ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1075, 2018-06-18 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים בהצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), התשע"ח-2018.

משה גפני: יש פה הצעת חוק ממשלתית ושתי הצעות חוק פרטיות שמוזגו יחד, לאחר שהן קיבלו עליהן את הצעת החוק הממשלתית.

משה גפני: אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: לאחר שעשינו ישיבה ביום רביעי, ומיצבנו את המחלוקות שיש בין הוועדה לבין הממשלה, אני לא בטוח שאנחנו יכולים עם זה לסיים.

משה גפני: חשבתי שנגיד את ההבדלים, ננהל ויכוח של רבע שעה ונצביע.

משה גפני: התברר לי במהלך הנסיעה מבני-ברק לכאן שזה לא הולך לקרות.

משה גפני: קודם כל, הממשלה פתאום השתנתה.

משה גפני: לא הבנתי בדיוק.

משה גפני: האמת היא שלאחרונה אני לא יודע לקרוא את הממשלה.

משה גפני: אני גם מקבל טלפון ממנכ"ל משרד האוצר.

משה גפני: לא כל כך הבנתי מה הוויכוח.

משה גפני: הרי ביום רביעי הבאנו את הנושאים שעומדים על סדר-היום, ופחות או יותר הכול היה מתואם.

משה גפני: נשאר רק הגובה של המס או של ההטבות שעליהן אנחנו מדברים, אבל כל הדברים האחרים היו בסדר.

משה גפני: יחידים, למשל, לא היה ויכוח.

אריאל יוצר: על יחידים היה ויכוח.

משה גפני: לא היית פה, אז מה אתה מתערב?

מיקי רוזנטל: היה ויכוח אבל הוא הוכרע.

אריאל יוצר: מותר לי להתעדכן מה היה.

משה גפני: אין ספק.

משה גפני: אני צוחק איתך.

משה גפני: אני רק רוצה לדעת מה אתם רוצים שאני אשלם לכם תמורת זה.

אריאל יוצר: שום דבר.

משה גפני: אנחנו נצטרך כן לחזור על הדברים האלה.

משה גפני: אני גם קיבלתי טלפונים.

משה גפני: אני מבין שגם אתה תרצה להתייחס לעניין, גינדי, נכון?

ירון גינדי: כן.

משה גפני: יש לנו דיון, כמעט הצבעה, על החלת החקיקה על יחידים.

משה גפני: אני מבין שפתאום נהיה ספק לגבי העניין הזה.

גיא גולדמן: לא נהיה ספק.

גיא גולדמן: אמרנו שצריכה להיות הלימה בין שיעורי המס ליחידים לאלו שניתנים לחברות, כדי שלא יהיה פער או תמריץ לפעול כיחיד.

משה גפני: רק לברר את העובדות.

שגית אפיק: מה זה הלימה?

שגית אפיק: על איזה שיעורים אנחנו מדברים?

משה גפני: אל תתערבי בעברית.

משה גפני: יש להם שמות, את יודעת.

משה גפני: אתם בעד יחידים או לא?

משה גפני: שאלתי אתכם ביום רביעי.

אריאל יוצר: אנחנו בעד יחידים, אבל באותם שיעורי מס.

שגית אפיק: שיגידו את השיעור.

שגית אפיק: 100 אחוז, 200 אחוז.

גיא גולדמן: חמש שנים, 29%.

שגית אפיק: לגבי חברות אנחנו מדברים על 11%.

גיא גולדמן: זה מתחשב במס על הדיבידנד.

משה גפני: יש לנו ויכוח עדיין לגבי הנושא של יחידים.

אריאל יוצר: הוויכוח הוא מובן או שאתה רוצה שנסביר אותו?

משה גפני: אתם תצטרכו להסביר.

משה גפני: אני רוצה להגיד על מה הוויכוחים.

משה גפני: מספר הדירות, הוועדה דרשה שיהיו 10 דירות.

משה גפני: שיעור הדירות להשכרה, כרגע מדובר על 50%.

משה גפני: הפחתת שיעורי המס מ-11 ל-9, מ-9 ל-7.5, מ-7.5 ל-3.5.

משה גפני: כרגע הוראת שעה לחמש שנים רק לפרויקטים שנגמרים.

עודד פורר: כמה זה לחמש שנים?

משה גפני: כל מי שקיבל היתר מהשנה האחרונה עד חמש שנים נכנס לגדר החוק.

משה גפני: הפריפריה, דיברנו גם על שיעורי המס.

משה גפני: נלך אחד-אחד.

משה גפני: לגבי הנושא של החקיקה על יחידים, מה העמדה שלכם?

אריאל יוצר: כבר רשות המיסים תציג את העניין מספרית.

אריאל יוצר: אני רק מדבר על הרציונל.

אריאל יוצר: באופן עקרוני הצעת החוק הגיעה לכאן כשהיא התייחסה לחברות בלבד, וזה הגיע משני טעמים מרכזיים.

אריאל יוצר: פעם אחת, ברמת העבודה של רשות המיסים נוח יותר לעבוד מול חברות.

דוד ביטן: מה זה נוח?

דוד ביטן: זה נימוק?

עודד פורר: אז תכניס גם את השעות, שהם צריכים להגיש בשעות נוחות את הדוחות.

עודד פורר: שלא יגישו בשעות לא נוחות.

משה גפני: הוא לא חייב להגיד דברים הגיוניים.

משה גפני: אנחנו מורגלים בזה.

משה גפני: אז אל תפריעו לו.

דוד ביטן: אני צריך את ועדת הכנסת.

דוד ביטן: אם הבעיה של היחידים לא תיפתר, הליכוד יהיה נגד החוק.

עודד פורר: השאלה אם זה נוח לך ללכת עכשיו לוועדת הכנסת.

משה גפני: ההחלטה פה הייתה גם על יחידים.

אריאל יוצר: אם המילה "נוח" לא הייתה נוחה לכם, אני אסביר.

אריאל יוצר: חברות מגישות דוחות מבוקרים, ולכן רשות המיסים - - -

דוד ביטן: שיהיה ברור, אנחנו נהיה נגד החוק.

אריאל יוצר: ביטן, אבל זו העמדה שלנו, מה לעשות?

דוד ביטן: אבל גם זאת העמדה שלנו.

דוד ביטן: אני הבנתי שאתם נבחרתם לכנסת.

אריאל יוצר: לא נבחרנו, אבל את העמדה שלנו מותר להגיד כאן?

אריאל יוצר: העמדה שלנו היא עמדה מקצועית.

מיקי רוזנטל: נוחות זה לא יכול להיות תירוץ.

אריאל יוצר: תיקנתי את הז'רגון הלא מקצועי.

משה גפני: אתה לא היית בישיבה הקודמת, אז שכחת שפה לא מנהלים דיאלוג עם אף אחד בלי רשות מהיושב-ראש.

משה גפני: אני לא יודע מה עשית ביום רביעי כשאנחנו פה דיברנו ועבדנו, אבל אני מזכיר לך, אתה לא מתווכח פה עם אף אחד.

משה גפני: גם עם מי שאומר שאתה לא הגיוני.

משה גפני: אני שומר לך אמונים, עד שאני אשלם לך מה שאתם מבקשים.

משה גפני: בבקשה.

אריאל יוצר: אני אתרגם את המילה נוח.

משה גפני: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

משה גפני: אתה יכול להגיד לא נוח.

משה גפני: אתם עובדים שעתיים ביום ואתם רוצים שזה יהיה בשעתיים האלה.

משה גפני: זה טיעון.

אריאל יוצר: כדי שיהיה לנו נוח.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: תסביר, בבקשה.

אריאל יוצר: חברות מגישות דוחות מבוקרים, יחידים לא.

אריאל יוצר: לכן העמדה של רשות המיסים הייתה, שלתוך תחולת החוק נכנסות בסוף רק חברות.

אריאל יוצר: העמדה שלנו בעניין הזה, מאחר שאנחנו מצד אחד מפחיתים את שיעורי המס, מצד שני מבקשים תקופות השכרה ארוכות יותר ומצד שלישי מקווים שלכל השוק הזה ייכנס פן מקצועי ופן של התמחות, ואנחנו מניחים שחברות עושות את זה יותר טוב ובצורה יותר מקצועית מאשר יחידים, לכן החוק נכנס בלי יחידים בכלל.

אריאל יוצר: ההערה של הוועדה, שאנחנו הבנו אותה, שהחוק הקיים כן מכיל יחידים.

אריאל יוצר: הבנו את העמדה שלכם שאתם לא מקבלים את העמדה שלנו.

אריאל יוצר: מה שאנחנו בוודאי לא חושבים שהגיוני שיקרה, שתהיה הפליית מס לטובת יחידים.

אריאל יוצר: מאחר שעל יחידים לא חל מס דיבידנד, יוצא שאם אנחנו לא מעלים לכאורה את שיעורי המס שלהם, אנחנו מייצרים הטבת מס לטובתם.

אריאל יוצר: וזה בעינינו לא סביר לא מבחינת תקציב, לא מבחינת מהות.

משה גפני: אבל יש דברים שחברות מקבלות ויחידים לא.

משה גפני: פחת מואץ, למשל.

אריאל יוצר: גם היחידים מקבלים.

ירון גינדי: בזה אתה צודק, אבל שאר הדברים לא נכונים.

שגית אפיק: מה זה שאר הדברים?

ירון גינדי: כנסת ישראל העבירה חקיקה של חברות הארנק במטרה להעביר מאות חברות להיות יחידים.

ירון גינדי: אז עכשיו אומרים לי שלא נוח לרשות המיסים שאנחנו חברות?

ירון גינדי: עשו פה חקיקה שהעבירה אלפים להיות יחידים.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

ירון גינדי: למה זה לא רלוונטי?

ירון גינדי: הם אומרים שהם לא רוצים יחידים.

מיקי לוי: אבל מה שייך חברות הארנק לעניין הזה?

מיקי לוי: בצדק העברנו את חברות הארנק.

רועי פולקמן: גינדי, תתייחס רק לשיעורי המס.

משה גפני: אתם לא רוצים לתת ליחידים שיהיה להם יותר הטבות?

משה גפני: תגיד לי את החשבון.

גיא גולדמן: המס על הדיבידנד הוא 20%, המס על חברות הוא 11%.

גיא גולדמן: שיעור המס שהולם את השיעורים האלה ליחיד הוא 29% לחמש שנים.

שגית אפיק: במקום 11% שיש לחברה?

גיא גולדמן: כן.

שגית אפיק: אז איך מ-11% אתם מגיעים ל-29%?

גיא גולדמן: כבר היום יחיד הוא ב-20%, לא ב-11%.

שגית אפיק: אבל עכשיו אתם עושים חוק שאתם מיטיבים לכולם, נכון?

שגית אפיק: אתם הופכים את ה-20% ל-11% בהצעה שלכם.

שגית אפיק: אז 11 ועוד 20?

רועי פולקמן: זה 31.

משה גפני: יש איזו סיבה שאתם רוצים לבלבל אותנו?

משה גפני: תגידו מראש.

משה גפני: כי אני הצלחתי להתבלבל.

משה גפני: לפי החוק החדש המס הוא 11% לחברות.

משה גפני: כמה זה המס ליחיד?

משה גפני: הרי יחיד לא נכלל לפי דבריכם בחוק.

גיא גולדמן: לפי החוק שאנחנו מציעים אין יחיד.

גיא גולדמן: בחוק הקיים 20%.

משה גפני: זאת אומרת, לפי החוק הקיים זה 11%, לפי ההצעה פה, היות שאין יחידים, אז יחידים ישלמו מס 29%.

יובל טנא: לא.

יובל טנא: לפי החוק הקיים, בהיעדר יחידים בחוק הזה, יחידים בעצם הולכים למשטר המס הכללי.

יובל טנא: במשטר המס הכללי הם משלמים 50%.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: בחוק הקיים במסלול האדום.

שגית אפיק: בוא נעשה הגדרת מינוחים.

שגית אפיק: החוק הקיים זה המסלול האדום, הצעת החוק זה מה שעכשיו אתם מביאים, וההשוואה שאתם מציעים עכשיו ליחיד זה הדבר החדש.

שגית אפיק: בחוק הקיים כמה היחידים?

יובל טנא: בחוק הקיים יחיד נמצא בחמש שנים ב-20%.

יובל טנא: החוק הקיים מעוות את השיקולים של קבלן להתנהל כיחיד ולא כחברה.

שגית אפיק: זאת אומרת, יותר משתלם לו להיות יחיד?

יובל טנא: יותר משתלם לו להיות יחיד, בגלל שבתור חברה הוא אומנם משלם 11%, שזה נמוך מ-20%, אבל בנוסף ל-11% הוא משלם גם מס דיבידנד, שהוא מושך את הדיבידנד מהחברה בשיעור של 20%.

יובל טנא: יחיד משלם רק את ה-20%.

משה גפני: אין לו דיבידנד, בסדר.

יובל טנא: לכן מה שמוצע כרגע זה מדרגות מס, עבור חברה 11% פלוס 20% דיבידנד שלא מפורש פה בחוק, בגלל שהוא מפורש בחוק הכללי.

רועי פולקמן: זה לחמש שנים, 10 ו-15.

רועי פולקמן: להבין את השיעורים.

יובל טנא: 29% לחמש שנים, 27% ל-10 שנים, 26% ל-15 שנים.

משה גפני: על חברות?

יובל טנא: על יחידים.

שגית אפיק: במקום 11, 9 ו-7.5.

משה גפני: הרי הדיון הזה הסתיים.

משה גפני: בתחילת הדיונים אתם אמרתם שאתם רוצים לעודד את הדירות להשכרה, ואנחנו אמרנו, בלי לעשות את החשבון של כמה יש אחוזי מס ביחיד וכמה יש בחברה, שצריך לאפשר גם ליחידים כמו שאנחנו מאפשרים לחברות.

משה גפני: הוויכוח בעניין הזה לדעתי הסתיים.

משה גפני: עכשיו אתם באים מחדש ואתם אומרים: לא, צריך שיהיה איזשהו איזון של המיסים, ולא יכול להיות שהיחיד יקבל הטבה יותר גדולה.

משה גפני: אני לא רואה שהוא מקבל הטבה יותר גדולה.

משה גפני: פשוט אין לו דיבידנדים.

משה גפני: אבל איזו הטבה יותר גדולה יש לו?

מירי סביון: ההשוואה בשיעורי המס נובעת מהשאלה כמה מיסים עולים עד שהכסף מגיע הביתה.

מירי סביון: כשהכסף נשאר בחברה, ההערכה היא שהוא ממשיך ונשאר במעגל העסקים הרגיל.

מירי סביון: אבל בסופו של יום, אם בעל המניות רוצה את הכסף הביתה כדי למשוך אותו אחרי הרווחים של החברה, הוא מושך אותו בדיבידנד.

מירי סביון: אצל יחיד ההכנסה נטו בסוף מגיעה ישירות ליחיד, הוא יכול לעשות איתה מה שהוא רוצה.

מירי סביון: לכן אם אנחנו רוצים, בין התאגדות כיחיד ובין התאגדות כחברה, הדרך הנכונה היא להשוות את שיעור המס עד הבית, כפי שאנחנו קוראים לזה.

משה גפני: ואם הוא לא ימשוך דיבידנד?

רועי פולקמן: יחיד לא יכול לא למשוך.

משה גפני: לא, החברה.

רועי פולקמן: החברה לא.

מיקי לוי: אם הוא לא ימשוך, הוא לא יקבל מיסים.

שגית אפיק: להשוות 29 ל-11, כשמחושב בזה דיבידנד, זו לא השוואה.

מירי סביון: זה העולם העסקי הרגיל שלנו.

משה גפני: מירי, אתם יכולים להגיד שהעמדה שלכם היא כזאת.

משה גפני: אתם גם לא חייבים לנמק אותה.

משה גפני: זאת עמדת הממשלה, שאם לא נקבל אותה – איך אמר לי המנכ"ל?

משה גפני: אנחנו יכולים גם למשוך את החוק.

משה גפני: זאת אומרת, הכוח בידיים שלכם.

משה גפני: אתם יכולים להחליט כן יחידים, לא יחידים.

משה גפני: אנחנו החלטנו שיחידים גם, כי הבנו את ההיגיון שלכם.

משה גפני: אמרתם שצריך לעודד דירות להשכרה, אנחנו חושבים שאם יש מספר דירות שאנחנו מסכימים עליו, גם יחידים יכולים לעשות את זה.

משה גפני: אז באתם עם טענה שאני לא כל כך מבין אותה, אבל זה לא אומר שום דבר, כי לא למדתי ליבה אז אני לא מבין.

משה גפני: אבל אני לא מבין את הטענה שלכם.

משה גפני: מדובר על מיסים שהיחיד משלם יותר, לא פחות.

משה גפני: אתם מביאים מהבוידעם עוד משהו, שאתם שמים אותו פה על השולחן, והוא דיבידנד.

משה גפני: בעל החברה יכול לתת את הדיבידנד ויכול לא לתת.

משה גפני: יש לו דבר אחד שאין ליחיד, הוא לא קשור לכל העניין הזה שאנחנו מדברים עליו עכשיו.

משה גפני: השאלה כמה מס הוא משלם וכמה מס הם משלמים, זה הדיון.

משה גפני: אתם אומרים, נכון שהחברה משלמת פחות, אבל הוא משלם דיבידנד.

משה גפני: דיבידנד הוא יכול לשלם והוא יכול לא לשלם.

משה גפני: זה ברצונו.

אריאל יוצר: אבל אז הוא לא לוקח את הכסף.

משה גפני: אז נשאר בחברה.

משה גפני: ראינו כמה שנשארים בחברה.

משה גפני: עשינו חוקים כדי לחייב אותו להוציא דיבידנד.

משה גפני: אבל מבחינת המס הטענה הזאת לא תופסת מים.

משה גפני: אתם רוצים לעודד דירות להשכרה, כן או לא?

מירי סביון: מה שאנחנו אומרים זאת שיטת המס בישראל.

משה גפני: שיטת המס זו מילה מאוד קשה מבחינתי.

משה גפני: אני לא למדתי את השיטה הזאת.

מירי סביון: אתם מכירים אותה מצוין.

מירי סביון: אתה יכול להסביר לנו.

מירי סביון: למה שיעור המס בחברות יותר גבוה משיעור המס ליחיד?

מירי סביון: כי התפיסה אומרת לחברות שעד שהכסף מגיע ליחיד - - -

שגית אפיק: שקלתם להשאיר את המסלול האדום בחוק הקיים ביחס ליחיד ולהחיל את הצעת החוק שלכם על חברות?

שגית אפיק: זה גם משהו שעלה כאן בישיבות.

גיא גולדמן: זה כל הנזקים.

גיא גולדמן: זה גם להשאיר אותו בעיוות מיסים, וגם לתת לו ליהנות מההסדר הישן של 3 מ-6 שמבטלים.

גיא גולדמן: זה כל העיוותים, זה עיוות פה ועיוות פה.

שגית אפיק: זאת אומרת, ההצעה שלכם מרעה גם לעניין שיעור הדירות להשכרה וגם לעניין שיעור המס.

משה גפני: יש מישהו שרוצה להתייחס לעניין של היחידים?

משה גפני: בבקשה, ירון גינדי, נשיא לשכת יועצי המס.

ירון גינדי: אני רוצה לגלות לכם סוד.

ירון גינדי: בלי החוק הזה אני ב-25% מס.

ירון גינדי: אמרתי את זה לערן יעקב על השולחן, אז ערן יעקב אמר שצריך למצוא דרך בין לבין.

משה גפני: מי זה "אני"?

ירון גינדי: יחיד.

ירון גינדי: אם חטאתי ואני יחיד, אז אני ב-25% מס בלי העזרה שלכם.

ירון גינדי: במיוחד בדירות האלה שאנחנו מדברים עליהן, גם לפי החוזר שלכם.

ירון גינדי: אז אין בעיה.

ירון גינדי: אני רק רוצה להזכיר לכם עוד דבר, שבשלב הראשון בעשר השנים הראשונות, או קצת יותר, החברה בכלל לא יכולה לחלק דיבידנד שאתם מדברים עליו.

ירון גינדי: אין לה אפשרות.

ירון גינדי: יש לה פחת מואץ, אין לה רווחים.

ירון גינדי: היא בכלל לא יכולה לחלק דיבידנד.

מיכאל אסולין: בדיבידנד זה מעודפים חשבונאים.

מיכאל אסולין: ואז הפחת המואץ לא רלוונטי.

ירון גינדי: אבל אני לא יכול לחלק אותו בפועל, אז על מה אתם מדברים איתי שאני יכול לחלק דיבידנד ושאני ב-29% מס, שבלעדיכם אני ב-25% מס?

ירון גינדי: החוק הקיים היום מדבר על 20% מס ליחידים, ואנחנו רוצים להיטיב עם החוק הקיים היום, אז אנחנו אומרים 29%.

ירון גינדי: אני מקווה שמה שאמרתי היה ברור.

ירון גינדי: דבר נוסף, ליחיד, מה שאין לחברה, יש עוד 17.83% ביטוח לאומי, כאשר בגין הביטוח הלאומי הזה לא גדלה לו קצבת הזקנה או משהו כזה או אחר.

ירון גינדי: יש לו עוד מס של 17.83% ביטוח לאומי.

משה גפני: לכן מה אתה מבקש שנעשה?

ירון גינדי: אני חושב שמה שהוועדה עשתה באחוזי המס שהם עשו זה פחות או יותר מה שצריך להיות.

ירון גינדי: התקרה צריכה להיות עד 20%.

משה גפני: ולפי דעתך זה צריך לחול גם על יחידים?

ירון גינדי: איזו שאלה?

ירון גינדי: הרוב יהיה פה של יחידים.

ירון גינדי: שיראו לי את הסטטיסטיקה שלהם, כמה הגישו חברות וכמה הגישו יחידים.

ירון גינדי: רוב הקרקעות במרכז של יחידים.

משה גפני: יש מישהו מחברי הכנסת שרוצה להתייחס לנושא של יחידים?

עודד פורר: אני רוצה להתייחס להגדרה של השכרה למגורים.

עודד פורר: יש פה איזשהו עניין.

משה גפני: נגמור קודם את העניין של היחידים.

משה גפני: כולם בדעה שצריך יחידים?

מיכאל אסולין: לגבי ההערה של מר גינדי, שיחיד נמצא ב-25%, זה בהנחה והיקף הדירות שלו לא עולה לכדי עסק.

מיכאל אסולין: בטיוטת החוזר שלנו, שפורסמה - - -

ירון גינדי: בוטלה.

ירון גינדי: טיוטת החוזר הוקפאה.

מיכאל אסולין: היא לא בוטלה.

מיכאל אסולין: היא רק אומר שמעל 10 דירות רשמית זה עסק, ואז כבר כל ההשכרה שלך גם במס שולי של 47%.

מיכאל אסולין: ולכן ההשוואה של ה-25% שמר גינדי מתייחס אליה היא לא רלוונטית במקומות שבהם אנחנו מדברים על מעל 10 דירות.

משה גפני: תודה רבה.

ירון גינדי: הטיוטה הוקפאה.

מיקי לוי: מחר יניעו אותה.

ירון גינדי: מה זה יניעו אותה?

ירון גינדי: אין הסכמה על זה בכלל, גם בתוך רשות המיסים.

ירון גינדי: הטיוטה הוקפאה.

ירון גינדי: פסק הדין דיבר על 20 דירות, הם הוציאו טיוטה על 10 דירות.

ירון גינדי: על מה אנחנו מדברים?

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: רועי, מה אתה אומר לגבי יחידים?

רועי פולקמן: הייתה אמירה שאמרנו אותה מהתחלה בדיון, שאנחנו רוצים להשוות.

רועי פולקמן: רוצים להכניס יחידים לחוק ולהשוות תנאים.

רועי פולקמן: השאלה מה זה שווים.

רועי פולקמן: אמרנו שאנחנו לא רוצים להעדיף יחידים על חברות, השאלה מה המנגנון.

עודד פורר: השאלה אם אנחנו יכולים להחיל ביטוח לאומי גם על חברות.

רועי פולקמן: ביטוח לאומי זה לא אותו דבר בשיעור המס.

משה גפני: אתה היית מבחינתנו די דרמטי בעניין הזה, ומה שאמרת היה פה מעבר לאמירה הרגילה של חבר כנסת.

משה גפני: אתה גם אחד המציעים.

משה גפני: אתה אמרת שזה יחול גם על יחיד, אז מה עכשיו, זה יחול על יחיד או לא?

רועי פולקמן: אמרנו שכן, זה יחול על יחיד.

רועי פולקמן: הוויכוח שלנו עכשיו באיזה אופן זה לא מרע את מצבו.

רועי פולקמן: אחת החלופות שעלתה על השולחן הייתה להגיד שיחיד יכול להעביר את זה לחברה בלי שהדבר הזה יפגע בו, במובן של מס רכישה שהוא נמוך וכו'.

רועי פולקמן: זו עוד אחת החלופות שביקשתי מרשות המיסים לבדוק אותה.

רועי פולקמן: הרי אמרו לי בדיון הזה שכאשר ליחיד יש נכס והוא רוצה להפוך את זה לחברה, עצם ההעברה של זה לחברה, גם אם בבעלותו המלאה, הופך לאירוע מס.

רועי פולקמן: אם פה אפשר לבוא לקראת היחידים, לדעתי פתרנו את הבעיה.

משה גפני: יש כאלה יחידים שלא רוצים.

משה גפני: רוצים להיות יחידים, לא רוצים להיות חברות.

רועי פולקמן: מאה אחוז.

רועי פולקמן: אז במקרה הזה יחולו שיעורי המס שצוינו פה.

רועי פולקמן: אבל שיחיד יוכל להקים חברה.

יעקב אשר: למה לא לשנות את שיעורי המס?

שגית אפיק: אתם מסכימים שיחיד שיקים חברה זה לא יהיה אירוע מס?

קריאה: אין אירוע מס, יש רק 0.5% מס רכישה.

רועי פולקמן: בדיוק.

רועי פולקמן: זה האירוע.

רועי פולקמן: זה עושה את זה הרבה יותר נקי ואלגנטי.

רועי פולקמן: לא פוגעים ביחידים.

רועי פולקמן: אומרים ליחיד: אתה רוצה נכס עסקי להשכרה, תקים חברת השכרה בלי שזה אירוע מס.

רועי פולקמן: זו הדרך הנכונה.

רועי פולקמן: פה יש תרגילים מיסויים של יחידים שאנחנו לא רוצים לאפשר אותם, זה ברור.

ירון גינדי: אבל אין כאן תרגילים.

רועי פולקמן: ואז הם לא נפגעים, דרך אגב.

משה גפני: אני רוצה שתדעו שהרוב המוחלט של חברי הוועדה סבור שזה צריך לחול גם על יחיד.

משה גפני: כך היה בכל הדיונים, אבל גם עכשיו.

משה גפני: יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: גם אני אחד ממגישי ההצעה.

יעקב אשר: גם רועי וגם אני וגם האחרים חשבנו אותו הדבר, שלפתוח את זה גם ליחידים זה גם אינטרס של המדינה, אם רוצים להגדיל את ההיצע של הדבר הזה, וגם זה מה שצריך להיות.

יעקב אשר: לבוא היום ולומר שיעשו את זה רק במקרים מסוימים, אני חושב שאולי אנחנו קצת מפספסים, ואולי יש דרך אחרת שאפשר למצוא, ולא בדרך הזאת, רועי.

יעקב אשר: לכן כמגיש אני יכול לומר שמה שאמר אדוני משקף את מה שאנחנו התכוונו כשהגשנו את ההצעה.

משה גפני: שזה יחול גם על יחידים, זאת דעתך?

יעקב אשר: נכון, באופן חד-משמעי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: אדוני היושב-ראש, תודה.

חיים ילין: כשהחוק שלי ושל פולקמן מוזג, זה היה 15 לחודש.

חיים ילין: ב-15 לחודש לא זזנו מהבית, ביקשתי ממך לדחות את זה, כי זה היה יום הנכבה.

חיים ילין: הם הקדימו את זה ל-14.

חיים ילין: העיקר שלחוק הזה לא יהיה פיח, כי זה הדבר הכי חשוב.

חיים ילין: אנחנו באנו עם חוק שאומר שני דברים.

חיים ילין: יש בעוטף עזה שיטה שנקראת "בתי אגודה".

חיים ילין: אנחנו למדנו את השיטה הזאת גם מאיו"ש, אבל היא קיימת היום בעוטף, וזאת ההצלחה הכי גדולה שיש.

חיים ילין: משם באתי עם החוק.

חיים ילין: במקום שמאה דיירים ייקנו דירות והבנקים רק יתעשרו מהדבר הזה, בגלל שלוקחים משכנתאות במחירים אסטרונומיים, וגם למשפחות הצעירות אין אפשרות להביא את ההון העצמי, כי זו אחת הבעיות הקשות ביותר, הצענו להקים את המסלול של בתי אגודה.

חיים ילין: מה זה בתי אגודה?

חיים ילין: באים זוגות צעירים, משלמים שכר דירה.

חיים ילין: שכר הדירה הוא חלק מההון.

חיים ילין: מה זאת אומרת?

חיים ילין: אם זוג שילם שנתיים שכר דירה של 3,000 שקלים לחודש, אז 72,000 השקלים מוכרים לקניית הדירה.

חיים ילין: זה כמו הון עצמי.

חיים ילין: זאת אומרת, שכר הדירה עצמו זה כאילו תשלום למשכנתא.

חיים ילין: מה האגודה עושה?

חיים ילין: היא לוקחת את כל הכסף, כולל הקנייה, ומיד בונה עוד 10 יחידות דיור.

חיים ילין: בונים כל פעם נגלות של 10 ועוד 10.

חיים ילין: כך האגודה היא בעלת הדירות, עד שקונים אותן, אבל היא מגלגלת כל הזמן את הדיור הזה.

חיים ילין: אין אגודה עכשיו, בגלל שהיינו ברפורמות והקמנו שם את החקיקה של קרן ריד, הצענו שבמקום החלופה לאגודה תהיה קרן ריד שעושה את אותה פעולה.

חיים ילין: אמרנו שזו לא אגודה שהאינטרס שלה לא להרוויח.

חיים ילין: האגודה רוצה ליישב עוד אנשים, המטרה היא לא להרוויח עוד כסף.

חיים ילין: אז במקום ש-100% ילך להון העצמי, 50% ילך להון העצמי.

חיים ילין: על זה מדובר.

חיים ילין: זאת אומרת, במקום 72,000 שקלים שהולכים כמקדמה לקניית הדירה, רק 36,000 שקלים.

חיים ילין: הצגתי את זה, כי אני באמת מאמין שהשיטה הזאת היא שיטה שמנצחת.

משה גפני: מה אתה מבקש?

חיים ילין: אני רוצה שבחקיקה ייאמר שקרנות ריד ייכנסו שם.

חיים ילין: אני לא נכנס לוויכוח של חברות ויחידים.

חיים ילין: זה סוכם, זה אושר על-ידי האוצר.

חיים ילין: האוצר רואה את הנושא הזה בעין יפה.

משה גפני: אתה מבקש שבחוק הזה ייכנס גם קרן ריד?

חיים ילין: בדיוק.

חיים ילין: זה דבר אחד.

חיים ילין: אני לא נכנס כרגע לשאלה אם קרן הריד לוקחת 50% או 70% או 30% מההון לזוגות הצעירים.

חיים ילין: אני לא נכנס לזה, כי אני חושב שיש לי גם אמירה בעניין.

חיים ילין: אבל מה שטוב בקרן ריד, שהיא יכולה גם לקנות יחידות דיור ולגלגל אותן באותה שיטה, בלי לאבד את נושא המיסוי.

משה גפני: אתה בעד קרן ריד?

חיים ילין: כן.

רועי פולקמן: תכף נגיע לזה.

משה גפני: האמת היא שיכול להיות שתגיע לזה בעוד שנה, כי בינתיים היו ארבע ישיבות וזה לא הוזכר בכלל.

רועי פולקמן: זה הוזכר גם בישיבה הקודמת ונשלחה הצעה לנוסח לוועדה.

משה גפני: מתי?

רועי פולקמן: בשבוע שעבר.

שגית אפיק: אתה מדבר על מה שהעברתם אתמול.

רועי פולקמן: אבל היה גם בפעם הקודמת.

משה גפני: לא לפני חודש.

רועי פולקמן: לא לפני חודש, אבל אפשר לדבר על זה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, באתי אליך כי ב-15 לחודש היה הדיון הראשון של המיזוג ולא יכולתי להיות שם.

חיים ילין: הדיון השני היה לפני שבוע ולא הצלחתי להשחיל את הנושא.

משה גפני: היו כמה ישיבות.

חיים ילין: ישבתי עם היועצים המשפטיים שלך כדי להכניס את זה.

חיים ילין: אני אסתפק בזה שקרן ריד תוכל להיכנס פנימה, יוכלו גם לקנות יחידות דיור.

חיים ילין: המיסוי יהיה אותו מיסוי.

חיים ילין: אני רוצה שגם האוצר יבין את זה.

חיים ילין: יש אפשרות לשנות את זה.

חיים ילין: אני אומר את זה לאוצר ולכולם, השיטה הזאת היא שיטה מנצחת.

חיים ילין: יש כנראה אינטרסים למערכת הבנקאית שזה לא יקרה, וזה לא סתם.

משה גפני: אתה הובנת.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם הם מסכימים לקרן ריד.

משה גפני: זה חוק ממשלתי.

חיים ילין: לא היו מעבירים את החוק שלי בטרומית אם האוצר לא היה מסכים.

חיים ילין: הם הסכימו.

חיים ילין: אבל אני רוצה לדבר על העיקרון.

חיים ילין: אני חושב שהעיקרון הזה של קרנות ריד, שחלק מהכספים באים גם מתוך תרומות מחוץ לארץ, מיהודים שרוצים גם ליישב את הנגב ואת הגליל, כי אני מכיר את קרנות ריד החברתיות האלה.

חיים ילין: הם נהנים מזה שהם מקבלים על התרומה הזאת את ניכוי המס שיש להם באותה מדינה, מתוך זה שבתקנות של המס יש להם נושא של מחזור ונדל"ן.

חיים ילין: אלה שתי קרנות גדולות מאוד שמקבלים על זה.

חיים ילין: ויש אנשים שבתוך מדינת ישראל רואים בזה מצווה חברתית ממדרגה ראשונה.

חיים ילין: בואו נפתח את הדלתות לאותן חברות שיכולות.

משה גפני: הממשלה, הוא מדבר על מצוות והוא מדבר על תרומות.

אריאל יוצר: אנחנו בעד.

משה גפני: כל אחד והמצוות שלו.

משה גפני: מה אתם אומרים על זה?

אריאל יוצר: אם הצלחנו להבין למה הוא מתכוון, אני מניח שהוא מדבר על סיטואציה שבה יוכל קבלן להעביר את הנכס לקרן ריד.

חיים ילין: גם, בין היתר.

חיים ילין: קרן ריד גם יכולה לעשות את העסקה מול קבלן.

אריאל יוצר: אנחנו לא שוללים את זה, אבל זה קשה בלי שאתה רואה בדיוק מה מנוסח ומה רוצים, להגיד באופן מוחלט כן.

חיים ילין: החוק פה, מוצמד.

אריאל יוצר: על הרציונל שבו אפשר להעביר מקבלן לקרן ריד את הדירות, אנחנו צריכים לבדוק את העניין הזה.

אריאל יוצר: מה לעשות שזה ככה נזרק לנו באוויר ואני צריך לבדוק.

חיים ילין: אתם יודעים למה התוכנית של עוטף עזה עבדה במאה אחוז?

חיים ילין: כי אריאל היה מאחוריה.

חיים ילין: בתוך ההחלטה של עוטף עזה היו בתי אגודה שאתה אישרת אותם.

חיים ילין: עכשיו אני מבין את המודל הזה לקרן ריד, זה אותו דבר.

חיים ילין: הרי אני לא יכול להקים בבאר-שבע אגודה.

רועי פולקמן: מה שהונח זה תיקון מאוד פשוט.

רועי פולקמן: דובר על מ-50 ל-20 דירות, שזה דבר קטן, זה לא דרמה.

שגית אפיק: אבל זה במסלול האדום.

רועי פולקמן: כן, בסדר.

שגית אפיק: אבל במסלול האדום אם מבטלים.

רועי פולקמן: לא משנה, גם במסלול הזה.

רועי פולקמן: כל מה שאמרנו, זה כמו הדיון על יחידים.

משה גפני: הם שוללים את זה?

רועי פולקמן: מה זה שוללים?

רועי פולקמן: אמרנו 20 דירות במקום 50, ודבר שני, שמי שבנה בניין להשכרה יהיה זכאי להטבות גם אם מכר את הדירות לקרן השקעות במקרקעין.

שגית אפיק: אתה מסכים?

משה גפני: אני לא רוצה לעשות כלום.

משה גפני: בינתיים על הדברים הבסיסיים אנחנו חולקים.

אריאל יוצר: לא חולקים.

אריאל יוצר: אני צריך לראות את הנוסח.

יצחק וקנין: לפי החיוכים של אריאל אני כבר יודע.

משה גפני: החיוך שלו זה משהו מיוחד.

יצחק וקנין: החיוך שלו זה משהו חבל על הזמן.

חיים ילין: אבל הוא תמיד מחייך.

חיים ילין: גם כשהוא חוטף הוא מחייך.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, רועי פולקמן וחיים ילין, מהחוק הזה לא יצא כלום.

יצחק וקנין: תגנזו אותו, קחו אותו.

יצחק וקנין: אלה תחושות הבטן.

יצחק וקנין: אנחנו מבזבזים זמן.

רועי פולקמן: לא יצא כי לא נצליח להעביר אותו?

רועי פולקמן: מה זה לא יצא?

יצחק וקנין: ידידי, אתה בעצמך לא שלם, הם לא שלמים איתך.

רועי פולקמן: אני שלם לגמרי.

רועי פולקמן: זו הטבה גדולה.

יצחק וקנין: כל מה שאתה תביא, הם יחזרו אחורה.

יצחק וקנין: אז חבל על הזמן.

יצחק וקנין: אנחנו סתם מבזבזים את זמננו.

רועי פולקמן: חבל, בואו נעשה תיקונים שצריך ונגמור את זה.

רועי פולקמן: האופציה היא לא לעשות כלום?

יצחק וקנין: לעשות תיקון שהוא לא כלום, עדיף לא לעשות אותו.

רועי פולקמן: משש לחצי זה כלום?

רועי פולקמן: מסלול ירוק זה כלום?

רועי פולקמן: להפחית נקודות מס זה כלום?

רועי פולקמן: לתת הטבת מס לפריפריה?

משה גפני: מיד אתן למגוריט.

משה גפני: דיברתי אתכם בטלפון.

משה גפני: אבל לפני זה חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת ילין, הוא כן התייחס למשהו שצריך לשים לב אליו בהגדרות.

עודד פורר: בהגדרה של השכרה למגורים מוגדר השכרת דירת מגורים ליחיד לתקופה של שנה לפחות.

עודד פורר: אם אני השכרתי את זה, יכול להיות שהשכרתי את זה לקרן השקעות כזאת או אחרת, כמו שיחיד שבנה והשכיר, או שהשכרתי למשל לאוניברסיטה שאומרת שהיא הולכת להשכיר את כל הדירות האלה לסטודנטים באופן ישיר, או לארגון חברתי או לישיבה שמשכירים לתלמידים פר תלמיד לפי כל הכללים.

עודד פורר: מדוע שאני לא אהנה מהטבת המס?

עודד פורר: כי אני השכרתי את זה מרוכז, את כל הדירות.

רועי פולקמן: יש בעיה עם זה?

אריאל יוצר: באופן עקרוני לא.

אריאל יוצר: אנחנו חושבים שאין בעיה להתקדם עם הרציונל שבו יחיד או חברה מעבירים את הנכס לקרן ריד.

אריאל יוצר: אבל אני רוצה לראות נוסח.

שגית אפיק: הוא קרא לך את הנוסח.

שגית אפיק: אתם אומרים דברים אחרים.

שגית אפיק: אריאל אומר שעקרונית הוא מסכים לריד אבל הוא לא יודע מה בדיוק, הוא צריך לשקול את זה.

אריאל יוצר: אני צריך לראות את הנוסח.

עודד פורר: הערה נוספת, שהיום אפשר חצי ועכשיו הם רוצים 66% שזה בעצם 70%.

עודד פורר: למה עד 2022?

עודד פורר: אתה רוצה לעשות משהו שהוא ארוך?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מנכ"ל מגוריט, בבקשה.

משה גפני: מהסיפור של מגוריט נודע לי רק בסוף השבוע.

משה גפני: איפה הייתם כל הזמן?

משה גפני: קיימנו על זה כבר ארבעה דיונים ולא שמענו את קולכם.

משה גפני: אנחנו מאפשרים לכל מי שמבקש לדבר.

מתי דב: לא זומנו לדיון.

משה גפני: לא ידעתם שמתנהל דיון על עידוד השקעות הון בדיור להשכרה?

מתי דב: היינו אצל רועי פולקמן בפגישה והצגנו לו את הנושא, ואז נודע לנו שיש ישיבה ביום רביעי שעבר.

מתי דב: העברנו חומר בהתאם, עם הבקשות שלנו, איך אנחנו צריכים להשתלב.

משה גפני: אנחנו קיימנו לדעתי ארבע ישיבות.

משה גפני: בארבע הישיבות שקיימנו על כל הנושא הזה היו לנו פה ויכוחים.

משה גפני: המילה ריד לא הייתה.

רועי פולקמן: חיים ילין העלה אותה גם בישיבה הראשונה, וגם אני העליתי אותה בישיבה השנייה.

רועי פולקמן: אבל עכשיו אנחנו במקום אחר, גפני.

משה גפני: אתה מעביר עלי ביקורת?

משה גפני: לא נכנס לי לראש העניין של ריד.

משה גפני: אני לא מעביר ביקורת על אף אחד.

משה גפני: אני מסובך עם החוק הזה מאוד מאוד.

משה גפני: זה חוק שאני חשבתי שכבר הגעתי לסיכום.

משה גפני: אם הייתי במצב שבו תיארתי לעצמי ששם אני עומד, בעצם כבר לא היה על מה לדון עכשיו, כי כבר היינו מסכמים את זה ביום רביעי.

משה גפני: אין לי טענות.

משה גפני: לפני שאנחנו מגיעים לחברה שלכם, שהטענה היא טענה שמתקבלת על הדעת, אני עדיין לא יודע איך ללמוד אותה.

משה גפני: אבל אנחנו עדיין מתווכחים על הדברים הבסיסיים.

משה גפני: למשל, האם זה בכלל חל על יחידים.

משה גפני: אומר דוד ביטן, שאם זה לא יחול על יחידים - - -

דוד ביטן: אנחנו נגד החוק כולו, אם זה לא יחידים.

משה גפני: לגבי העניין של הריד, אני מסכים איתך.

משה גפני: אתה צריך לקבל נוסח ואתה צריך להגיד האם אתה מסכים לנוסח הזה, כן או לא.

מתי דב: העברנו נוסח מסודר גם למס הכנסה.

רועי פולקמן: הם ראו את הנוסח.

משה גפני: זה בכלל לא משנה מה שאתם אומרים.

משה גפני: אריאל יוצר אומר שהוא לא ראה.

משה גפני: הוא לא ראה, יש לו משקפיים שלו, עם כל הכבוד.

רועי פולקמן: הוא צריך את זה בפונט אחר.

משה גפני: אחרי זה שולחים אלי את המנכ"ל, והמנכ"ל אומר לא להצביע.

אריאל יוצר: לא שלחנו אף אחד.

משה גפני: שלחתם ועוד איך.

משה גפני: אתם במשרד, שי באב"ד הוא המנכ"ל שם.

יעקב אשר: הוא לא ראה.

משה גפני: הוא לא ראה.

משה גפני: יש דברים שהוא גם לא שומע.

רועי פולקמן: בואו ננסה לגמור את מה שאנחנו כן מסכימים.

משה גפני: אני עוד לא רואה בכלל מה אנחנו מסכימים.

משה גפני: החוק, בלי שיהיה בו יחידים, לא יהיה.

משה גפני: למה לא יהיה?

משה גפני: בגלל שאין לי רוב.

משה גפני: ואני אצביע עם כל אלה שתומכים ביחיד.

אריאל יוצר: לא התנגדנו ליחידים, רק לא רצינו לתת להם הטבת מס.

משה גפני: ברור, לא משנה.

משה גפני: אבל שיהיה כתוב יחיד.

משה גפני: אם לא יהיה כתוב יחיד, אין חוק.

אריאל יוצר: יחיד אפשר לכתוב.

דור נפתלי: הם ישימו יחיד, אבל ישימו מס כזה שהיחיד - - -

משה גפני: לא, במיסים האלה, מה שדיברנו כל הזמן.

דור נפתלי: יחידים וריד ב-70% מס ונראה מי ישתמש.

שגית אפיק: מסכימים ליחיד ב-29%.

משה גפני: לא, עם שיעורי המס שקבענו בישיבה הקודמת.

משה גפני: אם אין את זה, אין חוק.

משה גפני: למה אין חוק?

משה גפני: כנראה שגם אתם לא למדתם ליבה.

משה גפני: כדי להעביר פה חוק צריך רוב.

משה גפני: יש 17 חברי כנסת שהם חברים בוועדה.

משה גפני: מתוך זה צריך רוב שיצביע בעד.

משה גפני: אין.

אריאל יוצר: אתה לא מצליח לגייס?

משה גפני: לא.

משה גפני: גם אני לא מצביע.

משה גפני: אני מצביע בעד יחידים, בשיעורי המס שקבענו.

משה גפני: אני לא הולך לחזור על הכול.

משה גפני: יחיד, נגמר.

משה גפני: אתם רוצים עכשיו למשוך את החוק?

רועי פולקמן: אפשר לשאול שאלה לגבי יחידים?

משה גפני: בבקשה.

רועי פולקמן: גינדי, אני שואל גם אותך.

אריאל יוצר: אנחנו רוצים לראות תמונה כוללת ואז נחליט.

משה גפני: כשהוא נלחץ אל הקיר הוא אומר: אני רוצה לראות תמונה כוללת.

משה גפני: זה נלמד בסדנאות שלהם.

רועי פולקמן: בסדנאות שבי באגף תקציבים לומדים.

רועי פולקמן: זה שעה ראשונה בסדנת שבי.

רועי פולקמן: אני שואל לגבי הסיפור עם היחידים.

רועי פולקמן: יש כאן שני דברים אפשריים.

רועי פולקמן: האחד זה שיעורי המס הכלליים, והדבר השני זו האמירה שלהם שאנחנו מרעים את המצב הקיים והאם אפשר לעשות שינוי בין הזמן הקצר.

רועי פולקמן: אחד הדברים שאני כל הזמן אומר פה, זה שמבחינתי 5 ו-10 שנים זה לא השכרה, וזה עיוות של החוק הקודם, שמבחינתי צריך ליירט אותו.

רועי פולקמן: הם רוצים להשאיר אותו כאופציה לתת ליחיד או בכלל השכרה לחמש שנים, זו לא השכרה.

רועי פולקמן: זה אדם שנותן למישהו את הדירה, עושה איתו דיל.

דוד ביטן: לא הבנתי, איזה דיל.

רועי פולקמן: חמש שנים זה לא השכרה.

דוד ביטן: אם לאדם יש 100 דירות להשכרה ואתה נותן לו מיסוי גבוה, הוא ימכור אותן.

רועי פולקמן: החוק הזה נועד לקדם דיור השכרה ארוכת טווח.

רועי פולקמן: זה אומר זמנים ארוכים.

רועי פולקמן: חמש שנים לא ניגע בפריפריה.

רועי פולקמן: אחד הדברים שאנחנו מעלים אותם כאן הוא שלפחות לתקופות הארוכות של מעל 10 שנים – שם צריך שההשוואה של שיעורי המס - - -

דוד ביטן: לאותו אדם?

רועי פולקמן: לא לאותו אדם.

רועי פולקמן: שבונים דירה להשכרה והיזם מקבל שיעורי מס.

רועי פולקמן: הרי למה נתנו הטבה של 7.5?

רועי פולקמן: כי אמרנו, אדם שישכיר את הבניין ל-15 שנה, אנחנו מחפשים גם בפריפריה וגם במרכז - - -

יעקב אשר: לאו דווקא לאותו אדם, דוד.

רועי פולקמן: בוודאי שלא לאותו אדם.

רועי פולקמן: אבל חמש שנים זה בדרך כלל מה שקורה, שאדם קונה את הדירה, רק אומרים לו: חמש שנים זה ייחשב כאילו השכרת.

רועי פולקמן: לכן אנחנו רוצים לתת לטווחים ארוכים.

רועי פולקמן: מה שאני מבקש כאן מהצוות באוצר זה לבחון איך אנחנו גם ליחידים, לטווח של 15 שנה, מייצרים מצב שבו הם לא מופלים.

רועי פולקמן: זה או ששומרים את המצב הקיים היום ל-15 שנה ליחידים.

רועי פולקמן: היום העיוות הוא שיש את זה גם ל-5 ו-10 שנים.

רועי פולקמן: זאת אומרת, בואו נמצא איך אנחנו שומרים שהיום יחיד שמשכיר לטווח ארוך לא יופלה לגבי המצב שהוא נמצא בו היום.

דוד ביטן: יש לי הצעה.

דוד ביטן: אולי האוצר ילאים את הדירות להשכרה.

דוד ביטן: תהיה לכם מאה אחוז הכנסה.

רועי פולקמן: המטרה היא לא לתת פה בוננזה לבעלי נכסים לטווח קצר.

רועי פולקמן: זה ברור.

רועי פולקמן: אבל היעד שלנו הוא 15 שנה.

רועי פולקמן: בואו נחשוב איך לא פוגעים ביחידים לטווחים הארוכים.

רועי פולקמן: לדעתי יהיה קל יותר, כי זה הוגן.

משה גפני: אנחנו הולכים על-פי הצעתך לראייה הכוללת של החוק.

מתי דב: אבל על הבקשות לריד לא דיברתם.

רועי פולקמן: גם זה על השולחן.

רועי פולקמן: אל תדאג.

משה גפני: לגבי הנושא של מספר הדירות, מה שדיברנו.

משה גפני: אנחנו ביקשנו שזה יהיה 10 דירות.

רועי פולקמן: 10 דירות להשכרה?

משה גפני: לא.

משה גפני: חלק מזה להשכרה.

רועי פולקמן: דיברנו על 10 דירות להשכרה.

יעקב אשר: לפחות 6 להשכרה.

משה גפני: בתמהיל אנחנו יכולים להסתדר.

משה גפני: היה ויכוח לגבי מספר הדירות.

משה גפני: אני מוכן להתפשר על התמהיל, אף על פי שעל התמהיל גם דיברנו.

משה גפני: דיברנו אצלי בחדר, אני חושב שאתם גם הייתם.

משה גפני: המציאות הזאת שבה 30 זה מדי הרבה, אנחנו רוצים שיהיו דירות להשכרה ואנחנו מציעים 10.

משה גפני: זה מה שהוועדה אמרה.

משה גפני: מה אתם אומרים?

רועי פולקמן: בואו נדבר על המספר כמה דירות להשכרה, זה יותר חשוב.

רועי פולקמן: כיוון שבתוך זה גם ה-50%.

משה גפני: אבל יש פה מספר סף.

רועי פולקמן: נכון, אבל אנחנו אמרנו לא פחות מ-10 דירות להשכרה, וביטן בפגישה בחדר שלך ביקש להוריד ל-7.

רועי פולקמן: הם אמרו מינימום 10.

רועי פולקמן: זה הפער.

רועי פולקמן: זאת אומרת, הפער הוא בין 7 ל-10.

רועי פולקמן: זה היה הוויכוח.

משה גפני: אני מבקש לחזור לשורשים.

אריאל יוצר: השורשים זה הצעת החוק הממשלתית.

משה גפני: לא.

משה גפני: השורשים זה הדיון שהתקיים כאן לראשונה, ואנחנו דיברנו על שני חלקים.

משה גפני: דיברנו על חלק שבו יש כניסת סף לפרויקט הזה.

משה גפני: אתם אמרתם 30, אנחנו אמרנו 10.

משה גפני: אמרנו שיש עדיין עוד דיון, שהוא צריך להיות חלק מהעניין.

משה גפני: אם לא יהיו דירות שהוא יכול למכור, הוא לא ייכנס בכלל לפרויקט הזה, כי אין לו רווחים.

מיקי לוי: הוא גם לא יכול לממן את הבנייה.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: ואם לא היה חלק מזה דירות להשכרה, אז אנחנו לא בעניין, אז זה לא שווה לנו.

משה גפני: אז אמרנו שאם אנחנו מדברים על 10, נמצא אי-שם באמצע שחלק יהיה למכירה וחלק יהיה להשכרה.

משה גפני: על זה אני מוכן לדון ולקבל החלטה.

משה גפני: אבל צריך שהפרויקט יהיה פרויקט של 10 דירות, לא פרויקט של 30.

משה גפני: כי אז כמה ייכנסו?

אריאל יוצר: הבנו את מה שאתם אמרתם, חזרנו הביתה וחשבנו, ולמרות שאנחנו חושבים שנכון לייצר מספר גדול יותר של דירות להשכרה, מה שאנחנו מוכנים זה ללכת למספר של 10, אבל 10 דירות להשכרה.

דוד ביטן: לא, אי אפשר.

דוד ביטן: אני אסביר לך למה.

דוד ביטן: בפרויקט תמ"א - - -

אריאל יוצר: עזוב רגע תמ"א.

דוד ביטן: למה לעזוב?

דינה דיין: למה לעזוב?

דינה דיין: תמ"א זה הכי חשוב.

מיקי לוי: הוא יכול להפריד את תמ"א בתת סעיף.

אריאל יוצר: אני לא מדבר על תמ"א.

יעקב אשר: אבל הוא דיבר על תמ"א.

אריאל יוצר: עוד שנייה נדבר על זה.

משה גפני: לא יכול להיות שכל הדירות הולכות להשכרה.

דוד ביטן: צריך לממן את הבנייה.

דוד ביטן: איך הוא יממן את הבנייה?

שגית אפיק: ואז זה יהיה מספר דירות נמוך יותר, של 7 עד 10 דירות?

דוד ביטן: ברוב הפרויקטים הקטנים אין 10 דירות.

משה גפני: אריאל, אם אתה רוצה לדבר עם שגית תן לה תשובות בזמן.

אריאל יוצר: תשאל אותה.

משה גפני: אני לא רוצה.

משה גפני: אני יודע מה שקורה בבניין.

משה גפני: בואו נעצור במקום שהסכמנו.

משה גפני: הסכמנו שזה יכול להיות 10 דירות, אבל אתה דורש שכולן יהיו להשכרה, ואנחנו נצביע על זה שלא כולן יהיו להשכרה.

משה גפני: תהיה הצבעה.

דוד ביטן: הוא צריך לממן את הבנייה.

משה גפני: אתה הסכמת שהתחדשות עירונית יהיה מספר דירות יותר נמוך.

אריאל יוצר: אני אגיד מספר ואחרי זה תורידו.

אריאל יוצר: אני כל פעם אומר מספר, למה אני מסכים, ואתה לוקח 50% פחות ממנו.

רועי פולקמן: גפני, מה הוויכוח לגבי ה-10?

רועי פולקמן: בואו נפריד בין ויכוח שהוא לא התחדשות עירונית, תמ"א, לבין מספרים כלליים.

רועי פולקמן: במספרים כלליים הוא אומר 10, שזה אומר 20 ו-10 להשכרה.

אריאל יוצר: נכון.

רועי פולקמן: בואו נדבר על מספרים אחרים להתחדשות עירונית.

דינה דיין: בהתחדשות עירונית יש בלוק H.

דינה דיין: לפי המספר שבלוק H זה הבלוק שיש בכל השכונות, איפה שכולנו גדלנו, צריך ללכת לפי המספר הזה, ששם מוסיפים שתי קומות למעלה ומוסיפים קומת עמודים.

דינה דיין: 10 דירות.

רועי פולקמן: מה שביטן הציע היה מינימום 7 דירות להשכרה, אז יכול להיות 8 דירות ביחד.

רועי פולקמן: בפרויקטים של התחדשות עירונית.

דינה דיין: לא תוכל לממן את הפרויקט ככה.

דוד ביטן: חלק צריך להיות מימון גם על האנשים הפרטיים, וחלק על מכירי הדירות.

דינה דיין: נכון.

דוד ביטן: אתה בונה 12, ו-7 אתה משכיר.

דינה דיין: בסדר גמור.

מיקי לוי: אתה יותר מדי לקראת העניין הזה.

מיקי לוי: 5 לא יקרה.

רועי פולקמן: יוצר, עושים שני מסלולים.

רועי פולקמן: המסלול הכללי והגדרה למה זה אומר תמ"א, ובתמ"א צריך להגדיר מה המינימום של דירות להשכרה.

רועי פולקמן: גינדי, אנחנו לא מסדרים פה עכשיו פתרונות לכל מיני יזמים פרטיים, שיש שם 4-3 דירות.

רועי פולקמן: אני מבין שיש כאן בעלי אינטרסים, זה לא מעניין אותנו.

ירון גינדי: אני מסכים איתך, גם אותי זה לא מעניין.

רועי פולקמן: אנחנו פה כדי לעשות מהלך שהוא רוחבי.

רועי פולקמן: כלומר, הוא מייצר מסות.

רועי פולקמן: גם בפריפריה בירוחם, בשדרות, באופקים, אנחנו רוצים פרויקטים שבהם יש מינימום של דירות, לא 4-3 דירות, להשכרה.

רועי פולקמן: כי זה לא פרויקט, זה נדל"ן פרטי של אנשים, ואין לנו עניין לתת פה הטבות מס לדירות להשקעה.

רועי פולקמן: זה לא חוק דירות להשקעה, זה חוק שכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: לכן 4 דירות של יזם פרטי של בודד – פה לא התכנסנו לתת הטבות מס.

אריאל יוצר: רק לחדד.

אריאל יוצר: אין לי בעיה שבניין יהיה 12 דירות ו-10 הוא משכיר ו-2 הוא מוכר.

אריאל יוצר: זה גם בסדר.

דינה דיין: זה לא בר-קיימא.

דוד ביטן: בערים הגדולות, ששם הקרקע היא פרטית, לא מינהל, תל-אביב, הרצליה, חולון, ראשון לציון, בכל הערים האלה ששם הקרקע היא פרטית, לא מינהל, רוב המתחמים לדיור הם קטנים.

דוד ביטן: הם חצי דונם עד 750 מטר ושם בונים.

דוד ביטן: אין כמעט בתב"ע 20 יחידות לבנייה.

דוד ביטן: ושם אנחנו צריכים את הדירות להשכרה.

דוד ביטן: בעיקר שם.

דוד ביטן: מי שיש לו אפשרות לבנות 12 יחידות או 10 יחידות - - -

משה גפני: אתה מדבר על התמ"א ועל ההתחדשות העירונית?

דוד ביטן: לא על התמ"א, על בנייה רגילה.

דוד ביטן: אם אתה מתנה שהמינימום זה 20 ומתוך זה 10, זה לא ילך.

דוד ביטן: לא תהיה שום בנייה להשכרה במרכז הארץ בערים הגדולות.

דוד ביטן: איפה יש בנייה גדולה של עשרות יחידות?

דוד ביטן: במקום שיש תב"עות חדשות.

דוד ביטן: שם, איפה שיש מינהל ועושים תב"עות חדשות, יש הרבה זכויות בנייה.

דוד ביטן: במרכז הערים זכויות הבנייה הן קטנות ויחידות הקרקע קטנות.

דוד ביטן: לכן אתה לא יכול לתת הרבה זכויות.

רועי פולקמן: אז תן להם שהכול להשכרה.

דוד ביטן: שם אתה לא יכול 20.

רועי פולקמן: אין בעיה, 10.

דוד ביטן: אבל אז הכול ילך להשכרה.

רועי פולקמן: במרכז הארץ זה כדאי, ובפריפריה נדבר מיד.

דוד ביטן: למה לא בונים להשכרה?

דוד ביטן: כי התשואה על השכרה היא נמוכה.

חיים ילין: ביטן, בתל-אביב בונים עכשיו בניין של 100 קומות.

חיים ילין: בחלום הוורוד ביותר בשדרות אולי יבנו 7-6 קומות.

דוד ביטן: שם אין דירות להשכרה.

דוד ביטן: שם מוכרים.

חיים ילין: אצלנו מעבר לשתי קומות אין לך תב"ע.

מוסי רז: קומה רביעית קרוב לעפיפונים.

חיים ילין: בקומה רביעית כבר יורים על המרפסת.

משה גפני: אומר דוד ביטן, שבמרכזי הערים מדובר על דירות קטנות ועל מקומות שבהם אם אתה אומר 20 ו-10 אתה לא מגיע לשום מקום.

אריאל יוצר: אמרתי 10 להשכרה.

שגית אפיק: 10 מכמה?

אריאל יוצר: זה יכול להיות גם פרויקט של 12, לפחות 10 מושכר.

משה גפני: זה יכול להיות 7 מ-12?

אריאל יוצר: לא.

משה גפני: 8 מ-12 זה יכול להיות?

משה גפני: עם כל הכבוד, האיש לא יבנה, כי הוא לא ירוויח.

עודד פורר: ממה הוא יממן את הבנייה, אריאל?

חיים ילין: בנתיבות בונים חמש קומות, יש 20 יחידות דיור, אין יותר בבניין.

חיים ילין: מה תעשה?

רועי פולקמן: רק הערה אחת לפריפריה, שהחוק מדבר גם על מתחמים, וזו לשאלה שהייתה כאן בעניין ירוחם.

רועי פולקמן: מדובר על מספרים שגם כשאת מדברת על שיקומים ודברים כאלה, אחד החידושים פה בחוק זה מתחם.

רועי פולקמן: ואז כשאתה בא לשכונה, זה לא רק ספירה על בניין בודד.

רועי פולקמן: אלא במתחם אני יכול להגיע למספרים האלה של 10 דירות.

חיים ילין: בתנאי שהמתחם הזה זה קבלן אחד או חברה אחת.

רועי פולקמן: אין בעיה, אז את ההגדרה של מתחם נדייק.

אריאל יוצר: אני מבין את ההיגיון לעשות תת סעיף להתחדשות עירונית ולתמ"א.

אריאל יוצר: דבר שני, בסופו של דבר המטרה של החוק הזה היא לייצר איזושהי מסה קריטית של דיור להשכרה.

אריאל יוצר: ולכן המספרים שמדברים על 5 דירות להשכרה, להיכנס לחוק, זה נראה לי לא הגיוני.

מיקי לוי: לא קיבלנו את 5 דירות.

רועי פולקמן: ברור, זה לא 5.

רועי פולקמן: יש ויכוח אם זה 10 מינימום או 8 מינימום.

עודד פורר: אנחנו נעשה חוק שאף אחד לא יבנה ממנו בסוף.

שגית אפיק: בין 7 ל-10.

ירון גינדי: בסוף מי שקובע אם יהיה פרויקט ואם יהיה 8 מ-10 או 7 מ-10 זה רק גוף אחד, זה הבנק.

ירון גינדי: אם אתם תביאו לי מאיזה בנק שאתם רוצים במדינה שמתוך 10 דירות הוא ייתן לי למכור 3 ו-7 להשכיר, או 8 ו-12, כמו שהיושב-ראש ביקש, והוא ייתן לי מימון, אני אתן לך מה שאתה רוצה.

ירון גינדי: פה זה ועדת הכספים.

ירון גינדי: תציעו עבודה רצינית.

רועי פולקמן: גינדי, הוא נותן 100%.

רועי פולקמן: פרויקט של 15 דירות להשכרה בתל-אביב, 100%.

רועי פולקמן: גם ברמת-גן.

ירון גינדי: אבל דיברנו על פריפריות.

ירון גינדי: 60,000 שקל למטר.

עודד פורר: ובראשון-לציון ופתח-תקוה.

משה גפני: רועי, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

ירון גינדי: ב-60,000 למטר מכירה בתל-אביב?

רועי פולקמן: בירוחם הוא לא נותן גם כשזה 10.

רועי פולקמן: זה דיון אחר בכלל.

רועי פולקמן: אתה לא ניסית פעם אחת בירוחם לממן פרויקט.

קריאה: אתה מגביל לו את זה ל-6,000 שקל שכירות, לא ישתלם לו לבנות.

קריאה: איזה בנק יממן את זה?

משה גפני: יש דיון לגבי הפחתת שיעורי המס.

משה גפני: אנחנו הצענו מ-11 ל-9, מ-9 ל-7.5, מ-7.5 ל-3.5.

משה גפני: אתם לא מסכימים.

משה גפני: הוראת השעה לחמש שנים רק לפרויקטים שנגמרים בהם.

משה גפני: הוועדה ביקשה תחילת שנה אחורה.

משה גפני: כל מי שקיבל היתר משנה אחורה ועד תום חמש שנים נכנס לגדר החוק.

משה גפני: תשובה.

גיא גולדמן: אין לנו התנגדות שנה אחורה.

שגית אפיק: מה יקרה עם כאלה שהגישו בשנה האחרונה למסלול האדום?

שגית אפיק: אתמול הם פנו אלינו עם בקשה להוראת מעבר.

שגית אפיק: מה יקרה לגבי כאלה שפנו לפי המסלול האדום בשנה האחרונה?

גיא גולדמן: הם יוכלו לבחור.

שגית אפיק: הם יוכלו לבחור בין המסלול האדום לבין המסלול הירוק.

אריאל יוצר: גפני, אתה רואה?

אריאל יוצר: כל פעם אנחנו באים עם תשובות חיוביות, ואז עוד עוקץ.

משה גפני: לגבי הפריפריה, שיעורי המס והקלות בשימור דירות להשכרה.

אריאל יוצר: בשיעורי המס אנחנו גם בפריפריה.

איתן ברושי: גפני, תגיד מה זה פריפריה.

משה גפני: אתה צריך לדעת עכשיו מי לא מקבל.

משה גפני: הנה, תשמע.

משה גפני: תשובה למיקרופון, שגם איתן ברושי ישמע.

איתן ברושי: הוא עשרת הדיברות?

משה גפני: הוא לא עשרת הדיברות, הוא ה-11.

איתן ברושי: המכה ה-11.

אריאל יוצר: אנחנו לא רוצים לגעת בשיעורי המס בכלל באופן גורף, ועל שיעורי הדירות לאחר שנראה תמונה כוללת.

עודד פורר: נביא את החוק לדיון אחרי שתהיה תמונה כוללת.

משה גפני: אני מציע שנעבור להצבעה, ונצביע על עמדת הוועדה.

משה גפני: אם אתם רוצים למשוך את החוק, תמשכו עכשיו.

רועי פולקמן: למה?

משה גפני: מה למה?

רועי פולקמן: יש כמה מקומות שאתה יודע שאנחנו צריכים לסכם אותם.

רועי פולקמן: מה הבעיה?

רועי פולקמן: בואו ננסה לסכם את מה שאפשר לסכם.

מיקי לוי: בהגדרת הפריפריה יש החלטת ממשלה 14/53.

איתן ברושי: פריפריה חברתית.

מיקי לוי: אני מבקש שעל-פי הסעיף הזה של החלטת הממשלה יצוין לא רק פריפריה, אלא שזה יהיה פתוח לפריפריה חברתית.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: שימחאו כפיים, צודקים.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: לא למחוא כפיים.

משה גפני: יש כללים בדיון הזה.

רועי פולקמן: איילת, הם לא צודקים.

רועי פולקמן: יש הבדל בין פריפריה שזה ירוחם, שדרות, דימונה, ולבנות שם פרויקטים להשכרה, לבין לבנות בדרום תל-אביב או בלוד וכו'.

איציק שמולי: עצם העניין הזה שעושים תחרות מסכנות על הפריפריה זה כבר דיון שהוא לא נכון והוא לא נוח.

רועי פולקמן: זה לא מסכנות.

איציק שמולי: אני גרתי שש שנים בבלוק בלוד.

איציק שמולי: האמן לי, העובדה שרואים משכונת חיסכון ג' בלוד ביום בהיר את מגדלי עזריאלי בתל-אביב, לא הופך אותה ללא-פריפריה.

רועי פולקמן: אבל בבניין חדש השכירות תהיה גבוהה.

משה גפני: רועי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

משה גפני: עוד הפרעה אחת ואתה בחוץ.

איציק שמולי: אני תומך במה שנאמר על פריפריה חברתית.

איציק שמולי: אבל זה לא מה שמוצע כרגע בחוק.

רועי פולקמן: אין בעיה לעשות את זה, אבל זה יסלק משם את האוכלוסייה החלשה, זו הבעיה.

דינה דיין: להפך, זה יפתור הרבה בעיות.

רועי פולקמן: זה לא עקרוני, אבל זה יכול להוציא את האוכלוסייה החלשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש משהו מוזר בהתנהלות סביב הנושא הזה.

איתן ברושי: לוח הזמנים שלוקח לממשלה לקדם יוזמה נכונה שנועדה להקטין את יוקר המחיה ולהקל על השכרת דירות לאנשים צעירים באזורים קשים, ההתנהלות של הממשלה מעוררת חשד האם אתם באמת רוצים את החוק הזה.

איתן ברושי: החוק הזה הוא חיוני, וההבחנה בין פריפריה חברתית לגיאוגרפית זאת הבחנה שבמקרה הזה היא לא נכונה.

איתן ברושי: השאלה העקרונית היא בסוף האם יש מי שיכול לשכור דירות ולממן אותן גם פה וגם שם.

איתן ברושי: המשך הטלת עלויות לא מוגבלת על היוזמה לבנות להשכרה, היא תהרוג אותה כשהיא באיבה.

איתן ברושי: לכן דבר ראשון, תזדרזו קצת.

איתן ברושי: עוד מעט נגמר המושב, אז אתם רוצים להיות חברי כנסת שמעבירים חוקים שלא עוברים?

איתן ברושי: צריך לקדם את זה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, הישיבה הזאת כבר הסתיימה בלי תוצאה, וכבר מחכים פה לדיון הבא.

איתן ברושי: אני מציע לקיים התייעצות לא פורמלית בחדר הזה עם היושב-ראש איך להתקדם.

איתן ברושי: אני רוצה לומר גם, שהייתה הבטחה שהכלל הזה יחול גם על אגודות חקלאיות שיתופיות, ארגונים חברתיים, ולאפשר גמישות בהשכרת דירות.

איתן ברושי: זה לא דבר שנועד רק ליחידי סגולה.

איתן ברושי: בכל מקרה אני חושב שהפריפריה החברתית היא נכונה על-פי החלטות הממשלה, ואתם חלק מהממשלה.

איתן ברושי: אז מה אתם תוקעים את זה עכשיו?

דוד ביטן: הם לא חלק, הם הממשלה.

יעקב אשר: המטרה שלכם היא להגדיל את העצה של השכירויות האלה ולבוא ולדלג.

יעקב אשר: אם אתם לוקחים את העניין של ההגבלה של הדירות, מה שדובר קודם, ואם אתם מתעקשים על אזורים ופריפריות כאלה ואחרות, בסופו של יום יהיו פחות דירות להשכרה.

יעקב אשר: אתם צריכים לתת.

יעקב אשר: אתם רוצים, תגבילו את זה לתקופת זמן.

יעקב אשר: הרי מוגבל בחוק הזה.

יעקב אשר: אל תעשו את השגיאה שעשיתם בוותמ"ל, שלא נתתם את זה בפרטי ורק אחר כך תיקנתם את זה.

יעקב אשר: כי אזורים שלמים במדינת ישראל לא התקדמו כלום, רק אזורים שהיו בהם קרקעות מדינה במקומות מסוימים ולא במקומות אחרים.

יעקב אשר: תנו פעם לשוק לדבר בפני עצמו ותפסיקו לפחד מעצמכם.

משה גפני: בבקשה, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר בפשטות, במענה למה שאמר רועי פולקמן.

איילת נחמיאס ורבין: הסוגיה של פריפריה חברתית היא סוגיה שניתנת לפתרון.

איילת נחמיאס ורבין: כי כשאתה בא ואומר דרום תל-אביב, אתה כאילו מתייחס לכל דרום תל-אביב.

איילת נחמיאס ורבין: בפירוש יכול להיות שיש מקבצים בשכונות מסוימות שבהם החוק הזה הוא חיוני בדיוק באותה שיטה שהוא חיוני בירוחם.

רועי פולקמן: אני מסכים, אבל את תדפקי את הפריפריה הרחוקה, כי היזמים לא יבואו לשם.

רועי פולקמן: עדיף להם לבנות בלוד וברמלה מלבנות בשדרות ובאופקים.

רועי פולקמן: לצערי אני אומר, תמיד עדיף לבנות בלוד מאשר בירוחם.

עודד פורר: עדיף לבנות איפה שישכרו את הדירות, לא איפה שלא ישכרו.

איילת נחמיאס ורבין: יש מקבצים שאתה יכול לרדת לרמות ספציפיות לחלוטין.

איילת נחמיאס ורבין: אין שום בעיה לעשות את זה.

משה גפני: רבותי, אני רוצה להצביע.

משה גפני: אם יש רוב, יש.

משה גפני: אם אין רוב, אין.

משה גפני: החלת החקיקה תהיה גם על יחידים, לא ב-29%, אלא יהיה כמו שדיברנו בישיבה הקודמת.

משה גפני: הם יהיו בתוך הטבת המס.

משה גפני: מספר הדירות יהיה 10.

משה גפני: שיעור הדירות להשכרה, 50%.

משה גפני: הפחתת שיעורי המס כפי שקראתי, 9%, 7.5%, 3.5%.

משה גפני: הוראת השעה לחמש שנים רק לפרויקטים שנגמרים בהם.

משה גפני: הוועדה דיברה על זה שתחילת השנה אחורה, אתם הסכמתם לזה.

משה גפני: פריפריה בהתאם להחלטת הממשלה שייקבע מה זה פריפריה.

משה גפני: אריאל, אני הולך להצביע.

איתן ברושי: מה עם האגודה החקלאית?

אריאל יוצר: אם על זה הוועדה תצביע, ומאחר שזאת הצעת חוק ממשלתית, אז היא תקציבית ואנחנו מתנגדים לה.

קריאה: אתה יכול למשוך אותה.

רועי פולקמן: אבל אז מה הרווחת?

רועי פולקמן: כלום.

משה גפני: אתה תמשוך אותה כנראה.

אריאל יוצר: אני לא יכול למשוך.

משה גפני: לא משנה, השר יכול למשוך.

דינה דיין: רועי, על זה זה ייפול?

דינה דיין: על פריפריה חברתית או גיאוגרפית?

דינה דיין: אז נוותר על חברתית, אבל אל תמשכו.

דינה דיין: מה עובר עליכם?

דינה דיין: תתאפסו.

רועי פולקמן: לא הבנת.

רועי פולקמן: זה לא הסעיף.

רועי פולקמן: הוויכוח זה על היחידים ומספר הדירות.

רועי פולקמן: על הפריפריה אנחנו מסכימים.

דינה דיין: זה פשוט לא הגיוני מה שהולך כאן.

רועי פולקמן: ברור שזה לא הגיוני.

רועי פולקמן: גפני, מה אתה מרוויח מזה שימשכו את זה?

משה גפני: אני לא מרוויח כלום.

משה גפני: אני לא יושב פה בשביל להרוויח.

משה גפני: אני מבין שאם אני מצביע על מה שאנחנו החלטנו, כולל מה שדוד ביטן שהליכוד יצביע נגד, כל הדברים האלה שנאמרו – אתה טוען שזה תקציבי ואתה תמשוך את החוק.

משה גפני: אתה לא, בגלל שאתה לא מוסמך, אבל משרד האוצר ימשוך את החוק.

אריאל יוצר: העמדה המקצועית שלנו היא נגד.

גיא גולדמן: יש עוד הרבה התאמות בנוסח שצריך לעשות שעוד לא סיכמנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תסכמו.

משה גפני: עכשיו אתה בא לסכם?

משה גפני: תודה רבה.

איתן ברושי: אתה לא מצביע בסוף?

משה גפני: הוא משך את החוק.

משה גפני: הוא לא יכול למשוך, הוא טען שזה תקציבי והוא מושך.