ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 311, 2018-06-11 12:00

אברהם נגוסה: שלום לכולם, ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים היום דיון בהצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת אייל בן ראובן וחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ הגישו בנושא תנאי בנות שירות בודדות.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע כמובן ממשרדי הממשלה, מהגורמים המטפלים, איך אנחנו מקדמים לשפר את תנאי השירות של בנות שירות בודדות.

אברהם נגוסה: יחד איתי נמצאים חבריי חברי הכנסת יוזם הדיון חבר הכנסת איל בן ראובן וחברת הכנסת שולי מועלם.

אברהם נגוסה: אני מקווה שחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ יצטרף אלינו בהמשך.

אברהם נגוסה: אני מעביר את רשות הדיבור ליזום הדיון חבר הכנסת איל בן ראובן בבקשה.

איל בן ראובן: כבוד היושב ראש, חברת הכנסת שולי מועלם, אורחים.

איל בן ראובן: צהריים טובים לכולם.

איל בן ראובן: אני יזמתי את הדיון החשוב הזה לאחר שקבלתי פניה בנושא מעמותת בשביל - בת שירות בודדה בישראל, מעניין.

איל בן ראובן: אני מוכרח להגיד לך כבוד היושב ראש שעד לפני שלושה שבועות, חודש, לא הכרתי את הבעיה.

איל בן ראובן: אבל כששמעתי על הבעיה צללתי לתוכה מה שנקרא, לעומק, ולמדתי את הפרטים.

איל בן ראובן: מה שהפתיע אותי, אני מוכרח להגיד, זה עומק הבעיה מצד אחד, הקלות שניתן לפתור אותה, את הבעיה הזאת, ומהצד השלישי זה חוסר הטיפול.

איל בן ראובן: משהו לא סביר, שהדבר הזה לא פתור.

איל בן ראובן: על מה אנחנו מדברים פה?

איל בן ראובן: אנחנו מדברים פה על בנות שבאות מחו"ל, משאירות שם את המשפחות שלהן, באות לישראל לשרת את מדינת ישראל.

איל בן ראובן: הייתי אומר, זה כל כך פשוט, זה כל כך ברור שבדנ"א שלנו בחברה הישראלית, כל כך ברור שאת הבנות האלה אנחנו צריכים לחבק, ככה, מכל הכיוונים, ולתת להן, לאפשר להן לעשות את השירות הלאומי הזה בצורה טובה, נכונה, ומכבדת.

איל בן ראובן: אני שם פה שתי הנחות שנדמה לי שהן ברורות.

איל בן ראובן: השירות האזרחי הוא אינטרס לאומי ראשון במעלה מבחינת מדינת ישראל והוא שווה ערך לשירות בצה"ל.

איל בן ראובן: מסיבות כאלה ואחרות, דת, מי שעושה שירות לאומי הוא בא לשרת את המדינה נקודה בעניין הזה.

איל בן ראובן: אני לא עושה פה הבחנות, למרות שאפשר לעשות איזה שהן הבחנות בעניין של שירות קרבי, יש בנות שבאות לעשות שירות לאומי מחו"ל לכאן, אני חושב שאין מכובד מזה, וברור שקליטת עליה היא אינטרס לאומי חשוב.

איל בן ראובן: כשאני מחבר בסך הכל את הנקודות האלה, אז באמת אני מוכרח להגיד שההתנהלות עד היום בתוצר של מה שהן מקבלות בסופו של דבר, זה תמוה בעיני.

איל בן ראובן: הייתי קורא לזה שבמידה מסוימת, אני לא כל כך אוהב את המילה כי אני לא חושב שפה מישהו מתכוון להפלות לרעה, אבל בתוצאה בסופו של דבר, תבינו, יכול להיות תרחיש, אני לא אומר שזה מה שקורה אבל יכול להיות תרחיש שבת של שירות לאומי עובדת בבית ספר מסוים, ביחד איתה באותו בית ספר עובדת חיילת בודדה שעובדת באותו בית ספר, וכל אחת מקבלת תנאים שונים.

איל בן ראובן: אני מקווה, כל אחד שיודע את עברי לא חושב שלי יש איזו בעיה עם חיילי צה"ל בעניין הזה, ההיפך.

איל בן ראובן: צריך להשוות לכיוון חיילי צה"ל, לא הפוך.

איל בן ראובן: כלומר צריך לתת מה שחייל בודד ובחורה שבאה הנה והיא בודדה פה ומשרתת, בעקרון צריך לתת לה את התנאים, תנאים מאוד מאוד דומים, אני אומר דומים לחייל, כי עוד פעם, יש את העניין של חיילים קרביים שמקבלים את התוספות של חייל קרבי בעניין הזה.

איל בן ראובן: עכשיו תראה, קיבלתי טבלאות, הסתכלתי על מה זה אומר בסופו של דבר כל הסיפור הזה?

איל בן ראובן: אנחנו מדברים על 250 בנות בגדול, אנחנו מדברים על עלות התוספת השנתית למתנדבת כזאת, עשו פה חשבון מה צריך ומה מגיע וכולי, אנחנו מדברים על כ-17,500 שקל לבת.

איל בן ראובן: זאת אומרת כל הסיפור הזה, אנחנו מדברים על 4 מיליון שקל למדינת ישראל שאנחנו נותנים כבוד, מכבדים את הבנות האלה שבאות למדינת ישראל לשרת את המדינה.

איל בן ראובן: כל כך נראה לי בהיר, ברור ומחייב מענה.

איל בן ראובן: אני רוצה כמעט לסיים ולומר כך, לפני שנתיים כבוד היושב ראש, התקיים פה דיון בנושא הזה.

איל בן ראובן: אני עברתי על התוצאות של הדיון, עברתי על הסיכום של הדיון.

איל בן ראובן: לצערי לא התקדמנו בצורה ראויה.

איל בן ראובן: לא קרה.

איל בן ראובן: אני אומר פה ואני מקווה שזה מקובל, בטח על סמוטריץ, על שולי ועליך, אנחנו לא יוצאים מפה עם מצב שעוד שנתיים ניפגש כשאין פתרון לעניין הזה.

איל בן ראובן: אנחנו ניאבק ונדאג שהבנות האלה יקבלו את מה שמגיע להן, שהן באות בערב לביתן, לא יצטרכו לצאת לעוד עבודה כדי להתקיים.

איל בן ראובן: תשמע, כולנו מכירים, אני מכיר מנסיוני את הסוגיה, בעיקר של חיילים בודדים, אבל זה אותו דבר.

איל בן ראובן: ילדה כזאת באה בסוף שבוע, אין בית, אין משפחה.

איל בן ראובן: יש את הבנות הנפלאות האלה מהעמותות שעוזרות להן בצורה כזאת או אחרת אבל אין חליף לאמא ואבא שנמצאים אי שם.

איל בן ראובן: בסכום הזה, בעניין הזה, זה נראה לי פשוט אבסורד שאנחנו לא נקרא מפה לתיקון מידיי של הדבר הזה וזה מה שאני ממליץ לקבוע כבר עכשיו, נא לתקן את העיוות הזה ובתוך זמן קצר לקבוע פה דיון שבו אנחנו עוקבים ורואים שהבעיה הזאת פתורה והבנות האלה מקבלות את מה שמגיע להן.

איל בן ראובן: אני טוען שאנחנו דנים פה בסעיף של אבסורד.

איל בן ראובן: זה לא סביר שיש מצב כזה, ואנחנו חייבים, חייבים לתקן אותו.

אברהם נגוסה: תודה לך חבר הכנסת איל בן ראובן.

אברהם נגוסה: באמת זה נושא מאוד חשוב, כולם מסכימים מקיר לקיר בבי תהזה, אני לא רואה בעיה לבצע את זה.

אברהם נגוסה: נשמע גם את עמדת המשרד האחראי על הנושא בהמשך.

אברהם נגוסה: עכשיו נשמע את חברת הכנסת שולי מועלם.

אברהם נגוסה: בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: הגעתי לכנסת לפני חמש וחצי שנים ומאותה נקודה התחלנו לעבוד, המשכנו, הצטרפתי אני לעבודה שנעשתה קודם על חוק השירות הלאומי אזרחי.

שולי מועלם-רפאלי: אין ספק ש-40 שנה אחרי שהרב צפניה דרורי ייסד את השירות הלאומי כאופציית שירות במדינת ישראל לבנות הציונות הדתית, השירות הלאומי אזרחי הוא אירוע לאומי.

שולי מועלם-רפאלי: ישנם בו בנות, בנים, יהודים, ערבים, בתוך היהודים דתיים וחילוניים, חרדים, זה נפתח לכולם.

שולי מועלם-רפאלי: אחד הדברים המופלאים שקרו שבאמת בנות דתיות יכולות לשרת את מדינת ישראל ובעצם בעקבות הדיון האחרון שסיימתם לפני שנכנסנו כולנו לפה, להוות קבוצה של צעירים יהודיים שמתחברת למדינת ישראל, שברוך השם רואה במדינת ישראל את העוגן של הקיום היהודי שלה, בצער גדול אני אגיד שלמרות עבודה אינטנסיבית על החוק, וחוק מצוין שהוצאנו ברוב הממדים תחת ידינו, ביחס לבנות השירות הלאומי הבודדות לא הצלחנו.

שולי מועלם-רפאלי: לא הצלחנו לקבע אותן בחוק, לא הצלחנו לעגן את הזכויות שלהן בחוק, לא הצלחנו ליצור אפילו איזה שהוא מדרג, כי לדוגמה אדוני יש צמצום ניכר בדירות שירות לאומי, רוב המגמה היום היא שבנות שירות לאומי או בני השירות הלאומי ובני ובנות השירות הלאומי יעשו בתקני בית ומעט יעשו בתקני חוץ.

שולי מועלם-רפאלי: ברור שאם לבת שירות לאומי בודדת אתה לא מאפשר להיות בתקן חוץ, לאן היא תבוא?

שולי מועלם-רפאלי: אז נכון, יש שתיים-שלוש שיכולות לגור אצל הסבא והסבתא שכבר עשו עליה, אבל זאת לא המגמה.

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שבזה אני מצטרפת אליך ואל חבר הכנסת בן ראובן, שצריך לעשות פה בחירת יסוד של מדינת ישראל ולהגיד כמו שמשרד הקליטה אומר, חיילים בודדים ובנות שירות לאומי בודדות, זה אותו דבר.

שולי מועלם-רפאלי: אם מסכימים שמשרתים את מדינת ישראל בשני האופנים האלה, אז כמו שמשרד הקליטה לא מבדיל ביניהם, גם המדינה לא צריכה להבדיל ביניהן וגם העמותות בשירות הלאומי לא צריכים להבדיל ביניהן ומבחינתי זאת המגמה.

שולי מועלם-רפאלי: היום יש תקנות שאמורים להתקין, לצערי זה לא מתקדם, זה נמצא בוועדת העבודה והרווחה.

שולי מועלם-רפאלי: זה צד אחד.

שולי מועלם-רפאלי: דבר נוסף שאני חושבת שצריך לדבר עליו חוץ מהעיגון של המעמד שלהן, אני חושבת שאם מקובל עלינו שזאת דרך לגיטימית לשרת את מדינת ישראל, להפסיק את ההבדלה, אפליה, שוני בינם לבין החיילים הבודדים.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר השלישי, עד שלא נגיע לנקודה הזאת, להבין מה הן צריכות.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה שהתקיים איזה שהוא דיון של מה הן צריכות.

שולי מועלם-רפאלי: מה המשמעות של להיות בת שירות לאומי בודדה ולא לסמוך על עמותות.

שולי מועלם-רפאלי: יושבות פה נעמה ושירה שהכניסו אותי לפני חמש וחצי שנים, הכניסו את איל לפני שלושה שבועות, הכניסו את אדוני בתחילת הכנסת הזאת שקיבלת את ראשות הוועדה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שאנחנו צריכים להגיד פה שבואו נפתח איזה אופן שבו העמותות או המינהלת הם יהיו הזרוע הארוכה, הם ודומיהם.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נראה מי יש לנו ניסיון עם בנות שירות לאומי בודדות ואותו נזמין אל השולחן שבו מתקבלות ההחלטות, וברוך השם ההחלטות האלה מתקבלות ברשות השירות הלאומי אזרחי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאלה שלושת הנקודות שחייבים לעשות אותן, כי מה שיוחלט ברשות השירות הלאומי אזרחי יירד למטה אל תוך העמותות ובעזרת השם יביא יותר ויותר בנות.

שולי מועלם-רפאלי: נקודה אחרונה, אני לא ראיתי שהתנאי להיות חייל בודד הוא לעלות לארץ, וזה מה שעכשיו דורשים מבנות השירות הלאומי הבודדות ואנחנו רואים נסיגה במספרים.

איל בן ראובן: זו טעות חמורה.

אברהם נגוסה: זה לא תנאי.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאם מקובל על כולנו שהמציאות היא ששירות במדינת ישראל מחבר, מקרב, מביא לעליה של צעירים יהודיים מהעולם אז למה אנחנו מתנים לבנות השירות הלאומי שהן חייבות להיות עולות כי אחרת הן לא תקבלנה את התיקנון בשירות הלאומי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאלה נקודות שחייבות תיקון.

אברהם נגוסה: - - - מתגלית גם - - -

איל בן ראובן: הבנות האלה או שהן יהיו אזרחיות במדינת ישראל או שיהיו שגרירות של מדינת ישראל.

איל בן ראובן: אני רוצה רק לעדכן, לא אמרתי קודם בדבריי, שדיברתי גם עם יו"ר ועדת החינוך בעניין הזה חבר הכנסת מרגי, שהוא כמובן איתי, ויש כרגע הצעת חוק שלי ושל מרגי, מאוד דומות, שלי מדברת ממש על השוואת תנאים לחיילים בודדים.

איל בן ראובן: אני חושב שזה לא צריך לבוא בחקיקה, זה יכול לבוא היום בתשובה שהעסק סגור, אבל אם זה לא ייסגר, נשים את זה - - -

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי זה צריך לבוא בחוק של הממשלה ולא בחקיקה פרטית, זה אירוע דרמטי.

איל בן ראובן: אין לי בעיה איך זה יבוא, רק אני רוצה כרגע לתת פתרון ולכן יש פה כרגע שני צירים, ציר אחד של משרד ממשלתי שלוקח ומטפל בעניין מיד, והציר השני הוא ציר של חקיקה, אבל אני חושב שצריך לפתור את הבעיה הזאת.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מסכים עם חבריי חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: צריך לסגור את הנושא הזה.

אברהם נגוסה: עשיתי שיעורי בית לפני שבאתי, ביררתי מה עמדת השר המופקד בנושא הזה, השר אורי אריאל, שר החקלאות.

אברהם נגוסה: הבנתי שהוא תומך, הוא כמו חברי הכנסת, תומך להשוות את התנאים לבנות שירות לאומי ישראליות או חיילים בודדים, הוא מסכים.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו רוצים להבין, אם השר מסכים ועמדתו כפי עמדתנו, תסבירו לנו איפה הבעיה לבצע את זה מעשית.

אברהם נגוסה: מה הבעיה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לצאת היום מהדיון הזה, לזהות את הבעיה ולמצוא לה פתרון, ולעשות את העבודה.

אברהם נגוסה: אני לא חושב שיש צורך לעשות שוב פעם דיונים על כך.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת לאה פדידה, חברת ועדה.

אברהם נגוסה: יש פה שאלה של חברת הכנסת שולי מועלם.

אברהם נגוסה: מה הצרכים.

אברהם נגוסה: יש מישהו שרוצה להסביר לנו את הצרכים?

אברהם נגוסה: ואז נשאל למה לא מוצאים פתרון לצרכים האלה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

שירה לורנס: אני מנכ"ל עמותת בשביל, בת שירות בודדה בישראל.

שירה לורנס: דבר ראשון תודה רבה יו"ר הוועדה, ותודה רבה לחברת הכנסת שולי מועלם וחבר הכנסת בן ראובן שבאמת נרתמו לנושא החשוב הזה.

שירה לורנס: יושבים איתי כאן אנשים רבים שגם מנסים לסייע בנושא, עמותות שונות שגם דואגות לעולים וכמובן יש לנו כאן נציגות של בנות השירות הבודדות שאתם יכולים לראות כאן מסביב לשולחן שהן יכולות לספר לכם בעצמן מה הן צריכות אבל אני רוצה להגיד קודם בראשי פרקים.

שירה לורנס: אנחנו בעמותה צריכות לחלק לבנות בסוף השבוע מצרכי מזון כדי שהן יוכלו להכין ארוחה לשבת.

שירה לורנס: זה מה שאנחנו צריכות לעשות.

שירה לורנס: אני חושבת שהנתון הזה מבהיר בצורה הכי טובה מה הבנות זקוקות לו, תוספת תקציבית.

שירה לורנס: הבנות מקבלות 830 ₪ בחודש משכורת מהשירות הלאומי ובמקרה הטוב אם הן זכאיות, הן מקבלות עוד מענק של משרד הקליטה של 530 ₪.

שירה לורנס: עם 1,300 ₪ אי אפשר לשרוד חודש בישראל.

שירה לורנס: רק לקנות אוכל, שלוש ארוחות ביום, ולקנות שמיכה חמה לחורף.

שירה לורנס: אי אפשר להסתדר.

אברהם נגוסה: שאלה, 530 שקל שמקבלים ממשרד הקליטה, האם הן מקבלות את זה כעולות?

אברהם נגוסה: או לכולן?

שירה לורנס: לעולות בלבד.

שירה לורנס: לעולות בודדות.

שירה לורנס: צרכים נוספים שיש לבנות זה ציוד בדירות השירות, דירות השירות לא בנויות ולא ערוכות להכיל בנות שהחיים שלהן שם, מבחינת מכונת כביסה, wi-fi שזה תקשורת עם ההורים בעצם, ציוד בסיסי במטבח, ארונות, אלה דברים שלא קיימים בדירות השירות ויש צורך להוסיף.

מוטי אלמליח: את אומרת פה דברים לא נכונים .

מוטי אלמליח: יש ארונות - - -

שירה לורנס: יש ארונות אבל - - -

מוטי אלמליח: יש בעיות, אבל אל תסלפו את הדברים.

אברהם נגוסה: סליחה, אנחנו ניתן לך להציג את עמדתך בנושא.

אברהם נגוסה: עכשיו ניתן לה להסביר מה שהיא יודעת.

אברהם נגוסה: זה לפי גירסתה.

אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים בוועדה שכל אחד מציג את גרסתו.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת עליזה לביא.

שירה לורנס: בהחלט בדירות השירות יש ארונות אבל כאשר לבנות שמגיעות מחו"ל עם כל המזוודות וכל החיים שלהן בתוכן, כשיש להן שני מדפים והן צריכות לחלוק אותם עם עוד ארבע בנות בחדר, זה אכן לא מספיק.

שירה לורנס: אז אני אומרת יש ציוד בדירות השירות, אבל דירות השירות לא ערוכות להכיל בנות מהתפוצות.

שירה לורנס: ליווי נוסף, ליווי בשפות לבנות, ליווי סוציאלי בשפות לבנות זה דבר שלא קיים בעמותות השירות והצרכים ממשיכים וממשיכים.

שירה לורנס: אני חייבת להגיד, הדבר הראשון והבסיסי שצריך להיות, ואני אחלק את זה לשניים, דבר ראשון, הסיוע הראשון שצריך להיות זה סיוע שהוא ישירות לבנות שזה אומר דרך המשכורת שלהן והדבר השני זה לאפשר לעמותות שנמצאות כאן כדי לתמוך בבנות, לעשות את העבודה שלהן, וזה סיוע, וכשיו"ר הוועדה שאל איפה זה תקוע או מה הבעיה האמיתית, זה כשאנחנו כבר שש שנים בפעילות שלנו פונים שוב ושוב לשר הממונה ולרשות השירות האזרחי לאומי ולאנשים שונים, הם אומרים "יש לנו בעיה כי אין אף משרד שבאמת אחראי על הנושא הזה".

שירה לורנס: אין אף משרד שאחראי על השירות הלאומי.

שירה לורנס: השירות הלאומי נודד בין משרדים ולכן אין אף אבא ואמא לסיפור הזה ולכן כל פעם אנחנו צריכים לבקש לכאורה טובה ממשרד שאומר "אנחנו לא אמונים על זה, זה לא הנושא שלנו", וכאן אנחנו נתקעים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את הבנות.

אברהם נגוסה: בבקשה גילה סמון.

גילה סמון: שלום.

גילה סמון: אני בת שירות בודדה, עליתי לארץ לפני שנה וחצי לבד.

גילה סמון: אני גרה בדירת שירות עם שבע בנות.

איל בן ראובן: מאיפה עלית, מאיזה ארץ?

איל בן ראובן: לפי הביטוי אנחנו שומעים, אבל - - -

גילה סמון: מצרפת.

אברהם נגוסה: מצרפת.

אברהם נגוסה: את עולה חדשה?

גילה סמון: כן.

גילה סמון: אני גרה בדירת שירות עם שבע בנות.

קריאה: איפה?

גילה סמון: בקרית יובל.

גילה סמון: אנחנו שלוש בחדר, לפעמים זה קשה כי כל יום אנחנו חוזרות וצריך לעשות קניות והכל, וצריך לשים לב על כל מה שאנחנו קונות כי זה יקר, ולפעמים אנחנו נשארות בדירה במשך שבת, אז צריך להכין כל שבת וזה ממש יקר.

גילה סמון: זה קשה כי גם ההורים שלי לא פה ואנחנו שבעה ילדים אז ההורים שלי לא יכולים לעזור לי, אין לי משפחה בארץ וזה קשה כי אם חסר לנו משהו בדירה אנחנו צריכות לקנות וצריך לשים לב על כל מה שאנחנו קונות.

אברהם נגוסה: למשל לפי מה שהיא דיברה, את כעולה חדשה מקבלת 830 שקל ועוד 530 שקל.

אברהם נגוסה: יש בדירה שלכם בנות שירות שהן לא עולות חדשות?

גילה סמון: בדירה שלי לא.

גילה סמון: כולנו עולות חדשות.

מוטי אלמליח: יש לכם מכונת כביסה?

גילה סמון: יש לי, אבל יש כמה דירות שאין בהן.

גילה סמון: זה רק לבנות שירות צרפתיות שיש להן מכונת כביסה כי אנחנו מעמותת שילת, אבל יש בנות שירות שאין להן מכונת כביסה.

לאה פדידה: אני יכולה לשאול שאלה, כבודו?

אברהם נגוסה: כן.

לאה פדידה: כשרשות מקומית מקבלת על עצמה את הבנות, היא חייבת להעמיד לרשותן דירה, בכל אופן כשאני הייתי בעיר שלי ביקנעם אחראית על הנושא הזה, אז מקסימום שתי בנות בחדר, וחייב לשים דברים מסוימים.

לאה פדידה: לא אוכפים את זה גם לגבי בנות השירות הלאומי - - -

קריאה: זה אם הן מתנדבות של הרשות אבל אם הן נגיד של משרד החינוך - - -

לאה פדידה: רגע, האם לוקחים את הדוגמה הזאת ומשיתים את זה גם על הנושא הזה.

לאה פדידה: הרי זה בלתי אפשרי ששלוש בנות בחדר.

מוטי אלמליח: יש כללים, איזה גודל של חדר וכמה יכולות להיות בחדר.

מוטי אלמליח: יש - - -

עליזה לביא: כללים של מי, של העמותה או שלכם?

שולי מועלם-רפאלי: לא, של הרשות.

שולי מועלם-רפאלי: שהכל נכנס גם בחוק.

מוטי אלמליח: אלה כללים של הרשות.

עליזה לביא: והן פורטו פה?

אברהם נגוסה: יש רשות.

עליזה לביא: אני יודעת שיש רשות.

מוטי אלמליח: יש מפרט של תעריף עם מה צריך להיות בדירה, מה הם הדברים המתכלים שהעמותה צריכה לספק.

לאה פדידה: והמשרד אומר שלוש בחדר?

שולי מועלם-רפאלי: בחדר בגודל מסוים, כן.

מוטי אלמליח: המפרט אומר אם זה בחדר בגודל גדול אז אפשר גם שלוש בחדר.

שולי מועלם-רפאלי: יש גם כאלה שהן ארבע בחדר.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנצא עם פתרון לכן אני רוצה קודם כל שהבנות יציגו את הצרכים, את הבעיות ולאחר מכן אנחנו נפנה לרשות והרשות תציג לנו מה היא נותנת ואיך היא רואה את העניין.

אברהם נגוסה: לכן אני רוצה שנתקדם, נשמע את עדיה בן חמו.

אברהם נגוסה: בבקשה.

עדיה בן חמו: שלום.

עדיה בן חמו: אני עשיתי שנתיים שירות לאומי, בשנה שעברה הייתי בבת עמי, לא בשילת.

עדיה בן חמו: הייתי בבית שמש והייתי בדירה עם ישראליות, היינו 12 בדירה, שלוש בכל חדר וזה היה ממש שונה מהשנה, כי לא הייתה לי מכונת כביסה, לא היה לי wi-fi והאמת זה היה יותר קשה, השנתיים האלה היו קשות כי הייתי צריכה לעבוד בערב אחרי העבודה.

עדיה בן חמו: בשנה שעברה סיימתי כל יום בשבע בערך, זה היה קצת ארוך ואז הייתי צריכה לעבוד, מתי שיכולתי זה היה ביום שישי ויום חמישי כשהייתי מסיימת יותר מוקדם.

עדיה בן חמו: עבדתי במלצרות וגם בניקיון, בפיצריה, איפה שמצאתי – עבדתי.

עדיה בן חמו: השנה אני יכולה יותר לעבוד בערב פחות מאוחר כי אני מסיימת בחמש, אז בשעה שש אני הולכת ישר לעבודה ולניקיון כי אני צריכה לחשוב גם על האוכל לשבת, כי אני רוצה לאכול בשר בשבת, זה חשוב לי, וגם אני צריכה לחשוב על השנה הבאה כי ההורים שלי לא יכולים לעזור לי בשכר דירה ואני צריכה לשמור כסף לשנה הבאה כי פשוט מה שיש לי עכשיו אולי זה מספיק לי ליום יום קצת, אבל בסוף בתכל'ס אין לי כסף לשנה הבאה.

עדיה בן חמו: אני יודעת עכשיו שאין לי מספיק כסף לשנה הבאה, אז אני צריכה לדאוג לזה, לעבוד בקיץ, אז ממש קשה ככה.

אברהם נגוסה: גם את עולה חדשה?

עדיה בן חמו: כן.

עדיה בן חמו: אני גם בודדה, עליתי לפני שנתיים מצרפת.

עליזה לביא: עלית באיזו תכנית?

עדיה בן חמו: הייתי בתכנית מסע ב- - - הדרום ועשיתי שנת שירות ואני בשנה השנייה בעמותת "בשביל".

עדיה בן חמו: בשנה שעברה כשלא הייתה לי מכונת כביסה הייתי צריכה ללכת למשפחה ולהביא את הכביסה - - -

עליזה לביא: אני לא מבינה, מה הבעיה להביא להן מכונות כביסה?

מוטי אלמליח: אני לא יודע באמת מה הבעיה.

עליזה לביא: אני שואלת אותך.

מוטי אלמליח: אני אומר שאין שום בעיה להביא מכונות כביסה לדירה של בנות בודדות.

מוטי אלמליח: היום מכונת כביסה עולה 1,000 שקל - - -

עליזה לביא: אתה יודע כמה בנות בודדות יש לכם בשירות הלאומי?

מוטי אלמליח: לפי הנתון, אני לא יודע כמה בודדות, אבל לפי הנתון יש כ-250 עולות.

מוטי אלמליח: חלקן עם ההורים חלקן בלי ההורים.

לאה פדידה: לפי הכמות בחדר זה אומר 20 דירות.

לאה פדידה: 20 מכונות כביסה, זו הבעיה?

לאה פדידה: צריך להגיע לכנסת בשביל זה?

אברהם נגוסה: חברת הכנסת עליזה, אני רוצה שהוא יציג לנו בצורה מסודרת.

אברהם נגוסה: בואו נשמע את הבנות ואחר כך הוא יסביר לנו בצורה מסודרת.

עליזה לביא: איך יכול להיות ש- - -

אברהם נגוסה: רק רגע, חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: עליזה.

עליזה לביא: לא, אני ממש בהלם.

אברהם נגוסה: תחכי בסבלנות.

אברהם נגוסה: קודם כל נשמע.

אברהם נגוסה: רגע, חבריי חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: אתם יודעים שאצלנו זה דיון מקצועי.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים באמת להבין בדיוק ואז נשאל את הרשות שיציגו לנו את כל השאלות.

אברהם נגוסה: בבקשה, מישהו שהוא לא עולה יש כאן?

אברהם נגוסה: בבקשה.

מגן זרקה: אני לא עולה חדשה, אני פה מגיל שישה חודשים, למדתי בארץ 12 שנות לימוד ועכשיו אני בת שירות בירושלים בעמותת CNEF.

מגן זרקה: בדירה אני נמצאת עם בנות בודדות שעלו לארץ בלי המשפחות שלהן ועושות שנות שירות.

מגן זרקה: אני רואה ממש את ההבדל ואת הקושי בינינו כי יש לנו את אותן זכויות לי ולהן, מתייחסים אלינו אותו דבר, זאת אומרת שאני חוזרת הביתה בחמישי בערב, אני מביאה אוכל קצת משבת או ממתקים, דברים כאלה, והן ממש מסתכלים על זה, כאילו שזה משהו שאין להן והן גם לא יכולות לבוא ולחלק ולתת.

מגן זרקה: אני בחיים לא קיבלתי חזרה מהן, וזה לא משהו שאני מבקשת.

אברהם נגוסה: את לא מקבלת את ה-530 נכון?

מגן זרקה: אני לא מקבלת כי אני לא עולה חדשה.

אברהם נגוסה: את מקבלת רק 830 שקלים?

מגן זרקה: כן.

מגן זרקה: אני ברוך השם שמחה שנפלתי בדירה כזו בגלל שאני יכולה לבוא ולעזור להן, למרות שזה לא תפקידי, אני עוזרת להן בתור חברה.

מגן זרקה: יש להן הרבה בעיות בבנק, הן לא מבינות עברית, הרבה בעיות עם הרופאים, הן לא יודעות מה הן צריכות לעשות, איפה הן צריכות לפנות, למי צריכים לפנות.

עליזה לביא: אם צריכה לקנות תרופות - - -

מגן זרקה: אני עוזרת להן הרבה ולחברות שלהן מדירות שירות אחרות.

מגן זרקה: חסרה ממש עזרה לא רק בנושא התקציבי, שאנחנו גם נמצאות שלוש בנות בחדר, הארונות שלנו לא נמצאים בכלל בחדר בגלל שאין מקום.

מגן זרקה: אנחנו לא מדברים על המקום, מדברים על העזרה מחוץ לתקציב, זה עזרה שאין הורים בבית, אין משפחה בבית, אני מקבלת המון בשבת, ברוך השם המשפחה שלי יכולה להביא בנות לשבת, אבל אין להן את התמיכה שהן עלו לארץ כדי לבוא ולעזור ואני לא חושבת שהמדינה תומכת בזה.

מגן זרקה: יש לי אותן זכויות כמוהן.

לאה פדידה: הן צריכות לקבל יותר כדי להיות שוות.

מגן זרקה: זהו, הן צריכות לקבל יותר.

מגן זרקה: אין מישהי שבאה אחריהן ועוזרת להן בכל הקטע של הרפואה והבנק והטלפון ומלא דברים קטנים שמתפספסים פה ופשוט אין מישהו שיבוא ויעזור להן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יוזם הדיון בצלאל סמוטריץ.

אברהם נגוסה: הזכרנו אותך קודם כיוזם הדיון, בנוסף עם חבר הכנסת איל בן ראובן שהגשתם את ההצעה לדיון מהיר.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את אמלי אבבו.

אברהם נגוסה: תסבירי לנו את הצרכים של הבנות.

אמלי אבבו: אני עובדת בעמותת CNEF, עמותה שמטפלת בעליה וקליטה של צעירים מצרפת באופן כללי, לא רק של בנות שירות.

בצלאל סמוטריץ': מה הפירוש בצרפתית?

אמלי אבבו: ראשי תיבות - - - .

אמלי אבבו: האמת שמתוך 250 בנות שירות בודדות יש חצי שעלו מצרפת.

אמלי אבבו: בעצם יש לנו ממש, אנחנו מתעסקים הרבה עם האוכלוסייה הזאת ובאמת יד ביד עם "בשביל" אנחנו עובדים ביחד כדי לעזור להן.

אמלי אבבו: הנקודות החשובות הן בעצם שלושת הנקודות האלה, הן צריכות לקבל יותר תקציב, המינימום, שכל אחת צריכה לקבל יותר כסף כדי להתקיים, זה ברור, הן צריכות להיות בשווי של חייל בודד כי אין מה לעשות, הן מרגישות שיש פה הבדל משמעותי.

אמלי אבבו: הדבר השלישי זה מי שמלווה אותן שזה אנחנו, אנחנו צריכים לקבל על זה תמיכה.

עליזה לביא: מי זה אנחנו?

אמלי אבבו: אנחנו, העמותה.

עליזה לביא: זה שמעתי.

עליזה לביא: אבל מי זה "אנחנו".

לאה פדידה: CNEF.

לאה פדידה: העמותה.

עליזה לביא: אבל מי אתם?

אמלי אבבו: אנחנו עמותה.

אברהם נגוסה: ארגון, העמותה שתומכת.

עליזה לביא: של עולים מצרפת?

אברהם נגוסה: כן.

אמלי אבבו: אנחנו נמצאים פה בארץ, אנחנו עמותה, אנחנו קיימים כבר 30 שנה.

אברהם נגוסה: הם עוזרים לעולים בכלל.

אמלי אבבו: אנחנו ה"נפש בנפש" של הצרפתים הצעירים, נגדיר את זה כך.

אמלי אבבו: בעצם בנות השירות הבודדות, עכשיו עצרנו את כל העבודות שלנו, חודשיים, כדי לטפל אך ורק בעליה, קודם כל תהליך העלייה של אותן בנות שירות שיתחילו ב-1 לספטמבר.

לאה פדידה: על ידי מי אתם נתמכים?

אמלי אבבו: תורמים ולפעמים גופים ממשלתיים.

אמלי אבבו: אבל לפעמים, כשיש אפשרות ללכת ולבקש תמיכה, ואם אין את הנישה הזאת לבוא ולבקש תמיכה עבור העבודה הזאת, אז אנחנו לא יכולים לבקש את התמיכה וזה מה שחסר לנו.

אמלי אבבו: עכשיו אנחנו עוצרים את הכל ומטפלים אך ורק בבנות שירות שעולות עכשיו בקיץ כדי להתחיל את השירות הלאומי ב-1 בספטמבר.

עליזה לביא: כמה מגיעות?

אמלי אבבו: 125 בערך, 130.

אמלי אבבו: מצרפת.

אמלי אבבו: הקושי העיקרי שיש לנו עכשיו זה אדמיניסטרציה ובין היתר הקושי הגדול זה הנושא של הפטור.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור ליוזם הדיון חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': תודה אדוני יושב הראש, אני ראשית מתנצל בפני כל המשתתפים על האיחור, היה לי דיון בחוק שלי מקביל בוועדת הכלכלה, אנחנו צריכים להיות פה אמבות, להתחלק בין הוועדות, אז באמת איל, תודה.

בצלאל סמוטריץ': מי שעורר אותי לנושא כבר לפני למעלה משנה זה באמת משה מושקוביץ עם עמותת "בשביל".

בצלאל סמוטריץ': אני רואה גם ששמו כאן נייר מול העיניים שלנו.

בצלאל סמוטריץ': אני בעקבות בקשה שלו קבעתי פגישה עם שר שלום ג'רבי, נדמה לי מוטי שגם אתה היית נוכח באותה פגישה אצלי בחדר כשהנושא עלה.

בצלאל סמוטריץ': הרשות לשירות לאומי התחילה לקדם קריטריון או תקנה שתיתן, בנוסף לדברים שכבר נעשו, קצת סיוע בדירות, אני מניח שהדברים נאמרו לפני שהגעתי.

אברהם נגוסה: היה דיון פה לפני שנה וקיבלנו החלטות.

אברהם נגוסה: אבל עדיין זה לא יצא לפועל.

בצלאל סמוטריץ': או.

בצלאל סמוטריץ': זה לא יצא לפועל.

בצלאל סמוטריץ': דובר על זה שצריך לעדכן את התעריף, שהאוצר צריך לעדכן את התעריף וממילא דמי הכיס או אני לא יודע איך זה מוגדר - - -

שולי מועלם-רפאלי: שהבנות תקבלנה יותר.

בצלאל סמוטריץ': שתקבל הבת, בוודאי כדי לשקף את הצורך האמיתי.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא הולך להיות מיליונר מהכסף הזה, אבל בסוף בת או בן שנמצאים כאן לבד, צריכים, זה ברור.

בצלאל סמוטריץ': אני שוחחתי עם השר אריאל לקראת הדיון הזה, אני מוכרח לומר שאולי זו קצת פשלה שלי, הוא לא מספיק הכיר את הנושא.

בצלאל סמוטריץ': אני ישבתי עם אנשיו אז חשבתי שאם אני יושב עם דרגי המקצוע, טעות שלי, אנחנו באותה מפלגה, ופשוט אני לוקח על עצמי את האחריות בעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא אמר לי שהוא מגוייס לעניין ב-100% והוא יתמוך.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך מוטי כנציג השירות, יכול להיות שהמנכ"ל שר שלום יכול לתת את זה כמתנת פרידה, הוא מסיים קדנציה תיכף אז לפני זה עוד לעשות את המהלך הזה, אני חושב שזה מהלך סופר ציוני, סופר לאומי, סופר חשוב, סופר אנושי, אני לא חושב שמישהו הולך להתנגד לזה ואם אתם תתקלו בהתנגדויות אוצריות וכולי אנחנו נגבה אתכם, אני אומר, גם השר בכובע שלו כאחראי, ואני חושב שגם הוועדה כולה וקואליציה ואופוזיציה, נגבה אתכם בעניין הזה.

אברהם נגוסה: אמרתי קודם כי גם לי היה קשר עם - - -

בצלאל סמוטריץ': כן כן.

בצלאל סמוטריץ': נגבה אתכם עד הקצה, אבל זה בידיים שלכם.

בצלאל סמוטריץ': אתם בסוף צריכים להביא אל השוקת את הגמל הזה ופשוט להביא את התיקון שאתם מבקשים לבצע בסמכותכם, ואנחנו מגויסים כולנו לעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': תודה אדוני.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אולי נשמע עכשיו את הרשות ולאחר מכן אתן לנציג "נפש בנפש".

אברהם נגוסה: הנושא מאוד ברור, שמענו את הצרכים ואת האתגרים.

אברהם נגוסה: ממה שהציג חבר הכנסת איל בן ראובן, מדובר כאן בכ-250 בנות ב-17,500 שקל - - -

איל בן ראובן: 17,500 כדי לייצר את התקציב הסביר להשוואה לחיילים בודדים.

שולי מועלם-רפאלי: לא, הרעיון העקרוני של להשוות את בנות השירות הלאומי הבודדות לחיילים בודדים.

שולי מועלם-רפאלי: זה הרעיון.

אברהם נגוסה: אנחנו מבינים שהשר תומך.

אברהם נגוסה: בוא תסביר לנו מה הבעיות.

מוטי אלמליח: צהריים טובים אני מנהל אגף בכיר תקציבים ופיקוח ברשות.

מוטי אלמליח: קודם כל לגבי השוואת תנאים, אנחנו לגבי המשרתות הבודדות א.

מוטי אלמליח: מעריכים מאוד את העבודה שלהן, מעבר לזה שהן באות להתנדב פה, יש לזה ערך מוסף לגבי אם הן עולות, מקימות משפחות פה בישראל וזה אחד הדברים שהוא פלטפורמה יפה מאוד לעליה של בנות לארץ ישראל.

מוטי אלמליח: אחד היעדים המרכזיים שלנו כרשות הוא להשוות את התנאים של משרתי השירות הלאומי לחיילים, אנחנו עושים ועשינו את זה בתקופה האחרונה במספר רב של דברים.

מוטי אלמליח: אם אני אקח את הדוגמאות האחרונות, נסיעה בתחבורה ציבורית חינם לכל המתנדבים, מה שלא היה פעם, בדומה לחיילים.

מוטי אלמליח: ביטוח שיניים, ביטוח חיים ועוד כאלה הטבות נוספות, פיקדון ומענק כמובן בסיום השירות וזה אחד היעדים המרכזיים שלנו להשוות.

מוטי אלמליח: היינו שמחים להשוות את אותם תנאים של משרתות בודדות לחיילים בודדים.

מוטי אלמליח: לפני כחמש שנים פנינו למשרד הקליטה, אותם 540 שקלים נשמעים טריוויאליים אבל מי שקיבל אותם בעבר זה היה רק חיילים.

מוטי אלמליח: לפני חמש שנים פנינו למנכ"ל משרד הקליטה ואמרנו לו שלא ייתכן שחיילים מקבלים ובנות שירות לאומי לא מקבלות, זה התחיל כ-352, היום זה 540 שקל.

מוטי אלמליח: מאז הן מקבלות.

מוטי אלמליח: אנחנו פעלנו בעוד כמה דברים לטובת בנות שירות לאומי בודדות כמו אישור של 15 ימי חופשה נוספים מעבר לחופשה השנתית שלהן, חוץ מימי שישי- שבת, 15 ימי חופשה לטובת פגישה עם ההורים, לטובת נסיעה לחו"ל, לטובת סידורים וכולי.

מוטי אלמליח: אנחנו פועלים אל מול הקרן לחיילים משוחררים עכשיו, כדי לתת להן תנאים בסיום השירות שלהן.

מוטי אלמליח: את כל ההטבות שמקבלים חיילים בודדים, לתת גם לבנות השירות, אם זה סיוע בשכר דירה וכולי, שניתנים מהקרן לחיילים משוחררים, וזה אנחנו בשלבים אחרונים אל מול הקרן וזה גם כן הולך להתבצע.

מוטי אלמליח: דברים נוספים שאנחנו חושבים לעשות, אם עלה פה הנושא של בנות שעושות שירות לאומי, צריכות להיות עולות חדשות.

מוטי אלמליח: בחוק או בתקנות הישנות, לפני שנכנס החוק הזה ועד היום, באמת מי שיכולה לעשות שירות לאומי או מי שתקבל את הזכויות של בת שירות לאומי זו רק אותה אחת שעשתה עליה, ואנחנו נתקלנו בהרבה מקרים שבנות הוטעו או שהן לא קיבלו את כל המידע הנכון והן חשבו שהן עושות שירות לאומי, אבל בסופו של דבר הן באו להתנדב ואין להן שום זכויות של שירות לאומי.

מוטי אלמליח: בחוק החדש, השר אורי אריאל פתח את האפשרות שיהיו אוכלוסיות נוספות מעבר לאלה שהן או בעלי אזרחות או תושבי קבע, מה שהיה קודם, ובתקנות שנתקין, בכוונת השר להכניס גם את האוכלוסיות האלה ואנחנו חושבים שיש לזה חשיבות אדירה.

מוטי אלמליח: גם בצה"ל יש תכנית שנקראת מח"ל ויש תכנית שנקראת צבר.

מוטי אלמליח: צבר כולם צריכים להיות עולים, וזה יפתח, אנחנו יודעים, שמענו בחוץ לארץ שיש ביקוש עצום לנושא הזה.

מוטי אלמליח: בזמנו הצבא התנגד מאוד לכך שנקלוט כאלה, שכבר נעניין אותם בחוץ לארץ כי הם חושבים שזה יבוא על חשבון כאלה שיכולים להתגייס לצבא במקום לשירות לאומי, אבל אנחנו יודעים שיש ביקוש מאוד גדול לכאלה שלא רוצים ללכת לצבא או שהם מרקע דתי או מרקע שהם מפחדים להגיע או שהוריהם מפחדים שהם יגיעו לצבא ולתת להם את ההזדמנות לעשות שירות לטובת המדינה, לפתוח את הפתח הזה, אנחנו הולכים לעשות את זה בתקנות שאנחנו עומדים להתקין בשנה הקרובה בעזרת השם.

אברהם נגוסה: מבחינה מספרית, כמה יש כאלה שהן לא עולות חדשות שמגיעות לפה ומשרתות?

מוטי אלמליח: אין לנו ממש את המידע.

מוטי אלמליח: בעבר התופעה הייתה יותר גדולה, ברגע שזיהינו את הנושא הזה וראינו שבנות נפגעו וברגע שהן עלו לארץ הן אמרו "עשינו שירות לאומי" הצבא לא הכיר בזה, הוא אמר ש- - -

שולי מועלם-רפאלי: אם לא עלית זה לא נחשב כשירות לאומי.

שולי מועלם-רפאלי: זו הבעיה.

מוטי אלמליח: "אם לא עלית את לא נחשבת שירות לאומי ותבואי להתגייס לצבא" למרות שהיא עשתה שירות כביכול, הם לא קיבלו את הפטור.

מוטי אלמליח: לכן אנחנו לא יודעים את הנתונים.

מוטי אלמליח: מאז שהתחלנו להקפיד על הנושא הזה, העמותות התחילו להביא הרבה פחות בנות כאלה.

שולי מועלם-רפאלי: שזה יורה לעצמנו ברגל.

שולי מועלם-רפאלי: שצעירות יהודיות מהעולם שרוצות לבוא למדינת ישראל, רובן נשארות פה, לא באות.

שולי מועלם-רפאלי: כי אנחנו לא פותחים את הדלת.

מוטי אלמליח: נכון.

מוטי אלמליח: והצורך הוא באמת גדול, ויפה מאוד שאנחנו - - -

אברהם נגוסה: חשוב המספר.

אברהם נגוסה: כמה?

אברהם נגוסה: נגיד פה 250 בנות - - -

שירה לורנס: כל 250 הבנות עכשיו הן עולות חדשות.

שירה לורנס: הן עלו לארץ.

שירה לורנס: בספטמבר הקודם כאשר החליטו לאכוף את התקנה הזאת, הייתה לנו רשימה של 100 בנות שרצו להגיע והמתינו, וחיכו לעשות שירות לאומי בלי עליה ובגלל זה החליטו לחזור לארצות המוצא, זאת אומרת מדינת ישראל איבדה 100 עולות לפני שנה והשנה עוד 100 עולות נוספות וזאת השנה השלישית - - -

שולי מועלם-רפאלי: זו בדיוק ההשוואה שהיא לא כסף לחיילים בודדים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת ההשוואה לחיילים בודדים שלא כרוכה בשום תשלום, רק תפיסת עולם שפותחת שערים רחבים לצעירים יהודיים.

מוטי אלמליח: נכון מאוד.

לאה פדידה: לצעירות את מתכוונת.

שולי מועלם-רפאלי: לא משנה, צעירים וצעירות.

שירה לורנס: אבל כאן חשוב לי להגיד, לא יכול להיות שאנחנו נפתח את השערים לבנות לא עולות לפני שיש לנו תוספת תקציבית.

שירה לורנס: נורא קל להעביר את זה בגלל שיש את האפשרות כי זה לא עולה כסף, אבל אז אנחנו נביא אותם ואז עמותת "בשביל" לבד תצטרך לגייס עוד תרומות כדי לטפל בבנות האלה?

שירה לורנס: האם זה הגיוני?

שירה לורנס: לכן אני שואלת את רשות השירות האזרחי לאומי, חוץ מהשינויים החשובים מאוד של ימי חופשה ושל לאפשר לבנות האלה להגיע שזה ללא תוספת תקציבית, איך אנחנו הולכים לפתור את העניין של התוספת התקציבית הזו.

לאה פדידה: זהו, רציתי לשמוע - - -

שולי מועלם-רפאלי: עוד שאלה שאני רוצה לשאול, האם לבנות הבודדות האלה מאפשרים כמו לחיילים בודדים נסיעה לביקור הורים?

מוטי אלמליח: מאפשרים בימי חופשה.

מוטי אלמליח: אנחנו לא משלמים את ה- - - אני לא יודע מה קורה בצבא אם משלמים, אני לא מכיר את הנתונים של הצבא, אם מישהו מכיר.

שולי מועלם-רפאלי: פעם במהלך השירות.

מוטי אלמליח: אצלנו אין דבר כזה.

אברהם נגוסה: הבנתי ש-250 בנות הן כולן עולות.

שולי מועלם-רפאלי: היום כן.

שולי מועלם-רפאלי: אין אופציה אחרת.

מוטי אלמליח: לא, יש אופציה.

אברהם נגוסה: האם יש נתון של מתנדבות לא עולות?

קריאה: היו בשנה שעברה 100.

קריאה: 100 נוספות.

מוטי אלמליח: אבל גם השנה יש.

מוטי אלמליח: אני לפחות מכיר - - -

אברהם נגוסה: אני מדבר על עכשיו.

אברהם נגוסה: - - - אוקיי.

אברהם נגוסה: מה באמת הבשורה שאתה מביא לנו?

לאה פדידה: מה מחר בבוקר מקבלות הבנות האלה שהן לא קיבלו עד כה?

מוטי אלמליח: אנחנו התחלנו כבר דיונים עם האוצר לגבי תוספת לדמי הכיס.

בצלאל סמוטריץ': בכמה כסף מדובר, להערכתכם?

איל בן ראובן: עוד 17,000 שקל.

איל בן ראובן: זה 4 מיליון שקל לכל 250 הבנות האלה.

בצלאל סמוטריץ': 17,000 שקל זה כדי להשוות לצה"ל?

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: לחיילים בודדים.

איל בן ראובן: כדי להשוות לחייל בודד.

בצלאל סמוטריץ': כולל הכל, כולל הטיסה - - -

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: הכל.

איל בן ראובן: הכל.

מוטי אלמליח: זה אחד לאחד מול חייל, עוד 17,000 שקל?

מוטי אלמליח: זה בנוסף ל - - -

קריאה: זה ממש לא אחד לאחד מול חייל.

שירה לורנס: נשמח להסביר מה אנחנו עשינו.

מוטי אלמליח: כי אני הבנתי שחיילים, לפי הנייר שקיבלתי מהוועדה, ראיתי שחיילים מקבלים 3,000 שקל, האם זה נכון?

שירה לורנס: הסיפור הוא כזה, חייל בודד מקבל 200% משכר טוראי.

שירה לורנס: זאת אומרת הוא מקבל פי 2 שכר בסיס.

שירה לורנס: אנחנו לקחנו את שכר הבסיס של בנות שירות והכפלנו אותו ב-2.

בצלאל סמוטריץ': כמה זה היום?

שירה לורנס: כיום זה 830 ₪.

שירה לורנס: זה בעצם בטבלה שחילקנו פה לכולם.

בצלאל סמוטריץ': ומזה הגעתם ל-17,000?

שירה לורנס: מזה הגענו ל-17,000.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': זה הגיוני.

מוטי אלמליח: אבל השכר בסיס, את ההכפלה לשכר בסיס הוא מקבל מ-530 שקל ממשרד הקליטה ועוד מקביל ממשרד הבטחון.

מוטי אלמליח: אז ה-530 קיים גם בשירות הלאומי.

שירה לורנס: כן.

שירה לורנס: אבל שוב, אני מדברת על שכר בסיס, לא על ההטבות.

אברהם נגוסה: רגע, תציגו לנו.

אברהם נגוסה: אנחנו דורשים להשוות, תציגו לנו כמה מקבל חייל בודד.

שולי מועלם-רפאלי: לא נמצא פה מישהו שיכול להציג את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אה, נפש בנפש.

אברהם נגוסה: הם יציגו לנו.

בצלאל סמוטריץ': רק משפט.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את זה לכולנו, צריך לקחת בחשבון, כשמדברים על 4 מיליון הסכום יכול לגדול, למה?

בצלאל סמוטריץ': כי יהיו יותר.

בצלאל סמוטריץ': בעזרת השם, זו שאיפה שלנו.

בצלאל סמוטריץ': היום יש 250 בנות.

בצלאל סמוטריץ': ככל שהתנאים ישתפרו, אז אתם תצליחו לגייס לא 250 אלא 500 בנות, רק אם אתה שואל אותי, זו ההשקעה הכי משתלמת שאפשר לעשות במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אז יעלה לנו 8 מיליון שקלים, 10 מיליון שקלים, אנחנו כולנו נירתם פה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא כסף.

איל בן ראובן: לכן אני אומר להשוות את הקריטריון.

מוטי אלמליח: אנחנו נשמח.

מוטי אלמליח: יותר מנשמח.

בצלאל סמוטריץ': אז בואו תתקדמו.

בצלאל סמוטריץ': הרי בסוף יש שר.

בצלאל סמוטריץ': זה עוד לא אצלו, זה עוד לא אצל השר, לכן אני אומר להם, תעשו את העבודה, תגישו לשר, תגידו "בדקנו עם האוצר, אלה העלויות".

בצלאל סמוטריץ': בסוף הכוח הפוליטי הוא שלו, לא שלכם, מול האוצר.

בצלאל סמוטריץ': בין אם זה קואליציוני ובין אם זה בבסיס.

בצלאל סמוטריץ': רק תעלו את זה לשר כי נכון להיום - - -

אברהם נגוסה: אין אופוזיציה וקואליציה בנושא הזה.

לאה פדידה: אפשר לעשות מחר בבוקר הסעה לחלק מכונות כביסה?

לאה פדידה: יש כולה 20 בתים.

לאה פדידה: מה נסגר?

לאה פדידה: איך אפשר לחיות בלי מכונת כביסה?

מוטי אלמליח: בדירה שכולן עולות בודדות חייב שתהיה שם מכונת כביסה, והעמותות גם נותנות את זה.

מוטי אלמליח: הבעיה זה שיש עולה בודדת בדירה עם בנות רגילות, בת אחת, והיא צריכה מכונת כביסה.

מוטי אלמליח: השאלה אם אנחנו מחייבים - - -

שולי מועלם-רפאלי: מה עושים עם החיילת הבודדת האחת בבסיס פתוח או בבסיס סגור - - -

מוטי אלמליח: אני לא יודע מה עושים עם חיילים, לא מכיר איך זה קורה עם חיילים.

בצלאל סמוטריץ': אז תבדקו.

מוטי אלמליח: הנה, יש פה עמותות ש- - - אני לא מכיר - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל גם אל תגלגל את זה אל העמותות, בסוף מישהו צריך לשלם את זה.

בצלאל סמוטריץ': זה נורא נחמד, "בוא נזרוק על העמותות עכשיו".

מוטי אלמליח: לא, ברור.

מוטי אלמליח: אני לא רוצה לזרוק על העמותות שום דבר.

מוטי אלמליח: בתעריף יש תקציב.

אברהם נגוסה: אנחנו נחזור אליך לשאלות.

אברהם נגוסה: רונן בבקשה, אם יש לך נתון בעניין חיילים בודדים נשמח אם תעדכן אותנו.

רונן פוקסמן: אני מעמותת "נפש בנפש".

רונן פוקסמן: אני אתחיל עם זה.

רונן פוקסמן: בין היתר גם אנחנו כיום בשיתוף עם FIDF, אנחנו בעצם מטפלים בכל החיילים הבודדים מכל העולם, לא רק מצפון אמריקה ששם זה עיקר הטיפול שלנו.

רונן פוקסמן: חיילים בודדים, יש לנו כרגע את המפתחות, נקרא לזה, בשיתוף פעולה עם צה"ל וה-FIDF, אנחנו מטפלים בהכל.

רונן פוקסמן: יש לי פה נתונים, ברשות

רונן פוקסמן: כם אני אקריא את הנתונים, מה שנקרא home front, של חייל תומך לחימה, כי אני מניח שאלו התנאים - - -

איל בן ראובן: זה מה שצריך.

איל בן ראובן: לשם אנחנו מכוונים אגב.

רונן פוקסמן: פיקוד עורפי - - - תומך לחימה וקרבי.

בצלאל סמוטריץ': פיקוד עורפי.

בצלאל סמוטריץ': זאת המקבילה.

רונן פוקסמן: שכר בסיס 810 שקלים.

רונן פוקסמן: תוספת חייל בודד 540 שקלים.

רונן פוקסמן: לא התוספת של משרד הקליטה.

רונן פוקסמן: יש עוד תוספת של משרד הקליטה, 540.

רונן פוקסמן: כמובן שתוספת סיכון אין בהקשר הזה.

רונן פוקסמן: תלושי מזון, שזה בעצם כסף לקניה ברשת שופרסל עוד 150 ₪ בחודש ואחרי שנה מהעלייה, בעצם אחרי שמונה חודשים מהעלייה, משרד הבינוי עם עוד 400 שקלים.

רונן פוקסמן: בסך הכל אנחנו מגיעים לקצת פחות מ-2,500 ₪ וחייל שגם שוכר דירה, זאת אומרת בכפוף לזה שהוא מראה שהוא שוכר דירה - - -

לאה פדידה: טוב, פה הן מקבלות דירה.

רונן פוקסמן: הוא מקבל תוספת, אני עדיין נשאר בעורפי, מקבל תוספת של 3,742 ₪ לחודש.

רונן פוקסמן: מהצבא.

רונן פוקסמן: זה הצבא משלם.

בצלאל סמוטריץ': רק על הדיור או שזה הכל ביחד?

רונן פוקסמן: ה-3,740 זה רק דיור.

רונן פוקסמן: הסך הכל שאמרתי מקודם זה 2,442.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אבל פה הן מקבלות דירה.

שירה לורנס: וחוץ מזה, מענק גאות ושפל ויש קרן סיוע מיוחד, ויש עוד מענקים.

רונן פוקסמן: שוב אני אומר, זה הכי - - - אגב, כשדיברתם - - -

בצלאל סמוטריץ': לא צריכים לתת לה שכר דירה.

בצלאל סמוטריץ': - - - בסדר גמור.

אברהם נגוסה: בבקשה, יש סדר.

אברהם נגוסה: תנו לו את רשות הדיבור, ולמי שיש שאלה תרשמו, אני אתן לכם לשאול.

רונן פוקסמן: אם אפשר, אני רוצה להרחיב את היריעה.

רונן פוקסמן: דובר פה קודם על תוספת של 17,000 שקל בערך.

רונן פוקסמן: פה לא מוזכרת תוספת של הטיסות.

רונן פוקסמן: חייל בודד מקבל פעם במהלך השירות טיסה לבקר את ההורים, שזה כמובן בא עם ימי חופש.

רונן פוקסמן: היום יש גם איזה שהוא מעין פרויקט שלנו עם FIDF להטיס את ההורים לפה לטקסים, שזה כמובן ללכת מעל ומעבר, אבל אני חושב שאם אנחנו מדברים על בנות שירות בודדות, אין שום סיבה שלא ננסה להפעיל יוזמה כזאת גם שם, ובהקשר הזה ימי החופש, כמו שהזכירו פה מעמותת "בשביל", הם פשוט לא מספיקים.

רונן פוקסמן: כי בת שירות בודדה, בהנחה שההורים כן יכולים לבוא לבקר אותה, נראה לי מן הראוי לאפשר לה עוד ימי חופש להיות עם ההורים שלה, לא על חשבון ימי החופש הסטנדרטיים של יום אחד בחודש.

רונן פוקסמן: זה לא נתפס בכלל שהתנאים שלהן בהקשר הזה מושווים לתנאים של בנות שירות ישראליות צבריות לצורך העניין - - -

מוטי אלמליח: לא, הן מקבלות תוספת של עוד 15 יום מעבר לימים.

רונן פוקסמן: מעבר לימים הרגילים?

מוטי אלמליח: כן.

מוטי אלמליח: וגם צריך לזכור שבגוף המפעיל שהיא עושה שירות, הרי בסופו של דבר היא עושה בבית חולים, אם ניתן לה יותר מדי ימי חופש, אז לא ירצו לקחת אותן בסופו של דבר.

מוטי אלמליח: גם צריך לדאוג לאיזונים האלה.

רונן פוקסמן: יש פה איזה שהוא איזון עדין.

איל בן ראובן: אגב חייל בודד מקבל 60 ימים.

מוטי אלמליח: בצבא, הצבא עוד יכול לספוג את זה.

מוטי אלמליח: אבל אם היא נמצאת ביד שרה, ויד שרה יכול לקבל 100% מבת ישראלית, 70% מבת עולה, אז אני לא יודע כמה הוא ייקח אותה.

לאה פדידה: מתוך אידיאולוגיה, לא בגלל שהם חסכו כסף לאותה - - -

מוטי אלמליח: חבל להגיע למקומות האלה.

מוטי אלמליח: אנחנו רוצים שהן תגענה ושייקחו אותן.

איל בן ראובן: צריך להיות מאוד מאוד קרובים לאיזונים עם חייל בודד.

איל בן ראובן: זה שיש את העניין הזה, בסדר, ניקח את זה בחשבון.

איל בן ראובן: אבל בגדול הקריטריון פה הוא מאוד ברור.

איל בן ראובן: יש לנו כבר, הצבא לשמחתנו עשה עבודה מאוד מאוד עמוקה בעניין של מה צריך חייל בודד.

איל בן ראובן: בגדול, ילדה כזאת שבאה מחו"ל צריכה אותו דבר.

איל בן ראובן: אם יש את הנקודה שאתה מעלה ש-60 יום לא יקבלו לעבודה, אז יהיה 30 יום, או 25 יום.

איל בן ראובן: זה אנחנו נקבע, אבל בגדול הקריטריון הוא ברור.

איל בן ראובן: ההשוואה צריכה להיות מאוד מאוד ברורה ומוחלטת.

רונן פוקסמן: אני חושב שבאמת מה שהציע פה חבר הכנסת בן ראובן, מעמדם של החיילים הבודדים בחברה הישראלית הוא כבר מספיק יציב ומכובד ובצדק, ולשם אנחנו צריכים לשאוף, חלילה לא להוריד את מעמד החיילים.

רונן פוקסמן: אבל אני חושב שההשוואה הזאת במובן מסוים לפעמים לא נכונה, כי כמו שצוין פה והבנות אמרו, מניסיון שלנו רוב החיילים הבודדים הם קרביים, משרתים בבסיסים קרביים, ביחידות תומכות ורודפות.

רונן פוקסמן: בת השירות הבודדה חוזרת כל יום הביתה.

רונן פוקסמן: היא צריכה לקנות כל יום שלוש ארוחות.

רונן פוקסמן: אני חושב שההשוואה במקרה הזה לא בהכרח נכונה.

איל בן ראובן: לכן אני אמרתי קודם, ההבחנה בין חייל קרבי לבין חייל תומך לחימה או חייל עורפי, הדבר הזה ברור, אין פה שום כוונה לפגוע במעמד חיילי צה"ל, שהדבר הזה יהיה ברור.

מוטי אלמליח: הם מקבלים ארוחה כל יום - - -

איל בן ראובן: הם מקבלים.

איל בן ראובן: החיילים מקבלים והן לא מקבלות.

איל בן ראובן: הן צריכות לקנות, צריכות להכין לעצמן.

רונן פוקסמן: אני רוצה לדבר בתור ארגון שלנו יש 10 בנות שירות לאומי, וכן, אנחנו קנינו להן מקרר והובלנו אותו, ויש לנו בת שירות שגרה בתל אביב, ואין לה מכונת כביסה והיא נוסעת בשני אוטובוסים לדירה אחרת בגבעת שמואל כי יותר זול לה מללכת לכביסומט הזה שיש ברחוב בתל אביב, יותר זול.

רונן פוקסמן: עשינו איתה את החישוב.

רונן פוקסמן: עדיף לה לסחוב שק של 7 קילו, שני אוטובוסים לגבעת שמואל, ולחזור.

רונן פוקסמן: עכשיו אני מבין ולא מבין את השיקול.

רונן פוקסמן: אם היא בדירה עם עוד שבע בנות ישראליות, באמת יש כאן אולי איזו שהיא בעיה.

רונן פוקסמן: אבל חייבים למצוא לזה פתרון.

רונן פוקסמן: זה לא הגיוני.

לאה פדידה: אוי ואבוי, 1,000 שקל מכונה, וגם הישראליות ישתמשו בזה.

לאה פדידה: מחדל, ועדת חקירה.

בצלאל סמוטריץ': מי ישלם את אבקת הכביסה.

לאה פדידה: כן.

לאה פדידה: - - -

מוטי אלמליח: הוא לא אומר את זה סתם, הוא יודע מה שהוא אומר.

אברהם נגוסה: מהנתונים ששמענו עכשיו משני הצדדים, אני רואה שלפחות בלי הדירה, בלי הטיסות, יש הפרש של 2,000 שקל שחיילים בודדים מקבלים - - -

לאה פדידה: 1,700, הם עשו חשבון.

אברהם נגוסה: לא, 1,946 שקל.

אברהם נגוסה: אז כ-2,000, זה לא כולל דירה.

אברהם נגוסה: אני מבין.

אברהם נגוסה: הורדתי את הדירה שחייל בודד מקבל כי הן מקבלות דירה.

אברהם נגוסה: טיסות הן לא מקבלות.

אברהם נגוסה: את זה לא חישבנו.

אברהם נגוסה: החישוב הוא, זה פשוט, גם כעולים חדשים שמקבלים את זה, אבל התוספת של 540 לא מקבלים וחייל בודד מקבל.

אברהם נגוסה: 150 שקל הם לא מקבלים.

אברהם נגוסה: 400 שקל נוסף, הם לא מקבלים.

מוטי אלמליח: מה זה 400 לא מקבלים?

אברהם נגוסה: מה שאמרת, משרד השיכון או משהו.

רונן פוקסמן: שוב, בוודאי שהלא עולות לא יקבלו, העולות יכול להיות שיקבלו, תלוי ב- - -

אברהם נגוסה: זה מעבר לדירה.

אברהם נגוסה: 400 שקל, אמרת.

מוטי אלמליח: כל האלמנטים של הדיור לא צריכים להיות מחושבים.

אברהם נגוסה: אני חושב שאין מנוס, אתם צריכים לפעול כדי להשוות את התנאים.

אברהם נגוסה: לא ייתכן להפלות את הבנות האלה, ואנחנו יכולים להיות איתכם ביחד בנושא הזה.

אברהם נגוסה: עכשיו בבקשה יצחק הילדסהיימר.

יצחק הילדסהיימר: רוב האנשים פה לא מכירים אותי, אני עיתונאי שכותב על יהודי התפוצות בעיקר וגם איש חינוך יהודי בתפוצות וגם איש עליה.

יצחק הילדסהיימר: זכיתי לפני 51 שנים להעלות מאנגליה, מתנועת עזרא באנגליה, שלוש בנות שירות לאומי שהלכו לקיבוצים.

יצחק הילדסהיימר: אני אגיד על זה מילה אחר כך.

יצחק הילדסהיימר: אני רוצה לשאול שתי שאלות.

יצחק הילדסהיימר: דבר ראשון, האם חיילים בודדים שבאו לארץ, מישהו דורש מהם לחתום על התחייבות שהם לא יחזרו לחוץ לארץ אחרי השירות הצבאי כדי לתת להם את כל הזכויות שמגיעות להם כחיילים בודדים, כמו שדורשים, כך אני מבין, מבנות, שמוכנים בינתיים לתת להן את כל התמיכה רק בתנאי שהן עולות חדשות.

יצחק הילדסהיימר: אז לא ייתכן גם בעניין הזה להפלות ביניהם לבין חיילים בודדים.

יצחק הילדסהיימר: יש בנושא הזה של בנות בודדות שבאוץ מחוץ לארץ, יש גם בעיה מאוד עקרונית.

יצחק הילדסהיימר: יש לא מעט בנות דתיות, ואני מבין שרוב הבנות האלה, 250 הבנות האלה הן דתיות ותקנו אותי אם אני טועה, יש לא מעט בנות דתיות שהיו מעדיפות לשרת בשירות לאומי ולא להתגייס לצבא, אבל כתוצאה מההבדל בטיפול ביחס ובתמיכה, אני יודע על בנות כאלה שהיו מעדיפות, נגיד בת שעלתה מאוקראינה שהייתה מעדיפה לשרת בשירות לאומי ולא בצבא, אבל בגלל ההבדל בתנאים היא החליטה להתגייס לצבא, בניגוד לעקרונות שלה, כך שיש פה לא רק בעיה כספית אלא גם בעיה מאוד עקרונית.

לאה פדידה: כבוד היושב ראש, לא להיסחף.

לאה פדידה: אנחנו קודם כל בראש ובראשונה מעודדים להתגייס לצה"ל.

לאה פדידה: תנאי מחיה, זה דברים בסיסיים שכל אדם ובטח ובטח - - -

אברהם נגוסה: אל תלך ל - - -

יצחק הילדסהיימר: אני רוצה להציע הצעה.

יצחק הילדסהיימר: אמרתי ששלוש הבנות שהעליתי לארץ לשירות לאומי, שתיים מהן אגב נהפכו עולות ואחת חזרה לאנגליה.

יצחק הילדסהיימר: עד היום אני בקשר איתן, הן הלכו לקיבוצים.

יצחק הילדסהיימר: אני חושב שבנוסף לבעיה הכספית כמו שאמרו כאן, יש בעיה של ליווי אישי, ליווי סוציאלי, ליווי רגשי ויכול מאוד להיות שאם יש אפשרות להפנות את הבנות האלה או חלק מהן לקיבוצים דתיים, ישובים קהילתיים דתיים ששם יש נושא של אימוץ, כל בת כזאת משפחה מאמצת אותה ונותנת לה ליווי והכל, ויש להן גם עבודה שם, יש בתי ספר במקומות האלה, כל מיני עבודות אחרות, יכול להיות שזה יכול להוות את אחד הפתרונות לבעיה של הבנות האלה.

יצחק הילדסהיימר: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול שאלה.

לאה פדידה: תאריך.

לאה פדידה: מתי.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: ניכנס לזה איך אתם מתארגנים, אנחנו נעזור לכם, אנחנו רוצים מועד, תאריך.

אברהם נגוסה: זה דבר אחד.

אברהם נגוסה: דבר שני, גם העמותות פנו ואמרו שהן עושות ליווי והן ממלאות את החור שהרשות לא עושה, ולכן הן גם צריכות לקבל את התמיכה.

אברהם נגוסה: מה אתם אומרים בעניין הזה?

מוטי אלמליח: לנו אין תקציב לתמיכות בארגונים כאלה.

מוטי אלמליח: מה שיש, זה ליווי של הרכזות.

מוטי אלמליח: בתעריף, העמותות של השירות הלאומי, לא העמותות התומכות מעבר, יש תקציב עבור ליווי של 1:40 בנות רגילות שנמצאות בדירות, אנחנו בשנתיים האחרונות הקטנו את זה, זה היה פעם 1:70 והקטנו את זה, רכזת אחת ל-40, שכל התפקיד שלה זה ללוות את הבנות במהלך השירות שלהן.

אברהם נגוסה: זה מטעם הרשות?

מוטי אלמליח: העמותות נותנות את זה אבל זה בתעריף השירות הלאומי, זה מתוקצב.

מוטי אלמליח: מעבר לזה יש עובדות סוציאליות - - -

אברהם נגוסה: העמותות האלה הן לא חלק מזה?

מוטי אלמליח: אני מדבר על הגופים המוכרים, האגודה להתנדבות, בת עמי, שלומית, שילת, שדיברו עליהן.

מוטי אלמליח: זה הן מחויבות לעשות וזה הן עושות עם הבנות הרגילות ועם הבנות העולות.

מוטי אלמליח: התמיכה שנותנים פה בעמותות האחרות, זה לא המנדט שלנו לסייע לאותן עמותות.

אברהם נגוסה: בעמותות האלה יש לדוברי השפות של העולים?

אברהם נגוסה: כי זה חשוב.

מוטי אלמליח: לא בהכרח.

שירה לורנס: לא בהכרח.

שירה לורנס: גם מעבר לזה, רכזות שירות מאוד מאוד עסוקות בללוות את הבנות במה שקשור לביצוע השירות ולתנאים מסביב אין להם פנאי להתעסק בזה, זאת אומרת רכזת שירות יכולה לשלוח לי הודעה, "יש בחורה שזקוקה לטיפול פסיכולוגי, תדאגי לה" או "יש בחורה שאין לה איפה להיות בשבת, רק שתדעי".

שירה לורנס: מי צריך לטפל בזה?

שירה לורנס: אנחנו.

שירה לורנס: זאת אומרת רכזות השירות עושות עבודה נפלאה, אך יש צורך בליווי נוסף.

שירה לורנס: אני אוסיף על זה גם שהבנות מפוזרות בכל עמותות השירות ובכל הארץ, ואנחנו נותנים מעטפת - - -

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אנחנו נתמקד בפתרון לבנות.

אברהם נגוסה: זה נושא הדיון.

אברהם נגוסה: אנחנו מברכים על כל מה שאתם עושים.

אברהם נגוסה: אם צריך, נקיים דיון נפרד בנושא התמיכות לעמותות הפועלות בשטח.

אברהם נגוסה: אני מוכן לעשות את זה, אבל היום נתמקד ונצא פה עם החלטה.

לאה פדידה: כבוד היושב ראש, איזה משרדים תומכים בעמותות שמתעסקות בדבר כזה?

מוטי אלמליח: יש, משרד הקליטה, משרד הרווחה.

אסתר בלום: ממש לא - - - לא לדבר בבקשה בלי לדעת.

אסתר בלום: משרד הקליטה לא תומך בנושא - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה עכשיו להיכנס, היום, בנושא הזה, - - - תמיכות לעמותה.

לאה פדידה: קרן קיימת לא תומכת בכם?

אברהם נגוסה: אסתר בבקשה.

אסתר בלום: כבוד היושב ראש, חברי כנסת נכבדים תודה רבה לכם על היוזמה וההעלאה לסדר היום.

אסתר בלום: אם כבר פתחתם את הנושא של התמיכות - - -

אברהם נגוסה: אני דווקא לא רוצה.

אסתר בלום: בקשה לקיים דיון - - -

אברהם נגוסה: נקיים דיון נפרד.

אסתר בלום: לקיים דיון נפרד בנושא של משרד הקליטה וגם בנושא של בנות השירות הלאומי.

לאה פדידה: ביקשתם מהקרן הקיימת פעם את התמיכה?

לאה פדידה: קיבלתם או לא?

אסתר בלום: מה שבאמת רציתי לדעת שנאמר פה עכשיו אבל אני לא מרגישה, ואני מזדהה יותר עם מה שאומרת נציגת בשביל, כל המערך התומך, אין מערך תומך.

אסתר בלום: אנחנו לא מרגישים את זה.

אסתר בלום: הבנות תלושות, הבנות בודדות מאוד מאוד מאוד.

אסתר בלום: אם הן צריכות כל דבר בדירה שלהן, אין להן גרוש להוציא על מה שהן צריכות ואין להן עם מי לדבר.

אסתר בלום: רכזות בשפות, תחשבו על זה, אי אפשר 250 בנות, כאשר הרוב הן דוברי שפה כזאת או אחרת, לא צריך להמציא פה עשרה אנשים שדוברי כל מיני שפות, חייבים אנשים שילוו אותם ויהיו שם העורף שלהן.

אסתר בלום: לא לשלוח אותן דווקא לקיבוצים, זה רעיון נהדר, אבל לא כל בת רוצה להגיע דווקא לקיבוצים, הן רוצות להשתלב.

אסתר בלום: אז הנושא הזה לא פחות חשוב מהתוספת התקציבית שהיא חייבת להיות.

אסתר בלום: שוב, החיילים מקבלים חיבוק ענק, וכשהבת שלי הייתה בשירות הלאומי היא אמרה" את לא מבינה כמה אנחנו מודחות מהחברה.

אסתר בלום: אף אחד לא מכיר בעבודה שאנחנו עושות, אף אחד לא בא ותומך במה שאנחנו עושות".

אסתר בלום: אדרבה, בנות השירות הבודדות, כי אני הייתי שם בשבילה, אבל להן אין את המשפחה בשבילן בכל רגעי המשבר, או שהן צריכות לקנות, מה הן אוכלות שוב פעם, הערב, מחר בבוקר, שלא לדבר על יציאות, אין שום דבר, הן עושות הכל לבד.

אסתר בלום: אז תוספת תקציבית ומערך, תמיכה פסיכולוגית, רכזים דוברי שפות לא לשכוח את זה.

אסתר בלום: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מברך ותומך, אתם יודעים, אני באתי משם, הפעילות של העמותות והארגונים, שעושים עבודה כל כך חשובה, תומכות בעולים החדשים, גם עם התרבות, עם השפה, המנטליות.

אברהם נגוסה: יש הרבה יתרונות.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקיים את הדיון בנושא של איך הרשויות תומכות בעמותות האלה, דיון נפרד.

אברהם נגוסה: היום אני רוצה לצאת מכאן עם החלטה מעשית, בשיתוף כמובן עם חבריי חברי הכנסת והרשות, מתי אנחנו יוצאים עם הנושא הזה, כבר קיימנו דיון לפני שנה, והיום זה צריך להיות מעשי, להשוות את התנאים של הבנות לאלה של החיילים הבודדים.

אברהם נגוסה: תן לנו לוח זמנים, מהלך, ואיך אנחנו עוזרים לך לקדם.

מוטי אלמליח: קודם כל אנחנו לא מפסיקים לפעול בנושא הזה ואנחנו במגעים שוטפים עם משרד האוצר.

מוטי אלמליח: רק לפני שבועיים היה לנו שוטף עם אגף התקציבים ומשרד האוצר, הנושא הזה עוד פעם עלה לדיון.

מוטי אלמליח: אני רוצה להגיד שבמסגרת התקנת התקנות לחוק החדש שאמור להתחיל לפעול ב-1 בספטמבר השנה, בסעיף 105.

מוטי אלמליח: ב לחוק ניתנה סמכות לשר הממונה לקבוע הוראות שונות לגבי מתנדבים עולים חדשים בודדים.

מוטי אלמליח: אני מניח שבדיוני הוועדה - - -

אברהם נגוסה: עולים חדשים.

אברהם נגוסה: ומה קורה למי שלא עולה?

מוטי אלמליח: זה סעיף אחר בחוק שאומר שהשר ראשי לקבוע שאוכלוסיות נוספות יכולות לעשות שירות לאומי.

מוטי אלמליח: גם במסגרת תקנות שהוא יכול לקבוע בעניין הזה.

מוטי אלמליח: זה סעיף אחר, אבל אני מדבר לגבי התעריף, אפשר לקבוע מחירים שונים לאוכלוסיות שונות, כמו שקבענו לאוכלוסיות מיוחדות בעלי צרכים מיוחדים.

מוטי אלמליח: גם פה ניתנה התייחסות ספציפית בחוק ואנחנו במסגרת התקנת התקנות אנחנו נבוא עם זה ועם הניירות שאנחנו עובדים מול האוצר, ואני מקווה שתהיה תמיכה מספיק מסביב שיעזרו לנו לקבל.

מוטי אלמליח: צריך לזכור דבר אחד חשוב, מי שהיום משלם את התעריף לעמותות שמפעילות את השירות הלאומי, זה אותו גוף מפעיל.

מוטי אלמליח: יכול להיות שזה גוף ממשלתי, יכול להיות שזו עמותה פרטית כמו יד שרה או בית חולים שהוא משלם את השכר.

מוטי אלמליח: חשוב מאוד להדגיש שהעלות הנוספת הזאת, ככל שאנחנו נלך לחקיקה, שלא תחול על אותו גוף מפעיל, כי אם אנחנו נשית על הגוף המפעיל את העלות הנוספת, הוא יעדיף כמו שאמרתי לא לקחת את הבנות האלה ולקחת בנות אחרות.

מוטי אלמליח: לכן חשוב לשים לב שהסכום הנוסף הזה יבוא במסגרת הרשות או במסגרת אחרת.

בצלאל סמוטריץ': הכל בק-טו-בק.

בצלאל סמוטריץ': חייב להיות.

מוטי אלמליח: כן.

מוטי אלמליח: אני אומר, הכל בק-טו-בק שזה לא יבוא, כמו שימי החופשה הנוספים, שבסופו של דבר אם אנחנו נעשה ימי חופשה נוספים, גופים מפעילים יעדיפו לא לקחת בנות כאלה, אותו דבר אם אנחנו נשית עליהם - - -

בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב שאתה צודק.

מוטי אלמליח: בטח.

מוטי אלמליח: אם אתה - - -

בצלאל סמוטריץ': זה לא עניין של הגוף- - - זה העניין של צרכן הקצה, של המוסד שבו היא מתנדבת, שיסתדר - - -

מוטי אלמליח: יפה, זה מה שאני מתכוון, זה גוף מפעיל.

בצלאל סמוטריץ': זה כולם ירצו - - -

מוטי אלמליח: אני בטוח שלא.

מוטי אלמליח: היה לנו ניסיון רע עם זה, כי ברגע שאתה משית עליהם עוד עלויות, או שהן לא - - -

בצלאל סמוטריץ': לא עלויות.

בצלאל סמוטריץ': עלויות, אמרתי, אני מסכים איתך 100%, חופשה זה לגיטימי.

בצלאל סמוטריץ': יש המון ערך מוסף בו, לי אין ספק, צריך גם את זה לשים על השולחן, יש לבת כזאת, עולה חדשה, אם כמובן היא מוצבת נכון במקום טוב, המון ערך מוסף גם.

בצלאל סמוטריץ': היא לא רק נתרמת.

בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל מקבלת מזה המון, השירות הלאומי מקבל מזה המון - - -

מוטי אלמליח: ברור.

מוטי אלמליח: אבל ברגע שאתה הולך כמו שאמרת למשתמש הקצה שזה הגוף המפעיל, אותה עמותה יכולה לקבל 100% תפקוד או 70% תפקוד, היא תעדיף את ה-100%.

בצלאל סמוטריץ': אבל היא תקבל 70% תפקוד ב-120% כי הבת הזאת נותנת ערך מוסף שאין לה מבת ישראלית כי היא צריכה - - -

מוטי אלמליח: ברור אבל עדיין מסתכלים בסופו של דבר על ימי העבודה בפועל.

מוטי אלמליח: אם אתה מצמצם את ימי העבודה, ילכו פחות לנתיב הזה ואת זה אנחנו רוצים למנוע.

מוטי אלמליח: כולנו רוצים שהבנות ישרתו, ושישרתו במקומות הכי טובים ושזה לא יפריע או יפריע כמה שפחות למהלך השירות.

בצלאל סמוטריץ': אבל בסוף מתוך 18,000 תקנים יש לך 250, יהיו 500, יהיו 1,000, תאמין לי, יהיו לך 5% מהגופים המפעילים שיגידו "וואלה, אנחנו מרוויחים ערך מוסף" - - -

מוטי אלמליח: יהיו כאלה ויהיו כאלה.

מוטי אלמליח: ככל שזה במשרדי ממשלה זה פחות או יותר כמו הצבא.

בצלאל סמוטריץ': וכמה תקנים יש לך במשרדים?

בצלאל סמוטריץ': המון.

מוטי אלמליח: יש המון במשרדים, נכון.

מוטי אלמליח: אבל יש גם הרבה בגופים פרטיים.

מוטי אלמליח: צריך לשים את הדברים האלה על השולחן.

אברהם נגוסה: אני רוצה תשים את זה בלי סיבובים.

אברהם נגוסה: פשוט תעשה ישר את העניין.

מוטי אלמליח: אני אומר, במסגרת התקנת התקנות שצריכה להיות בשבועות הקרובים אנחנו נעלה את זה.

מוטי אלמליח: אנחנו במגעים שוטפים עם האוצר.

אברהם נגוסה: את מה תעלה?

מוטי אלמליח: את הנושא הזה של לקבוע מחירים או לקבוע תעריף לבת שירות בודדת ולנסות, אני לא יודע אם להשוות לחיילים בודדים ממש, לצמצם את הפער בין חיילים לבין - - -

אברהם נגוסה: למה אתה לא משתמש ב"להשוות"?

מוטי אלמליח: להשוות את התנאים אבל, אצלנו תמיד אנחנו אומרים, גם בחוק ובחוק של החרדים, תמיד הצבא הוא מעלינו, אנחנו מתחת לצבא.

מוטי אלמליח: לכן אני אומר להשוות, אנחנו מנסים להשוות, לא אחד לאחד אלא אנחנו דרגה אחת פחות מהצבא, אבל לצמצם את הפערים עד כמה שאפשר.

איל בן ראובן: תראה, אני מציע כך, הרציונל צריך להיות ברור, אנחנו מדברים פה אגב על בנות שבאות מחו"ל לשרת.

איל בן ראובן: בואו לא נתרחב כרגע, זו מטרת הדיון פה.

איל בן ראובן: הבנות האלה, אני אומר את זה פה, העדיפות היא תמיד למי שרוצה להתגייס, העדיפות היא תמיד צה"ל.

איל בן ראובן: נקודה.

איל בן ראובן: אבל מתחת לזה יש בנות שנותנות שירות מאוד מאוד חשוב למדינת ישראל ולכן הרציונל צריך להיות כזה שמשווה את התנאים עם חייל בודד שאיננו קרבי.

איל בן ראובן: ההגדרות מאוד ברורות.

איל בן ראובן: מה שצריך פה רק, שאנחנו נגדיר פה, שאתה תגדיר, שבתוך זמן קצוב, ואני מציע כמו שהציע לי פה בצלאל והוא צודק, עוד בתוך המושב הזה אנחנו רוצים לקבל תשובה שתבואו תגידו "תראו, דיברנו עם השר, זאת המלצתנו, דיברנו עם האוצר", האוצר קיבל – טוב, האוצר לא קיבל, האוצר צריך להיות בדיון הזה והאוצר לא קיבל, אז אנחנו נתנפל על האוצר ונסגור את העניין.

איל בן ראובן: זה כסף, אתה יודע, זה אבסורד.

איל בן ראובן: על מה אנחנו מדברים פה?

איל בן ראובן: ברמת מדינה.

איל בן ראובן: זה ממש מטורף.

בצלאל סמוטריץ': בסוף יש פקידים, אז יש שר.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רואה את כחלון מתנגד ל-4, 5, 6, וזה יגדל גם עם השנים.

בצלאל סמוטריץ': לא מחר בבוקר.

בצלאל סמוטריץ': ב-2019 יש בעיה להכניס 4 מיליון ₪?

אברהם נגוסה: השר הוא תומך גדול בנושא הזה.

מוטי אלמליח: שלא יצטייר שאנחנו מתנגדים, אני תומך הכי גדול בזה.

מוטי אלמליח: בשמחה רבה.

מוטי אלמליח: זה יגדיל את התקציב ברשות.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם ולהגיש את זה לכנסת.

אברהם נגוסה: לא נעשה את זה היום, אנחנו נקיים בעוד חודש דיון המשך, ובדיון הבא אנחנו מבקשים שתבואו עם תכנית ותקציב.

אברהם נגוסה: בתוך החודש הזה אם תרצו את עזרתנו, אנחנו מוכנים לעזור.

אברהם נגוסה: לבוא לאוצר ולכל גוף שתרצו.

אברהם נגוסה: אם תתקלו בבעיה.

אברהם נגוסה: עוד חודש נקיים דיון בנושא.

יצחק הילדסהיימר: אבל יש החלטה עקרונית שהוועדה דורשת השוואת התנאים.

אברהם נגוסה: בוודאי.

אברהם נגוסה: אני אסכם.

אברהם נגוסה: ועדת העלייה הקליטה והתפוצות קוראת לרשות להשוות את התנאים הכלכליים של בנות שירות בודדות - - -

בצלאל סמוטריץ': בנות שירות עולות.

בצלאל סמוטריץ': עולות.

בצלאל סמוטריץ': רק עולות.

בצלאל סמוטריץ': אל תרחיב את זה עכשיו.

מוטי אלמליח: אנחנו מדברים על עולות.

מוטי אלמליח: אנחנו לא יכולים - - -

אברהם נגוסה: לתנאיהם של חיילים בודדים שאינם קרביים.

מוטי אלמליח: לא, יש תומך לחימה גם.

מוטי אלמליח: לא תומך לחימה.

מוטי אלמליח: אנחנו מדברים על עורפיים.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: זו החלטה שלנו.

אברהם נגוסה: בעוד חודש נקיים דיון כדי לקבל את התכניות לביצוע, לא עוד סיבובים.

אברהם נגוסה: אני רוצה תכלס.

אברהם נגוסה: נקבל את התכנית ואם יהיו בעיות תגייסו אותנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכולם.