהסך הכל.

זאב בנימין בגין: התקופות שאנחנו מנכים לא יוצרות יחס קבוע של שליש או רבע.

רויטל סויד: השליש יהיה משנה.

נועה ברודצקי לוי: אם אדם נשפט לשנת מאסר, מחשבים שני שליש של שנה.

נועה ברודצקי לוי: אם הוא מקבל את השליש, אחר כך מורידים את ה-3,4 חודשים, כמה שייקבע?

יוכי גנסין: מוסיפים את ההורדה.

יוכי גנסין: זאת אומרת, לפי הטבלה שנקבעה.

יוכי גנסין: יש טבלה.

רותם טובול: כשהאסיר נכנס לרצות מאסר, הוא מקבל 4 מועדים: שני שליש מינהלי, שני שליש רגיל, סיום מאסר מלא, וסיום מאסר מינהלי.

רותם טובול: אם אנחנו לוקחים 12 חודשים, אנחנו מורידים שני שליש מתקופת המאסר, ואז הוא מקבל שני שליש עם המינהלי או לא.

רותם טובול: אנחנו יודעים שהמינהלי לא ודאי.

רותם טובול: אנחנו מחכים לראות אם הוא יפעל או לא.

רותם טובול: המינהלי הוא תאריך רק בגדר אם יהיה או לא יהיה.

רויטל סויד: השופט הדסי הרמן נמצאת פה.

רויטל סויד: האם גברתי רוצה לומר כמה דברים?

זיוה הדסי הרמן: אין לי מה להוסיף על מה שאמרה נעמה.

זיוה הדסי הרמן: אנחנו חושבים שזה מהלך נכון, מהלך שיכול לתת קצת אוויר מכל הכיוונים.

זיוה הדסי הרמן: הוא בהחלט נכון.

נועה ברודצקי לוי: אני רוצה להצביע על כמה שאלות מרכזיות.

נועה ברודצקי לוי: צריך לדון בהשלכות התיקון מבחינת מה יעשה המעבר הזה מוועדה מעין שיפוטית ליחידה מינהלית בתוך שב"ס, מה ההשלכות של דיון שלא בנוכחות האסיר, מה הצפי, כיצד זה יכול להשפיע.

נועה ברודצקי לוי: לגבי עניין הגשת בקשה לשחרור על תנאי.

נועה ברודצקי לוי: מוצע בהצעת החוק, כמו שקיים היום, שזה יהיה תלוי בבקשה של האסיר.

נועה ברודצקי לוי: מאחר ומדובר על תקופות קצרות, ומאחר שלחלק מהאסירים יש פחות יכולות והבנה של הפרוצדורה, עולה השאלה אם לא נכון יותר לקבוע שלגבי כל אסיר ידונו אוטומטית בשאלת השליש, או לפחות שיהיה יידוע של שב"ס.

רויטל סויד: זה לא יהיה דיון אוטומטי?

זאב בנימין בגין: השאלה היא שאלה של ברירת המחדל.

נעמה פויכטנגר: ממילא הוועדה צריכה את הנימוקים של האסיר, את ההצגה שלו.

נעמה פויכטנגר: גם אם היו קובעים דיון אוטומטי, זה לא היה חוסך את הצורך של האסיר להשמיע את קולו בפני הוועדה.

יוכי גנסין: אני חושבת שיש לנו חובת יידוע על כך שהוא יכול להגיש בקשה.

יוכי גנסין: אין לנו בעיה שבמסגרת הפקודה ייקבע התהליך שהוועדה תעשה.

יוכי גנסין: יחד עם זאת, לדון בבן אדם מבלי שהוא אפילו מגיש בקשה שהוא מבקש להשתחרר - - יש אסירים, עם כל הכבוד, שלא רוצים להשתחרר.

יוכי גנסין: הם חסרי בית, נוח להם.

רויטל סויד: למה שברירת המחדל לא תהיה הפוכה?

רויטל סויד: למה שאלה שרוצים להישאר במאסר לא יבקשו שלא ידונו בהם?

יוכי גנסין: זה שינוי סדרי בראשית.

יוכי גנסין: הנהלת בתי המשפט עמדה על כך ששום ועדת שחרורים לא תזדקק לדון בעניינו של אדם אלא אם כן הוא הגיש בקשה.

יוכי גנסין: אנחנו לא מדברים על כתב בית דין, אנחנו בסך הכל מדברים על כך שאדם כותב כמה שורות על כך שהוא מבקש להשתחרר, על כך שהוא עבר תהליך.

זאב בנימין בגין: שולחים לו את הטופס?

יוכי גנסין: הוא מקבל את זה על ידנו.

זאב בנימין בגין: בזמן, לא מלכתחילה.

יוכי גנסין: חצי שנה לפני.

רויטל סויד: יוכי, את בדיוק אמרת את הנקודה.

רויטל סויד: חצי שנה לפני הוא מקבל את הטופס.

רויטל סויד: כשמדובר על מאסרים ארוכים - -

יוכי גנסין: עכשיו הוא יקבל - -

רויטל סויד: אנחנו מדברים על מאסרים שהם קצרים.

רויטל סויד: בוא נניח שבמאסר של שנה, 10 חודשים או 11 חודשים יש זמן התארגנות.

רויטל סויד: מי שנגזר דינו ל-6 או 7 חודשים, אם לא יהיה מישהו שיבוא ויאמר לו ממש מיד שיש לו את הזכות לעמוד בפני ועדה - -

יוכי גנסין: זה ייאמר.

רויטל סויד: אולי זה צריך להיות תהליך עדכון אוטומטי: יש לך מועד לדיון, המועד לדיון הוא בתאריך איקס, תגיש את הבקשה עם הנימוקים עד למועד הזה, אלא אם כן אתה לא מעוניין שאז תכתוב לנו.

יוכי גנסין: לזה אני מסכימה.

יוכי גנסין: אין לנו קושי עם הדבר הזה, זה יעוגן.

יוכי גנסין: אין לנו קושי עם היידוע ועם מתן הטופס לידי אותו אסיר, אבל לא החלפת ברירת המחדל באופן שהוועדה תדון מבלי שמונחת אפילו בקשה של אדם.

רויטל סויד: את לקחת את זה לשלב הדיון.

רויטל סויד: אנחנו לא מדברים על שלב הדיון.

יוכי גנסין: זה לא שלב הדיון, זה בקשה בכתב.

רויטל סויד: אני לוקחת את זה לשלב אחד קודם, לאיך האסיר אמור להתחיל בכלל.

רויטל סויד: איך אמור המהלך הזה להתחיל?

רויטל סויד: האם הוא אמור להתחיל בזה שהאסיר פונה, כמו היום, עם בקשה ונימוקים לוועדת שחרורים?

רויטל סויד: כשיש לך מאסר של שנה, שנתיים, 3, 10, 15 שנים, יש יותר היגיון.

רויטל סויד: אתם בעצמכם אמרתם שחצי שנה מראש הוא מקבל.

רויטל סויד: פה זה לא יכול להיות חצי שנה, לכן אנחנו מדברים על איך כל התהליך הזה.

רויטל סויד: אם באיזו שהיא דרך יעבור ה"נטל" לשב"ס, יש יותר סיכויים שהאסיר יהיה יותר מעודכן, ידע, יגיש את הבקשה.

רויטל סויד: אף אחד לא מדבר על קיום דיון בלי בקשה כתובה מהאסיר, אנחנו רק מדברים על איך עוברים את המשוכה הזאת.

יוכי גנסין: אין על זה מחלוקת.

זאב בנימין בגין: פתיחת ההליך היא כאשר שב"ס מיידע את האסיר על שליחת הטופס ועל ידי זה שהוא אומר לו: ביכולתך להגיש, תגיש בקשה בשבועיים הקרובים.

זאב בנימין בגין: האם אפשר להוסיף בפקודה שהוא יוכל להיעזר בפלוני, באלמוני?

רויטל סויד: לא צריך.

זאב בנימין בגין: אם הוא לא יכול לכתוב בעצמו, מישהו ימלא עבורו?

זאב בנימין בגין: חבר שלו בתא יעזור?

רויטל סויד: החברים יעזרו לו.

נעמה פויכטנגר: אני מזכירה שבנוהל ועדת שחרורים הדבר הזה עובד.

נעמה פויכטנגר: שב"ס לגמרי משתפים עם זה פעולה.

נעמה פויכטנגר: פה הלכנו כברת דרך נוספת לגבי אסירים קטינים.

נעמה פויכטנגר: לגביהם לא קיים נוהל ועדת שחרורים.

נעמה פויכטנגר: דווקא לגביהם אפשרנו שקצין אסירים ייכנס בנעליהם, כי אנחנו רוצים לוודא שהם לא מתפספסים בגלל הפעלת שיקול דעת שגויה כזאת או אחרת.

נועה ברודצקי לוי: בהמשך לאותה נקודה מתעוררת שאלת נוסח לגבי ועדות השחרורים.

נועה ברודצקי לוי: אולי לקבוע הוראה ברורה שדיון בעניינו של אסיר יתקיים שבועיים לכל היותר לפני תום שני השליש.

נעמה פויכטנגר: מכיוון שאנחנו מדברים פה על גורם מינהלי, חלק מהעניין זה שאין לו מועדי דיון חגיגיים עם הזמנה רשמית.

נעמה פויכטנגר: אם הם נפגשו בבוקר וראו שחסר משהו, הם מתקשרים ליחידה, או מתחייבים שמחר הם יסגרו את הפינה.

נעמה פויכטנגר: יש להם מחויבות, וזה בהחלט משהו שהכוונה של שב"ס לעגן בתקנות, לארגן את לוחות הזמנים כך שההחלטה תתקבל בזמן.

נעמה פויכטנגר: הדד ליין הוא זה שמחייב.

זאב בנימין בגין: מה זה "בזמן"?

נעמה פויכטנגר: לפני.

זאב בנימין בגין: יכול להיות יום, שבוע, שעתיים.

זאב בנימין בגין: צריך שנדע מה נראה כסביר.

זאב בנימין בגין: מה המשמעות של המילה "לפני"?

רויטל סויד: יוכי, באיזה לוחות זמנים אתם חושבים שתוכלו לעמוד?

זאב בנימין בגין: יכול להיות שמבחינת האסיר חצי שעה ישמח אותו מאוד.

זאב בנימין בגין: אנחנו מבקשים להבין מה זה לפני.

יוכי גנסין: כמו שאמרת בצדק, אם אדם נשפט ל-8 חודשי מאסר, כשמתוכם מנכים לו 6 חודשי מאסר, ברור שאי אפשר לדון בעניינו שבועיים לפני מועד שני השליש המינהלי.

יוכי גנסין: אי אפשר לקבוע מראש דבר כזה.

יוכי גנסין: זאת בעיה לקבוע את הדבר הזה.

יוכי גנסין: גם כשכתבנו את נוהל ועדות השחרורים נתקלנו בקושי מאוד גדול.

יוכי גנסין: איך אתה יכול להגדיר את זה?

זאב בנימין בגין: היות ומרגנית התמחתה בשאלות מינהליות, האם ניתן יהיה, על פי הכללים שלכם, בזמן המוקדם ביותר או המאוחר ביותר?

זאב בנימין בגין: אני חושב שפעם או פעמיים שמעתי אותך מגדירה כללים כאלה.

מרגנית לוי: אני מציעה, חבר הכנסת בגין, אם זה מקובל על הוועדה, שהדברים האלה ייקבעו בנהלי העבודה של היחידה.

מרגנית לוי: אני לא חושבת שצריך לקבוע את זה בחוק.

זאב בנימין בגין: רק לסבר את אוזנינו.

מרגנית לוי: זה עניין של סבירות מינהלית.

זאב בנימין בגין: מה תגדירי כסבירות מינהלית?

מרגנית לוי: הסבירות משתנה מעניין לעניין, בהתאם לנסיבות.

מרגנית לוי: אם המקרה הוא לשחרר עם הודעה ברגע האחרון, ברור שסביר יותר לשחרר למרות שזה ברגע האחרון.

מרגנית לוי: זה משתנה ממקרה למקרה.

יוכי גנסין: הוא אשר אמרתי.

יוכי גנסין: אם אדם נשפט היום בבוקר ל-8 חודשי מאסר - -

רויטל סויד: זה ברור.

יוכי גנסין: אפשר לכתוב אצלנו שהיחידה תדון בבקשתו של אדם בהקדם.

יוכי גנסין: אפשר להגיד שזה יהיה בזמן סביר לפני תום שני שליש.

יוכי גנסין: הכל כפוף לנסיבות, זה מה שאמרתי.

רותם טובול: רק לומר לגבי השאלה של איך האסיר מבצע את התהליך.

רותם טובול: בוא נבין רגע דבר.

רותם טובול: אסיר שנשפט היום עד 6 חודשים, ותקנו אותי אם אני טועה, אני כסנגורית רשאית לפנות בשמו ולבקש מבעוד מועד לעיין במסמכים.

יוכי גנסין: איזה מסמכים?

רותם טובול: בכל ההליך עצמו.

רותם טובול: בין אם זה בדוח העו"ס, ב-903.

רותם טובול: בין 3 ל-6 חודשים הנציבה היא זו שמחליטה את ההחלטה.

רותם טובול: אם אני רוצה לבוא ולטעון את הטענות שלי בשם האסיר, אני מגישה בקשה מסודרת שבה אני מנמקת למה אני חושבת שהאסיר הזה ראוי לשחרור.

רותם טובול: לא פעם, ואפילו הבאתי לכם דוגמה מהשבוע האחרון, הנציבה קיבלה החלטה כשהיו חסרים לה נתונים על האסיר.

רותם טובול: חברת הכנסת רויטל סויד העלתה פה את הנקודה של כיצד האסיר ידע מה היה מונח בפני הוועדה.

רותם טובול: נניח וטוענים שהוא לא מודה בעבירה, נניח שהוא טוען שאין לו בית ללכת, מדוע האסיר הזה לא יכול לפני לפנות בבקשה מסודרת, לקבל את אותם מסמכים, לעיין בהם, לרשום את הבקשה שלו מסודרת, לנמק?

רותם טובול: ככה הוא יכול להיות מיוצג, אם בעצמו, אם באמצעות בא כוחו, לא משנה, מה שהוא יחליט.

רותם טובול: בוא ניקח דוגמה של איך היום נראית החלטה של נציבה.

רותם טובול: יש שורה אחת.

רותם טובול: היא מתקבלת 3 ימים לפני.

רותם טובול: מה יוצא בפועל?

רותם טובול: שהאסיר עצמו מקבל החלטה כמה ימים לפני, עותר על אותה החלטה לבית המשפט המחוזי, כאשר בית המשפט המחוזי קובע שההחלטה הייתה בלתי סבירה.

רותם טובול: אתם מנסים ליצור משהו שהוא מאוד חיובי, משהו שיקצר.

רותם טובול: כל הזמן אני שומעת שהוא יעלה בזמן.

רותם טובול: אנחנו מפספסים פה משהו.

רותם טובול: השאלה אם הוא יעלה בזמן עם כל חוות הדעת כך שתשמעו גם את הצד שלו, או שהוא יעלה בזמן עם חוות הדעת המונחות שהעו"סית רשמה חודש לפני.

רויטל סויד: מה הלשכה מציעה?

רותם טובול: שקודם כל תהיה לו הזכות להיות מיוצג, שהוא יוכל להעביר פנייה מסודרת עם המסמכים שלו, כמו שקיים היום.

רותם טובול: זה לא משהו חריג.

רותם טובול: אולי הוא יוסיף מסמכים על כך שיש נסיבות קשות בבית, על כך שהוא מגדל ילד לבד.

רותם טובול: אנחנו רואים היום שאחוז המשתחררים עומד על 8%.

רותם טובול: אנחנו מפחדים שהאסירים שנשפטו ל-12 חודשים לא יקבלו שחרור מוקדם.

רותם טובול: אנחנו חייבים, וגם הסנגוריה תמכה בזה, שיהיה פיקוח בהוראת שעה או משהו, שזה יהיה משהו זמני שנוכל לבחון.

רותם טובול: אנחנו לא רוצים שזה יהפוך להיות משהו שאחר כך לא נוכל להתמודד איתו.

רותם טובול: אנחנו לא יודעים איך זה עובר, מי בוחן את המסמכים האלה, מה השיקולים, אנחנו רק יודעים את המבנה.

זאב בנימין בגין: לגבי המסמכים שהוא יכול להגיש.

זאב בנימין בגין: אדם, כמו שאמרת, מגדל את ילדיו בעצמו.

זאב בנימין בגין: האם לא מועילה עצם העובדה שהוא מקבל משירות בתי הסוהר מכתב:

זאב בנימין בגין: אתה יכול להגיש בקשה לא יותר מ-7 ימים, אנא צרף כל מסמך?

זאב בנימין בגין: אני מבין שזה בתוך ההליך.

רויטל סויד: אם הבנתי נכון את רותם, היא לא מתייחסת לנקודה הזאת, היא מתייחסת לשתי נקודות.

רויטל סויד: האחת, לגבי העובדה אם הוא יכול להיות מיוצג על ידי עורך דין שיפנה בכתב.

רויטל סויד: הבנתי ממך, תתקני אם אני טועה, שאין בעיה אם זה האסיר או לא.

רויטל סויד: זה אותו מכתב שאתה מתייחס אליו.

רויטל סויד: מה שרותם העלתה, ואת זה אנחנו צריכים לפתוח רגע לדיון, זה את העניין של איך האסיר ידע למה להתייחס מעבר למה שהוא רוצה לתרום.

רויטל סויד: הוועדה יודעת, מטפסים כאלה ואחרים, שיש לה את הזכות לקבל מראש.

רויטל סויד: לפעמים זה יום מראש, לפעמים זה ממש במהלך הדיון בוועדה עצמה.

רויטל סויד: הם רואים את דוח העובד הסוציאלי.

רויטל סויד: היא מדברת על כך שהאסיר רוצה לדעת מראש מה יש ומה אין כדי להתייחס לחומר לגביו.

רויטל סויד: איך במגבלות הזמן הקצר הזה של המאסרים הקצרים אנחנו מנסים לייעל גם את הנקודה הזאת?

נעמה פויכטנגר: נדמה לי שיש קצת סלט בין כל היתרונות שאנחנו רוצים להפיק מההליך הזה.

נעמה פויכטנגר: כמו שאמר חבר הכנסת בגין בצדק, אין לאסיר שום הגבלה על כל מסמך שהוא רוצה לתת לוועדה.

נעמה פויכטנגר: ועדת שחרורים מקבלת חוות דעת נוספות שלגביהן יש לאסירים בהליך האדברסרי שמתנהל את האפשרות ואת הזכות לקבל את החלק הגלוי בהן.

רויטל סויד: אנחנו מדברים רק על חלקים גלויים.

נעמה פויכטנגר: היחידה לא מקבלת כל כך הרבה מידע נוסף.

נעמה פויכטנגר: מאחר שאנחנו מדברים בהליך שהוא הרבה יותר מינהלי במהות ובאפיונים שלו, הרי שההליך לא כולל רכיב של ניהול דיאלוג נוסף קודם לקבלת ההחלטה על ידי הנציבה.

נעמה פויכטנגר: היחידה אוספת את המידע, כולל המידע מהאסיר, כולל המידע הנוסף.

נעמה פויכטנגר: היא מקבלת את ההחלטה.

נעמה פויכטנגר: באמצעות חובת ההנמקה שכוללת גם פירוט, עד כמה שאפשר, לגבי השיקולים - -

רויטל סויד: חובת ההנמקה היא בדיעבד, כשיש כבר החלטה.

נעמה פויכטנגר: נכון.

נעמה פויכטנגר: ואז, כמו בכל החלטה מינהלית, רשאי האסיר להגיש עתירה, אם הוא מוצא לנכון לעשות זאת.

נעמה פויכטנגר: אנחנו לא יכולים מלכתחילה להפוך את ההליך להליך מעין אדברסרי.

נעמה פויכטנגר: הרי באותה מידה גם המשטרה או השב"ס לא בהכרח מנהלים דיאלוג עם כל טענה מטענות האסיר

רויטל סויד: לצערכם או לשמחת

רויטל סויד: כם אני פשוט מכירה את הנושא הזה היטב.

רויטל סויד: אם אני מבינה נכון את מה שרותם התכוונה, ותתקני אותי אם אני טועה, זה לא לפתוח את זה לדיאלוג, לא לפתוח את זה לשיח.

רויטל סויד: רותם אמרה: "תנו לאסיר לדעת את מה שבחלקים הגלויים – דוח עובדת סוציאלית, דוח זה וזה, מה אומרים עליו, כדי שכשהוא כותב את הנימוקים הוא יוכל גם להתייחס לזה".

רויטל סויד: לא מנסים לשנות שום דבר.

נעמה פויכטנגר: אני רוצה להמחיש מה המשמעות.

רויטל סויד: יוכי, אנחנו רוצים שאת מה שהוא יכול לקבל היום הוא יוכל לקבל גם בהליך הזה, שלא יורע מצבו לעומת המצב הקודם.

רויטל סויד: אתם בסוף באים ואומרים שאתם גם רוצים לייעל וגם שיהיה לו את יומו בפני ועדת שחרורים.

רויטל סויד: אם לפני שהוא עולה היום בפני ועדת שחרורים הוא יכול לקבל נתונים מסוימים - -

יוכי גנסין: אם מה שרותם מתכוונת זה שהאסיר יוכל לקבל את מה שהעובדת הסוציאלית כתבה עליו – אין שום סיכוי שבעולם.

רותם טובול: למה?

רותם טובול: הוא מקבל את זה היום.

יוכי גנסין: השאלה מה.

רותם טובול: הוא מקבל היום טופס 903 שמכיל את כל המסמכים, הוא מקבל היום דוח עו"ס מלא.

יוכי גנסין: הוא לא מקבל דוח עו"ס מלא.

רויטל סויד: היא ביקשה את טופס 903, את הטופס שהוא מקבל היום.

יוכי גנסין: על 903 אין מחלוקת.

רויטל סויד: הוא יקבל?

יוכי גנסין: כן.

יוכי גנסין: היא מדברת על דוח עו"ס מלא.

רויטל סויד: מה שהוא מקבל היום.

רותם טובול: הוא מקבל היום דוח עו"ס מלא.

רותם טובול: יש פה נציגות מהנהלת בתי המשפט שיכולות לבוא ולהראות לכם איך בכל תיק אני מקבלת דוח עו"ס.

רותם טובול: הוא גם מקבל תיק סוציאלי מלא, אם הוא רוצה.

רותם טובול: יש לו זכות.

זאב בנימין בגין: האם יש הסכמה על דוח עו"ס מלא?

זאב בנימין בגין: כולם מבינים מה משמעות המונח הזה?

זאב בנימין בגין: אתם אומרים שהוא יכול לקבל את זה?

יוכי גנסין: אני לא חושבת שהוא מקבל את החלק החסוי.

זאב בנימין בגין: מה זה דוח עו"ס מלא?

זאב בנימין בגין: האם זה דוח עו"ס מלא ללא החלק החסוי?

רותם טובול: אני יכולה להראות כבר עכשיו דוגמה.

רותם טובול: הוא מקבל דוח עו"ס מלא שמלמד אותנו בדיוק מהיום שהוא נכנס מה הוא עבר במסגרת שירות בתי הסוהר.

יוכי גנסין: אם היא מדברת על 903 שבו כתוב שהאיש עבר קורס כישורי חיים בין יוני למאי, על זה אין מחלוקת.

יוכי גנסין: הוא לא מקבל את כל התובנות.

רויטל סויד: דוח עו"ס מלא זה 903?

רותם טובול: לא.

רותם טובול: 903 זה דוח קלידה שמקלידים בו כמה מילים.

רותם טובול: דוח עו"ס מורחב זה דוח מלא שרושמים בו את כל התהליכים שהאסיר עבר.

רותם טובול: זו לא קלידה קצרה, זה פירוט של הכל.

רויטל סויד: את זה אתם מקבלים היום?

רותם טובול: אנחנו מקבלים היום גם את זה, גם את 903, גם חוות דעת אלמ"ב, גם מב"ן.

רויטל סויד: את אלמ"ב ומב"ן אנחנו שמים בצד.

זאב בנימין בגין: אני מבין שיש דוח עובד סוציאלי מלא ויש דוח עובד סוציאלי מורחב.

רויטל סויד: מלא ומורחב זה אותו דבר?

זאב בנימין בגין: יש דוח עובד סוציאלי מורחב ביותר?

רויטל סויד: מלא ומורחב זה אותו דבר.

זאב בנימין בגין: האם אלו הגדרות שקיימות בשירות בתי הסוהר?

זאב בנימין בגין: יש מחלוקת עובדתית ומינוחית.

רויטל סויד: אנחנו מסכימים על כך שהאסיר זכאי לקבל את טופס 903 כמו אם הוא היה ניצב בפני ועדת השחרורים.

רויטל סויד: זה לפני שהוא כותב את הנימוקים.

יוכי גנסין: לא לפני שהוא כותב את הנימוקים.

יוכי גנסין: זאת הטעיה.

יוכי גנסין: הוא צריך להגיש בקשה.

רויטל סויד: אני מדברת עכשיו על ההליך הזה.

רויטל סויד: הוא יכול לקבל היום את טופס 903.

נעמה פויכטנגר: מעבר לשאלה על היקף דוח העו"ס, אני כן רוצה לחדד פה משהו מבחינה תהליכית, למה כבר פה התהליך צריך להתחיל מאיזו בקשה של האסיר.

נעמה פויכטנגר: אם הציפייה שהאסיר יראה חומרים מסוימים לפני שהוא הגיש בקשה, זה אומר שאנחנו מניעים פה את הגלגלים של המערכת לפני שהתחיל התהליך של הדיון בפני היחידה.

נעמה פויכטנגר: אנחנו נכנסים פה לאותו מנגגון שאנחנו מאוד מבקשים להימנע ממנו.

נעמה פויכטנגר: נקודה נוספת שלא חודדה פה ואני חושבת שצריך לזכור ולשים אותה על השולחן בגלל שבעינינו היא ויתור משמעותי, וזה שמדובר פה בהליך שבו אין ייצוג לבא כוח היועץ המשפטי לממשלה.

נעמה פויכטנגר: לא מדובר פה על אסיר שצריך להתמודד מול גורם שמייצג את האינטרס הציבורי באופן יותר רחב ופעמים רבות מתנגד לשחרור.

נעמה פויכטנגר: לאסיר יש במה הרבה יותר רחבה להשמיע את קולו.

נעמה פויכטנגר: אני לא מציעה להרחיק לכת עם הדיאלוג הזה שאנחנו פותחים פה.

רויטל סויד: אוקי, שמענו.

רויטל סויד: אני מקבלת את הנרטיב שאנחנו צריכים לשאוף אליו.

רויטל סויד: אנחנו גם צריכים לשאוף שלא תהיה לנו יעילות על חשבון זכויות.

רויטל סויד: אנחנו צריכים לאזן בין יעילות לבין זכויות.

רויטל סויד: ניקח את אותו טופס 903.

רויטל סויד: אולי הוא לא צריך להגיע לפני הגשת הבקשה.

רויטל סויד: אני מחזיקה פה איזה דוח סוציאלי לוועדת השחרורים.

רויטל סויד: הוא מתפרס על 3 עמודים.

רויטל סויד: יש בו התייחסות להערכה כללית, לרקע אישי ומשפחתי, ליחס לעבירה, לתפקוד במאסר, לקשר עם עובד סוציאלי במאסר, לסיכום והתרשמות, לטיפול לאחר שחרור, שזה מתייחס גם למשפחה, גם לדיור, גם לתעסוקה.

שני כהן אילוז: דוח סוציאלי יש בכל תיק.

רויטל סויד: אף אחד לא מנסה לשנות סדרי בראשית בשב"ס כך שהדוח הסוציאלי שניתן לגבי אסיר של 6 חודשים ייראה כמו הדוח הסוציאלי של אסיר שנשפט ל-10 שנות מאסר.

רויטל סויד: אנחנו רק מנסים להגיע לאיזו שהיא הסכמה או הבנה לגבי המסמכים שיועברו לעיונו של אסיר כדי שהוא יוכל להתייחס אליהם.

רויטל סויד: סגרנו את פרק ה-903.

רויטל סויד: על זה יש הבנה.

יוכי גנסין: את זה סגרנו מלכתחילה.

יוכי גנסין: אני מסתייגת מהשיטה.

רויטל סויד: עכשיו אנחנו מדברים על דוח סוציאלי.

רויטל סויד: תקראי לו מורחב, תקראי לו מלא, תקראו לו איך שאתם רוצים.

רויטל סויד: את מה שאתם נותנים היום לאסיר שנשפט ל-8 חודשים, תתנו גם לאסיר שלא מתייצב בפני ועדה.

רויטל סויד: מה שאתם נותנים היום לאסיר של 6 חודשים או של 7 חודשים תתנו גם לזה.

רויטל סויד: מה שאתם נותנים היום, תתנו גם במקרה הזה, זה הכל.

רויטל סויד: לשמור על אותה מערכת, על אותו איזון.

מרגנית לוי: השאלה אם לתת מראש או בדיעבד.

יוכי גנסין: לא מראש.

רויטל סויד: הבנו את הקושי.

רויטל סויד: נעמה אמרה שצריך להניע את זה באיזה שהוא תהליך.

זאב בנימין בגין: ההליך החל.

רויטל סויד: הוא יקבל.

רויטל סויד: אם הוא ירצה, הוא יוכל להוסיף התייחסות לזה אחר כך.

נועה ברודצקי לוי: לפני החלטה.

רויטל סויד: בוודאי שלפני החלטה.

מרגנית לוי: זה נקרא מראש.

רויטל סויד: אנחנו לא מדברים על מראש.

יוכי גנסין: אני לא מוכנה להתווכח על הטופס שהם מראים ליושבת ראש הוועדה.

יוכי גנסין: אני לא יודעת לאיזה אסיר זה מתייחס, אני לא יודעת אם זה קיים או לא קיים.

יוכי גנסין: תהיה עוד ישיבה של הוועדה, אני אבוא עם החומרים שלי.

יוכי גנסין: לא מקובלת עלי השיטה הזאת.

רויטל סויד: יוכי, אני לא מצליחה להבין את ההתרגשות.

רויטל סויד: אנחנו מנהלים הרבה מאוד פעמים פה ישיבות.

רויטל סויד: עולות פה אמירות ועולים פה דברים מפי מהמשתתפים.

רויטל סויד: הראו לנו מה זה דוח סוציאלי.

רויטל סויד: תתכבד עורכת הדין רותם ותראה את זה גם לך.

רויטל סויד: אנחנו לא מקבלים החלטה, אנחנו בדיון פתוח.

יוכי גנסין: אני מסרבת לשיטה הזאת.

רויטל סויד: את לא יכולה לסרב לשיטה.

יוכי גנסין: אני זכאית לקבל את זה במשרדי ולבדוק את זה.

רויטל סויד: את תקבלי את הדברים האלה.

רויטל סויד: אם את רוצה שזה יישלח אלייך, זה יישלח אלייך.

רויטל סויד: אנחנו מדברים על דוח עובד סוציאלי.

רויטל סויד: את תקבלי אותו אלייך.

רויטל סויד: אנחנו לא סוגרים היום שום דבר, אנחנו מלבנים נקודות, אנחנו רוצים לשמוע.

זאב בנימין בגין: האם יש שגרה שבה יש חלקים חסויים באותו דוח של העובדת הסוציאלית?

זאב בנימין בגין: שב"ס, איך הדוח נקרא אצלכם?

זאב בנימין בגין: האם יש 3 סוגים של דוחות סוציאליים?

יוכי גנסין: אני לא יודעת.

יוכי גנסין: גם היא השתמשה ב-3 מילים.

זאב בנימין בגין: אני מבקש את ההגדרה של שירות בתי הסוהר.

יוכי גנסין: אני לא מכירה כולל, מלא, מורחב או מצומצם, אני מכירה חסוי וגלוי.

זאב בנימין בגין: בסדר, חסוי וגלוי.

רויטל סויד: אנחנו הולכים עם החסוי והגלוי.

רויטל סויד: אין מחלוקת שהחסוי לא מועבר לאף אחד.

רויטל סויד: על החסוי אנחנו לא מדברים, אף אחד לא מבקש, לא מתייחסים אליו פה, אין על זה דיון פה.

רויטל סויד: בחוק הזה לא מדברים על החסוי.

רויטל סויד: ההתייחסות שלכם זה סיפור שלכם.

רויטל סויד: אנחנו מדברים רק על הדוח הגלוי.

נעמה פויכטנגר: הזכירה לי ד"ר אפודי נקודה שלא הזכרנו.

נעמה פויכטנגר: אני רק מזכירה שהצעת החוק מאפשרת, לא מחייבת, ליחידה גם לשקול חוות דעת של רש"א, ככל שרש"א הכינה תכנית כזאת.

נעמה פויכטנגר: בדרך כלל זה רלוונטי לאסירים שנשפטו לתקופות קצת יותר ארוכות.

נעמה פויכטנגר: ככל שרש"א מכינה תכנית, ותתקני אותי אם אני טועה, זה נעשה בדיאלוג מול האסיר, זה לא מסמך שהאסיר לא מכיר אותו.

נעמה פויכטנגר: זה עוד מידע שהאסיר מכיר ומודע לו.

נועה ברודצקי לוי: אנחנו מבקשים לדעת לדיון הבא מה מועבר לאסיר לפני קבלת ההחלטה.

נעמה פויכטנגר: אני רק רוצה לבקש, אם זה מקובל על הוועדה, שלא תהיה ליחידה חובה להמתין עד שהיא מקבלת עוד פעם משוב מהאסיר.

נעמה פויכטנגר: החובה של השב"ס תהיה להעביר לאסיר את מה שיובהר ומה שיסוכם פה, אבל לא להמתין עכשיו לעוד סבב.

מרגנית לוי: אנחנו לא רוצים שיהיה פה הליך של פינג פונג.

מרגנית לוי: צריך לזכור שהתוצר של היעילות הוא שחרור של האדם.

רויטל סויד: אנחנו מבינים.

רויטל סויד: אנחנו חייבים לשמור על זה.

רויטל סויד: אני שמחה על הטבעת המושג הזה של יעילות מול זכויות.

רויטל סויד: יכול להיות שכשנשמע מכם מה הם המסמכים, נוכל לומר לאסיר שתוך 48 שעות הוא יוכל להתייחס לזה, להעביר את הדברים.

רויטל סויד: איך אמרתם?

רויטל סויד: זו יחידה שאמורה להתיישב בזמנה הפנוי, די במהירות, לא צריך להתכנס יותר מידי.

רויטל סויד: אם האסיר ירצה להגיב תוך 48 שעות לדוח שהוא קיבל, אפשר יהיה לאפשר לו את הדבר זה.

רויטל סויד: שמענו מפה, שמענו מפה.

רויטל סויד: בישיבה הבאה נדע בדיוק על איזה מסמכים אנחנו מדברים.

זאב בנימין בגין: חברי הוועדה, כפי שאתם רואים אותם, זו תהיה מלאכתם היחידה?

מרגנית לוי: כן.

זאב בנימין בגין: זה יהיה תפקידם בשב"ס?

זאב בנימין בגין: אין להם תפקיד אחר?

רויטל סויד: אחת לכל בית סוהר, אחת לכל מחוז?

יוכי גנסין: אחת בנציבות.

רויטל סויד: לכל העותרים בארץ?

יוכי גנסין: כן.

רויטל סויד: יהיה לה הרכב אחד?

נעמה פויכטנגר: היום זה הנציבה.

יוכי גנסין: הנציבה נאלצת היום לטפל בכ-2,000 - -

רויטל סויד: זה לא אותו דבר.

זאב בנימין בגין: האוצר, יש לכם תקנים לעניין הזה?

רויטל סויד: אנחנו לא מדברים עכשיו על מאסרים עד 6 חודשים, אנחנו מדברים על עד 12 חודשים.

יוכי גנסין: הנציבה מטפלת היום בכ-2,000.

יוכי גנסין: איך היום נעשה התהליך?

יוכי גנסין: הנציבה מקבלת מכל יחידות שב"ס, מ- 32 יחידות בשב"ס את הניירת הזאת באמצעות המייל.

יוכי גנסין: זה לא תפקידה היחיד.

יוכי גנסין: עכשיו היחידה תטפל בכ-4,000, שזה ה-2,000 האלה ועוד כ-2,000.

זאב בנימין בגין: על כמה תקנים מדובר?

זאב בנימין בגין: כמה תקנים דרושים לכם?

יוכי גנסין: השב"ס תוקצב על ידי האוצר.

נעמה פויכטנגר: אני יכולה להקריא מתוך החלטת הממשלה.

נעמה פויכטנגר: בסעיף 1 מדובר על שחרור על תנאי ממאסר, על הצעת החוק שתגובש בהקשר הזה.

נעמה פויכטנגר: סעיף ד: "לצורך כך יוקצו המשאבים הבאים: לשב"ס – 1 מיליון ₪ לבסיס התקציב ו-7 מיליון ₪ בהקצאה חד פעמית לשנת 2018, ובנוסף יוקצו לשב"ס 16 תקנים ו-3 תקנים למשטרה.

זאב בנימין בגין: זה משיא כוח אדם?

זאב בנימין בגין: מאיפה זה?

עמיחי דוד: כן, זה נמצא בחוק התקציב לשנת 2019.

עמיחי דוד: ככל שהחוק יעבור, חלקם יוקדמו לשנת 2018.

יוכי גנסין: הם עוד לא הוקצו.

עמיחי דוד: ל-2019 הם כבר הוקצו, הם נמצאים.

יוכי גנסין: אני אולי אסביר למה 16, כי הרי לא ניהלנו בזאר טורקי.

יוכי גנסין: התפישה הייתה שיהיה הרכב.

רויטל סויד: אחד?

יוכי גנסין: הרכב אחד שיעבוד במטה הנציבות.

יוכי גנסין: הוא יקבל מכלל יחידות השב"ס במחוזות.

יוכי גנסין: יהיו קציני תיאום של היחידה הזאת בכל מחוז – צפון, דרום ומרכז.

יוכי גנסין: קציני התיאום האלה הם אלה שיקבלו מכל היחידות במחוזות.

רויטל סויד: הרעיון הוא שיש הרכב אחד שיושב על זה 24/7.

רויטל סויד: זה תפקידו ייעודו.

נועה ברודצקי לוי: חשוב הניהול מסביב, כי אחת הביקורות המרכזיות בדוח פלמור היא שאין מי שמרכז את זה.

נועה ברודצקי לוי: שתי האוכלוסיות שמוחרגות חלקית כאן הן הקטינים והאסירים בעבירות מין ובעבירות אלימות במשפחה.

נועה ברודצקי לוי: לגבי הנושא של קטינים, מוצע לקבוע שקטינים שנידונו בין 3 ל-6 חודשי מאסר כן יועברו ליחידה, ואילו הקטינים שנידונו ל-6 חודשים ומעלה יישארו בוועדת שחרורים.

נועה ברודצקי לוי: אני כן חושבת שבהמשך כדאי שתהיה התייחסות של משרד המשפטים לעניין הזה, כי זה נוגע לצוות שדן על כל הנושא של שחרור על תנאי של קטינים.

נועה ברודצקי לוי: עדיין הצוות צריך לגבש את המלצותיו.

נעמה פויכטנגר: גובשו.

נועה ברודצקי לוי: גובשו, אבל יכול להיות שיהיה צוות היגוי ויישום.

נועה ברודצקי לוי: כן נצטרך לבנות את ועדת השחרורים לעניין של הקטינים.

נועה ברודצקי לוי: כדאי שנשמע אחר כך את משרד המשפטים בנושא הזה, כדי להחליט מה יהיה בתקופת הביניים עד שהצוות הזה יסיים את עבודתו, מה נכון לעשות, האם הקטינים האלה ימשיכו להגיע לוועדת השחרורים, ואם כן, איך בכל זאת מבטיחים את זה שהם יגיעו בזמן, וזה נוכח כל הטיעונים שעולים פה לגבי ועדת שחרורים.

נועה ברודצקי לוי: ככל שמועברים הרבה מאוד מהאסירים ליחידה החדשה, שלפחות יובטח שהדיון בעניינם של הקטינים כן ייעשה בזמן בוועדת השחרורים.

נועה ברודצקי לוי: לגבי אסירים שנושאים מאסר בשל עבירת מין או אלימות במשפחה ולגבי אסירים הלוקים בנפשם, מוצע שמ-3 חודשים עד 6 חודשים זה יעבור ליחידה, מעל 6 חודשים זה יישאר בוועדת השחרורים, וזה בגלל הצורך לקבל חוות דעת, כולל הערכת מסוכנות.

נועה ברודצקי לוי: אני רק רוצה להדגיש את השאלה לגבי אסירים שבין 3 ל-6 חודשים, שיהיה קושי גדול לדון בעניינם בלי לקבל את חוות הדעת האלו.

רויטל סויד: מין ואלימות?

נועה ברודצקי לוי: כן.

נועה ברודצקי לוי: אני חושבת שליחידה הזאת יהיה קשה לקבל החלטות.

נעמה פויכטנגר: נדמה לי שהתייחסנו לזה.

נועה ברודצקי לוי: אני חושבת שעדיין זה משהו שחשוב שהוועדה תחשוב מה נכון יותר לעשות.

נועה ברודצקי לוי: לא פשוט לקבל החלטה בעניינם בלי לקבל את אותן חוות דעת.

נועה ברודצקי לוי: זה יכול גם לפגוע בהם וגם לסכן את הציבור.

נועה ברודצקי לוי: עלה פה הנושא של שיקום.

נועה ברודצקי לוי: זה נושא שנתקלנו בו כשדנו בעבודות שירות.

נועה ברודצקי לוי: במאסרים קצרים אין שום תכניות טיפול ושיקום.

נועה ברודצקי לוי: אולי זה לא משהו שבדיוק אנחנו מתקנים, אבל זה משהו שחשוב לדון בו.

רותם אפודי: האם תכניות שיקום בכלא או מחוץ לכלא?

נועה ברודצקי לוי: גם וגם.

רויטל סויד: זה מורכב במאסר קצר.

נועה ברודצקי לוי: הנקודה האחרונה היא הנושא של דיווח לוועדה.

נועה ברודצקי לוי: חשוב לדבר על דיווח לוועדה, אולי גם ללוות את זה במחקר.

נועה ברודצקי לוי: גם עלה פה הנושא של לשקול אם לעשות את זה כהוראת שעה.

רויטל סויד: שני נושאים שאולי כדאי שאנחנו נפתח איתם את הדיון הבא: אחד, מה שנועה העלתה לגבי קטינים, ושניים, האפשרות שזה יהיה בהוראת שעה או בדיווח לוועדה, כדי שבאמת נבחן את היעילות.

רויטל סויד: גם שב"ס יוכל להתייחס אם זה מועיל, מקצר, אם יש משהו שצריך לשנות וכו'.

רויטל סויד: לירון, מה רצית להוסיף?

לירון אשל: ממש בשני משפטים על הנקודות שנועה העלתה לעניין ההחרגה של קטינים ולעניין אסירים של מין ואלימות.

לירון אשל: בנוגע לקטינים, גם המועצה לשלום הילד לוקחת חלק בוועדה הבין משרדית שהקימה שרת המשפטים.

לירון אשל: אנחנו הולכים לקראת איזה שהוא מנגנון כולל והרמטי שנוגע לשיקומם של קטינים.

לירון אשל: עולה איזה שהוא חשש שבתקופה הזאת, בתקופת המעבר עד לכניסתו לתוקף של אותו מנגנון, תיווצר איזו שהיא אפליה בין אוכלוסיית הקטינים האסירים.

לירון אשל: לאלה שירצו מאסר בין 6 חודשים לשנה יקוצר העונש.

יוכי גנסין: למה?

יוכי גנסין: בדיוק הפוך.

לירון אשל: הם לא יזכו לכל הפורמט החדש של הוועדה המקוצרת, זה מה שאני רוצה לומר.

לירון אשל: יש את כל הקשיים שעולים בכל הנוגע לוועדת שחרורים של בגירים גם בנוגע לקטינים, את זה אנחנו יודעים.

לירון אשל: אני חושבת שלקראת הישיבה הבאה נרצה לדבר עם כל הגורמים, גם עם שב"ס וגם עם משרד המשפטים, כדי להבין איך אפשר להתאים, אולי בהוראת שעה, את הוועדה המקוצרת לקטינים.

לירון אשל: בכל הנוגע לאסירים בעבירות מין ואלימות, אני מתחברת לשאלה שיושבת הראש העלתה בתחילת הדיון.

לירון אשל: גם אם המאסרים הם קצרים, הם בין 3 ל-6 חודשים, עדיין מדובר מבחינת האינטרס הציבורי בעבירות החמורות ביותר.

לירון אשל: עדיין מדובר באסירים שבית המשפט החליט שהם לא ירצו עבודות שירות אלא יהיו מאחורי סורג ובריח.

לירון אשל: קשה לנו להבין איך בלי חוות דעת רלוונטיות אפשר לשחרר בכזאת קלות, בפרט שיש איזה שהוא סעיף שמתייחס לעניין של שלום הציבור.

לירון אשל: איך זה מתכתב יחד עם העובדה שאין את הדוחות הרלוונטיים?

רויטל סויד: אנחנו נתייחס לזה בדיון הבא.

רויטל סויד: אולי אפילו נפתח עם עניין הקטינים.

שני כהן אילוז: את הדברים שאני אומרת אני רוצה להגיד מטעמי, לא מטעם לשכת עורכי הדין.

שני כהן אילוז: יש הבדל בין אסיר ששפוט בין 3 חודשים לחצי שנה, לבין אסיר ששפוט עד שנה.

שני כהן אילוז: עם כל הכבוד, מה שאני שומעת משב"ס זו איזו מגמה של "תנו לנו את התיק שלו, את חוות הדעת שלנו, את מה שיש אצלנו, אנחנו לא רוצים לשמוע מה יש לאסיר לומר".

רויטל סויד: אני לא חושבת שזה מה שנאמר פה.

שני כהן אילוז: זו בערך האווירה.

שני כהן אילוז: אסיר שנכנס לכלא, ואמרו חברותיי משב"ס, מיד יגיש את הבקשה לשחרור מוקדם.

שני כהן אילוז: הנתונים של האסיר כשהוא נכנס לכלא הם לא אותם נתונים של האסיר בחלוף מספר חודשים.

שני כהן אילוז: הוא לא התחיל טיפול, הוא לא יצא לחופשות, הוא לא יכול להביע את דעתו באמצעות עורך הדין שלו מדוע הוא לא שולב בטיפול.

שני כהן אילוז: הדבר הכי חשוב זה מה קורה במצב שחוות הדעת של שב"ס הן לא כל כך טובות ולא שומעים את האסיר.

שני כהן אילוז: לא תמיד האסיר יכול להגיד בכתוב את הדברים.

שני כהן אילוז: אני חושבת שחובת ייצוג בכתב היא דבר - -

רויטל סויד: את הייצוג בכתב פתרנו.

רויטל סויד: אין להם בעיה שעורך דין ייצג אותו.

יוכי גנסין: לאדם יש זכות להיות מיוצג.

רויטל סויד: זכות ייצוג, לא חובה.

רויטל סויד: אני רוצה לסכם את הדיון.

רויטל סויד: אין לי ספק שלכל היושבים פה סביב השולחן יש מטרה לייעל הליכים בצורה שהיעילות לא תבוא על חשבון זכויות.

רויטל סויד: כל אחד מגיע מנקודת ראות, מזווית ראות שלו את המצב.

רויטל סויד: אנחנו יודעים שבמאסרים קצרים אסירים נפלו בין הכיסאות, אם אפשר לומר כך, וזה רק מכיוון שהמאסר היה קצר.

רויטל סויד: עד שהגיע לוועדה, עד שהוועדה התכנסה, הרבה פעמים זה ייתר את כל הדיון, בוודאי כאשר המתינו לחוות דעת למיניהן.

רויטל סויד: הצעת החוק ניסתה לעשות איזה שהוא שילוב שיאפשר להעלות את עניינם של אסירים, להקל על המערכת, לייעל.

רויטל סויד: כולנו פה כדי לדאוג לכך שזה לא יפגע בזכויות.

רויטל סויד: התקדמנו בחלק מהדברים.

רויטל סויד: יש עוד דברים שצריך ללבן אותם.

רויטל סויד: הכל בנפש חפצה.

רויטל סויד: גם לא לשנות סדרי בראשית, וגם שבמעבר הזה לדיון מוועדה ליחידה לא יורע מצבם של אסירים שהיו עד עכשיו זכאים לקבל מסמכים מסוימים, חומרים מסוימים, התייחסות.

רויטל סויד: זו המטרה שלנו.

רויטל סויד: אני חושבת שאנחנו יכולים להפיק פה מוצר טוב.

נעמה פויכטנגר: אני לא מבקשת להתייחס לשום דבר מהדברים שנוגעים להצעת החוק, רק לסיים בדבר שהתכוונתי לפתוח איתו ושכחתי.

נעמה פויכטנגר: אני לא יודעת אם זה הובא לידיעת יושבת הראש או יושב-ראש הוועדה, אבל אנחנו ביקשנו בשם שרת המשפטים לצרף לדיון בהצעת החוק הזאת חלק מהצעת חוק ישנה שמונחת על שולחנה של הוועדה מאז 2015.

נעמה פויכטנגר: מדובר בתיקון לחוק שחרור על תנאי ממאסר שאותו אנחנו מבקשים לפצל.

נעמה פויכטנגר: יש בהצעה 3 סעיפים שלהבנתנו הם תיקונים נקודתיים שלא מצריכים ליבון רחב היקף.

רויטל סויד: את מודעת לזה?

נעמה פויכטנגר: ככל שאפשר לצרף אותם לדיון ולשחרר את הפקק הזה, אנחנו מאוד - -

רויטל סויד: לידיעתנו זה לא הובא.

רויטל סויד: איזו הצעת חוק?

נעמה פויכטנגר: תיקון 16.

רויטל סויד: זה מול יושב-ראש הוועדה.

רויטל סויד: תודה רבה, הישיבה נסגרת.