הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 250, 2018-06-05 11:40

עאידה תומא סלימאן: שלום לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-5 ביוני 2018 ואנחנו בייצוג נשים באקדמיה במסגרת או לציון יום הסטודנט שהוא יום מיוחד ביוזמתה של חברות הכנסת מרב בן ארי ועליזה לביא ואני שמחה לראות שאחת היוזמות, חברת הכנסת עליזה לביא נמצאת איתנו וכהרגלנו אני נותנת לך לפתוח.

עאידה תומא סלימאן: יש לי המון מה להגיד בנושא אבל זה היום שלכן, אתן יזמתן, בבקשה גברתי.

עליזה לביא: תודה גברתי היושבת ראש, שלום לחברי הכנסת שמכבדים אותנו כאן שהנושא של האקדמיה קרוב לליבם ותודה שאתם איתנו ככה מוועדה לוועדה ביום המיוחד שלנו היום, יום הסטודנט, וכל הסטודנטים והנציגים מהמכללות, אוניברסיטאות ובכלל.

עליזה לביא: הנושא של נשים באקדמיה, כמי שבאה מהאקדמיה, מה אומר ומה אגיד.

עליזה לביא: חלו שינויים רבים מאוד.

עליזה לביא: אנחנו רואים את זה במנעד התארים, תואר ראשון, שני, שלישי, אנחנו מדברים במושגים של עלייה משמעותית של נשים שמסיימות את שלושת התארים, גם במקצועות שלא מצאנו נשים בעבר היום אנחנו רואים יותר ויותר.

עליזה לביא: אחד הדברים הראשונים שעשיתי כשהגעתי לנהל את הוועדה כאן זה באמת לקחנו את הנושא הזה של נשים במדע ובמקצועות ה- - - ובאותם מקומות שלא מצאנו נשים, ראינו פחות נשים, בתי סיימה את הטכניון לפני שנתיים ובכיתה שלה היא הייתה אחת הנשים הבודדות ותמיד אני מציינת את הטכניון שהוא היחידי עדיין שנותן שנה נוספת חינם למי שילדה ילדים במהלך התואר ובאמת - - -

רונית שריד: זה בכל המוסדות.

עליזה לביא: היום זה כבר בכל המוסדות?

עליזה לביא: אה, אוקיי, איזה תיקון.

עליזה לביא: כי כשאמרתי את זה פעם שעברה פה בוועדה לא עניתם לי את זה אז אני מאוד שמחה לפתוח את זה.

עליזה לביא: ביקשנו שזה יהיה, ביקשנו את זה אז אני שמחה מאוד מאוד לשמוע את זה - - -

נחמן שי: מי שיולדת במהלך התואר לא משלמת שכר לימוד?

עליזה לביא: בשנה החמישית חינם.

עליזה לביא: גברתי, רגע, אני רוצה להבין.

עליזה לביא: אני יודעת שזה היה רק בטכניון.

עליזה לביא: היום את אומרת לי שבכל מוסדות - - -

רונית שריד: אני מגיעה מאוניברסיטת בר אילן, אני יודעת שזה מעוגן בתקנון על פי תקנות זכויות הסטודנטים אנחנו מחויבים לתת שנה נוספת ללא תשלום שכר לימוד.

עליזה לביא: וואו.

עליזה לביא: אוקיי, זה שינוי.

עליזה לביא: אז הנה כבר פתחנו בבשורה טובה.

עליזה לביא: זאת הייתה עבודה שלנו, אוקיי, אני שמחה מאוד - - -

רונית שריד: זו הנחה.

רונית שריד: יש לה שנה נוספת - - -

עליזה לביא: אני ממש פעלתי למען זה, ביקשנו לאמץ, אז הנה פתחנו בבשורה טובה לפרוטוקול וליידוע.

עליזה לביא: שנה נוספת חינם למי שיולדת ילדים ובאמת אנחנו רואים את ה- - - אני יכולה להעיד על עצמי, אני אמא גם לבת שסיימה את הטכניון, לבת שלומדת רפואה, שתיהן עם ילדים.

עליזה לביא: אני סבתא מסונג'רת, משתדלת אבל זה לא פשוט וזה מורכב וצריך לראות איך מאפשרים, איך מסייעים, במיוחד שאין יום לימוד ארוך ובאמת אנחנו חיים במדינה שעדיין פערי השכר מאוד מאוד גדולים בה ובסופו של דבר המדינה מתערבת בתוך ההחלטות המשפחתיות, זוגיות, אישיות.

עליזה לביא: והדיון שלנו באמת כאן היום זה לבוא ולראות את הייצוג החסר המשמעותי של נשים באקדמיה שהולך ונהיה הרבה יותר אקוטי ומשמעותי.

עליזה לביא: כי אם מצד אחד אנחנו כן מזהים ורואים, ברוך השם, יותר נשים שמסיימות תארים מתקדמים ורוכשות השכלה ונוסעות חרף הקשיים על פי דרישות האקדמיה להרחיב את ההשכלה במוסדות בחו"ל, אנחנו לא רואים הלימה בקידום שלהן באקדמיה.

עליזה לביא: והנתונים שקיבלנו כאן, גברתי, ואני מניחה שיציגו אותם עוד מעט, - -

עאידה תומא סלימאן: תיכף, כן.

עליזה לביא: - - הם מאוד מאוד מאוד קשים.

עליזה לביא: כלומר, אין התקדמות שבאה לידי ביטוי וגם באקדמיה נתנו את הדעת לכך ובאמת נשים קיבלו עוד זמן כדי לנצל אותו.

עליזה לביא: אנחנו מכירים ויודעים שנשים, הפריון האקדמי שלהן דווקא מגיע בשנים יותר מאוחרות וצריך לראות איך מתכללים את זה.

עליזה לביא: אז האקדמיה באה ועשתה את שיעורי הבית שלה ונתנה יותר זמן במעבר מדרגה לדרגה, אבל עדיין זה לא מספיק.

עליזה לביא: זה לא מספיק, זה לא בא לידי ביטוי, וצריכים להיות כאן עוד אבני סעד כדי שאנחנו נראה את ההתקדמות, כדי שאנחנו נבוא ונזהה באמת את השינוי.

עליזה לביא: ואני מדברת על בחירה של כתבי עת, איפה נשים מפרסמות ואיך הם מדורגים, ואני מדברת על התנאי הזה של לנסוע ובאמת לרכוש את אותה השכלה במוסדות בחו"ל שזה תנאי שבמסלולים רבים הוא מחייב ומאוד מאוד לא פשוט ומאוד מורכב לכולם, אבל לנשים יותר.

עליזה לביא: ואני מדברת גם על הוועדות.

עליזה לביא: על ועדות שעדיין בהרבה מהמקומות לא יושבות נשים בוועדות שמקדמות, ויש לכך הרבה מאוד השלכות והרבה מאוד משמעויות.

עליזה לביא: והדוח הזה של הממ"מ שהוגש לוועדה, אני מניחה שגם אותו אנחנו נשמע כאן מהממ"מ, אבל באמת הדוח הזה נותן לנו נתונים שמלמדים על הפער הזה שמצד אחד יש גידול ועלייה במספר הסטודנטים בתארים המתקדמים אבל מצד שני בעולם התעסוקה באקדמיה בתפקידים הבכירים שלו הפירמידה עדיין לא השתנתה.

עליזה לביא: למעשה היא מקובעת ואנחנו רואים שבתפקידים של בטן הפירמידה יש יותר נשים.

עליזה לביא: ככל שאנחנו הולכים ומתקדמים, אנחנו מכירים את המציאות שבה המקום הזה נמצא הרבה יותר גבוה.

עליזה לביא: גם כאן יש פילוח, אני לא אקח את העבודה לנציגת הממ"מ שתתן לנו את זה בצורה יותר מלומדת, אבל גם כאן יש פילוח בין המקצועות השונים.

עליזה לביא: יש לנו מקצועות שעברו פמיניזציה מוחלטת, ואנחנו גם על זה צריכות וצריכים לדבר, מה המשמעות של פמיניזציה, מה ההשלכות לגבי עולם התעסוקה והמיצוב בתוך האקדמיה.

עליזה לביא: וגם כמובן איך ממשיכים לעודד יותר נשים.

עליזה לביא: יש היום כמה וכמה פעולות בנושא הזה של קידום נשים למדע, למקצועות ההנדסה, מחשבים, לא מספיק.

עליזה לביא: לא מספיק גם בתוך המקום הזה של מערכת החינוך שמתכתבת עם העולם האקדמי וגם בתוך העולם האקדמי עצמו.

עליזה לביא: אני רוצה לברך אותך גברתי על ההיענות של הוועדה לקיים את הדיון הזה ובאמת לראות איך מתקדמים.

עליזה לביא: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך חברת הכנסת עליזה לביא.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה נושא חשוב, זה נושא שאני התחייבתי מתחילת הקדנציה הזו, כלומר מאז שנעשיתי יושבת ראש, לקיים בכל שנה את הדיון הזה ואני שמחה לראות כל שנה שאנחנו מביאות עוד ועוד בשורות טובות גם בגלל העשייה המבורכת של הסגל והנשים המחויבות בתוך הסגל האקדמי וגם של אגודת או התאחדות הסטודנטים ואגודות הסטודנטים באוניברסיטאות.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהיום גם אפילו הממ"מ ביוזמתם לפני שאפילו ביקשתי הם עדכנו את הדוח כי הם יודעים שזה נושא קרוב ללבנו בוועדה ואנחנו עוקבות אחריו, אני עוקבת גם כן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למיכל לרר ועידו ממרכז המחקר והמידע להגיש לנו את המצגת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

מיכל לרר: בוקר טוב - - -

עאידה תומא סלימאן: הנה הם מפעילים את המיקרופון

נחמן שי: למזלך הדיון שקט עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אם היית אתמול לא היו שומעים אותך בכלל.

עליזה לביא: בואו לא נדבר על אתמול.

עליזה לביא: כבוד לא היה לאף אחד אתמול.

עאידה תומא סלימאן: מי שרצה להתבזות, התבזה, מה אני אגיד.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

מיכל לרר: בוקר טוב, לקראת הדיון היום ריכזנו נתונים שמשקפים את מצב ייצוג הנשים באקדמיה, כשהתייחסנו לשני פנים, אחד זה לייצוג של נשים בשלב הסטודנטיאלי, לאורך התארים ראשון, שני ושלישי.

מיכל לרר: ולאחר מכן גם לייצוג שלהן בקרב הסגל האקדמי הבכיר שלחלק הזה עידו עוד מעט ירחיב.

מיכל לרר: אני אגיד רק שההצגה שלנו וגם המסמך שמופיע באתר הוא מסמך שמרכז נתונים.

מיכל לרר: לא נכנסנו להסברים שמסבירים את הפערים שנובעים מהנתונים בין נשים וגברים, לא נכנסנו לצעדי מדיניות שאולי נמצאים על הפרק, אני מניחה שהדברים האלה יעלו במהלך הדיון.

מיכל לרר: הנתונים לקוחים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומהמועצה להשכלה גבוהה.

מיכל לרר: אז אם נתייחס לשנת הלימודים האחרונה, בשנת תשע"ז 2016-2017, למדו בישראל 312,700 סטודנטים, מתוכם 59% היו נשים.

מיכל לרר: הרוב הנשי הזה נשמר לאורך כל התארים, לאורך כל סוגי מוסדות הלימוד ולאורך כל קבוצות האוכלוסייה.

מיכל לרר: כלומר, תואר ראשון, תואר שני, תואר שלישי, אנחנו רואים רוב לנשים גם בסוגי המוסדות באוניברסיטאות, במכללות האקדמיות ובמיוחד במכללות האקדמיות לחינוך נשמר הרוב הזה.

יוסף ג'בארין: אמרת שזה נכון לגבי כלל מגזרי האוכלוסייה - - - בקרב האוכלוסייה הערבית, מה עוד בדקתם?

יוסף ג'בארין: חוץ מערבים יהודים בדקתם אותו?

מיכל לרר: כן.

מיכל לרר: ערבים, יהודים, יוצאי אתיופיה ודרוזים, בקרב כל הקבוצות יש רוב לנשים.

מיכל לרר: הגרף הזה כבר מתחיל להסביר שונות יותר משמעותית שמתגלה בין גברים לנשים וזה מתייחס לתחומי הלימוד שנבחרים על ידי נשים.

מיכל לרר: אז כפי שניתן לראות תחומי הלימוד שבהם שיעור הנשים הוא גבוה הוא במיוחד במקצועות החינוך והכשרה להוראה ובמקצועות עזר רפואיים.

מיכל לרר: הייצוג הנמוך יותר מתקיים בקרב מקצועות יותר ריאליים או מדעיים: פיסיקה, מתמטיקה, מדעי המחשב והנדסה.

מיכל לרר: יש עוד תחומי לימוד באמצע שלא נכנסנו אליהם כי הגרף הזה באמת נועד להציג את הקצוות של הייצוג הגבוה והייצוג הנמוך.

מיכל לרר: וכפי שניתן לראות הפערים בין התארים לאורך כל תחומי הלימוד האלה הם באמת זניחים.

מיכל לרר: כלומר יש ייצוג נשי גבוה במקצועות החינוך ומקצועות עזר רפואיים וייצוג נמוך בפיסיקה, מתמטיקה, מדעי המחשב והנדסה.

מיכל לרר: במכללות התמונה בתואר ראשון היא דיי דומה, בתואר שני אפילו רואים פערים עוד יותר גדולים.

מיכל לרר: ואם תרצו להיכנס לפירוט זה מופיע במסמך.

מיכל לרר: הסתכלנו מה קורה במדינות ה-OECD וגם שם התמונה היא יחסית דומה.

מיכל לרר: נשים באופן כללי נוטות יותר לתחומים של חינוך ומקצועות עזר רפואיים ופחות לתחומים שהם יותר מדעיים כמו שמופיע פה בגרף.

מיכל לרר: אז ישראל אינה ייחודית לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: מה לגבי הייצוג של 60%?

יוסף ג'בארין: זה ייחודי בישראל לגבי העולם?

קריאה: כן, זה גם דיי דומה - - -

עליזה לביא: דיי דומה כי העלייה היא - - - בישראל קצת איחרנו, בארצות הברית רואים את זה יותר מוקדם, בישראל קצת איחרנו, אבל היום אנחנו מאוד דומים.

מיכל לרר: אז הספרות המקצועית נוהגת להסתכל על מקצועות הלימוד שבהם בוחרים הלומדים בתיכון כאיזשהו קשר לתחומי הלימוד שאחר כך ממשיכים בהם באקדמיה.

מיכל לרר: אנחנו לא מצביעים פה על קשר סיבתי אבל כמובן שיש איזשהו קשר בין מקצועות שפונים אליהם בתיכון לבין איך שממשיכים אחר כך בלימודי השכלה גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: לא בהכרח.

עאידה תומא סלימאן: למשל אצל הבנות הערביות זה לא מתבטא בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: אחוז הבנות הערביות שעוברות בגרויות ומקבלות ציונים גבוהים במדעי היא יותר גבוהה מהבנים אבל זה מתהפך באוניברסיטה, פתאום הבנים הולכים יותר למדעים.

עליזה לביא: אבל מה שקורה במגזר שזה רק במגזר הערבי, לצערי, לא ביהודי, זה שאצלכם יש הסללה.

עליזה לביא: בנות שרוצות ללכת ללימודים מדעיים כבר בכיתה י' הן בוחרות את התגבור שלהן.

עליזה לביא: יש הסללה בבתי ספר ערביים וכאן אנחנו רואים את הזינוק של בנות צעירות ערביות למסלולים הללו.

עליזה לביא: במגזר היהודי זה לא קיים.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שניסיתי להגיד שלצערי זה לא תמיד ממשיך באוניברסיטה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, יש פתאום פער בין אלה שמסיימות תיכון עם בגרויות מאוד גבוהות לבין אלה שנכנסות ל- - -

מיכל לרר: האמת שזה השקף הבא.

מיכל לרר: טוב אז כמו שניתן לראות כאן שיעור הבנים מקרב הנבחנים בבחינות הבגרות במקצועות מדעיים גבוה משיעור הבנות חוץ ממקצועות הביולוגיה והכימיה ששם רואים ששיעור הבנות עולה על שיעור הבנים.

מיכל לרר: כשהפערים המשמעותיים ביותר בין שני המינים הם בתחומי הפיסיקה ומדעי המחשב.

מיכל לרר: אנחנו רואים ששיעור הבנים שנבחן ברמת חמש יחידות לימוד הוא 15% לעומת 6% בקרב הבנות.

מיכל לרר: ולגבי מדעי המחש 13% בקרב הבנים ו-5% בקרב הבנות.

מיכל לרר: בקשר למתמטיקה אמנם שיעור הבנים גבוה משיעור הבנות, אבל בשנים האחרונות יכול להיות בגלל כל מיני צעדים של משרד החינוך רואים איזשהו שינוי במגמה הזאת ויותר בנות נבחנות בחמש יחידות מתמטיקה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה גם משרד המדע כי יש להם את התכניות של המהנדסות לעתיד ודברים כאלה.

עליזה לביא: זה גם פיסיקה.

עליזה לביא: מתמטיקה-פיסיקה.

מיכל לרר: עכשיו בקשר - - - בשקף הבא אנחנו מדברים באמת על מה שנגעת בו.

מיכל לרר: כשמסתכלים עם מקצועות ה-STEM – זה מונח שמקובל בספרות המקצועות כדי לייצג את מקצועות המדעים, טכנולוגיה, הנדסה ומתמטיקה אז רואים שנשים שבוחרות בהם בלימודי השכלה גבוהה חלקן גם למדו אותם בתיכון, זה בדיוק הנושא שדיברנו עליו.

מיכל לרר: אז הגרף הזה מה שהוא עושה הוא מציג איזשהי הבחנה בין בנות שסיימו תיכון בבגרות רגילה לבין בנות שסיימו תיכון בבגרות עם חמש יחידות לימוד במתמטיקה ואנגלית.

מיכל לרר: החלק השמאלי מתייחס ליהודיות והחלק הימני מתייחס למוסלמיות - - -

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא אם הסטטיסטיקה הזו מלימודים אקדמיים בארץ?

מיכל לרר: כן.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, כי יש רבות שהן לומדות בחו"ל ואלה לא נכנסו לסטטיסטיקה שלכם.

עאידה תומא סלימאן: רבות ורבים.

מיכל לרר: נכון.

מיכל לרר: אז כפי שניתן לראות 7% מהיהודיות שסיימו תיכון בשנת 2007 והתחילו ללמוד באקדמיה תוך 10 שנים בחרו במקצועות ה-STEM בלימודי ההשכלה הגבוהה.

מיכל לרר: אבל כאשר בוחנים מתוך אותן בנות את אלה שגם עשו בגרות בחמש יחידות מתמטיקה ואנגלית רואים שהשיעור הזה עולה ל-32%.

מיכל לרר: לגבי מוסלמיות, באופן דומה, 3% מבין המוסלמיות שסיימו תיכון בשנת 2007 והתחילו ללמוד באקדמיה תוך 10 שנים בחרו במקצועות ה-STEM בלימודי השכלה גבוהה.

מיכל לרר: ורואים שאחר כך באמת זה עולה ל-21.5%.

מיכל לרר: עכשיו הסתכלנו על שיעור הנשים בקרב מקבלי התואר השלישי מאחר וזה איזשהו מאגר פוטנציאלי להתמודדות אחר כך על משרות באקדמיה.

מיכל לרר: ופה מה שאנחנו רואים זה בעצם שתחומי הלימוד שבהם נשים בוחרות זה כמו שראינו גם בתארים מוקדמים יותר שיש רוב לחינוך והכשרה ולמקצועות עזר רפואיים, שככל שמתקדמים למקצועות שהם יותר מדעיים שיעור הנשים יורד.

מיכל לרר: ותחומי הלימוד בהם שיעור הנשים בקרב מקבלי תואר שלישי נמוך משליש הם הנדסה, מתמטיקה ומדעי המחשב.

מיכל לרר: אני אעביר את המקל לעידו שירחיב על ייצוג נשים בקרב הסגל הבכיר באקדמיה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עידו אבגר: תודה רבה.

עידו אבגר: הנתונים שאני מציג קיבלנו אותם מהמל"ג, הם מתייחסים, אני אבהיר, רק לסגל האקדמי הבכיר ללא מורים מן החוץ.

עליזה לביא: שם היינו רואים שהרוב זה מורות מן החוץ.

עידו אבגר: סביר להניח אבל אין לנו - - -

עליזה לביא: מה זה סביר להניח, אנחנו יודעים - - -

עידו אבגר: שוב, לא קיבלנו מהמל"ג מידע - - -

עליזה לביא: גם המל"ג לא סופר את עובדי הקבלן.

קריאה: הם לא מקיימים אצלם.

עליזה לביא: לא, בסדר, זה ממש ככה.

עידו אבגר: אלו הנתונים שיש בידינו - - -

קריאה: אבל יש נתונים של חברי הסגל הזוטר, למה לא קיבלתם אותם?

עידו אבגר: כאמור, אלה הנתונים - - -

עליזה לביא: ביקשתם ולא קיבלתם?

עידו אבגר: כן.

עידו אבגר: היה לנו - - -

עליזה לביא: גברתי אם אפשר לבקש את המידע הזה לוועדה.

עליזה לביא: תודה.

עידו אבגר: אני אציין שהיה לנו זמן מוגבל להכין את המסמך וביקשנו את המל"ג את הנתונים שיש להם מעובדים, לא פנינו אליהם בבקשה לעיבוד נתונים וכו'.

עידו אבגר: אלה הנתונים שהיו להם מוכנים ואלה הנתונים שקיבלנו.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אנחנו נבקש את שאר המידע הדרוש.

נינה אוסטרז'קו: אפשר רק לציין כי פשוט השנה אנחנו עבדנו על הפורמט המורחב שהוא יהיה אחיד לכל המוסדות, גם המכללות וגם האוניברסיטאות.

נינה אוסטרז'קו: ושם ביקשנו את המידע על הסגל הזוטר, וגם ביקשנו את זה אחורה.

נינה אוסטרז'קו: אבל בגלל שזה בשלבי עיבוד והכל אז אנחנו נעביר את זה בהמשך, אבל כרגע - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה זמן זה יקח לכם לעבד את כל המידע שקיבלתם?

עליזה פורמן רבינוביץ': ב-2017 משרד המדע והמל"ג יצאנו למהלך לאסוף נתונים כולל עובדי קבלן, כולל סגל זוטר וגם כולל מורים מן החוץ.

עאידה תומא סלימאן: יש שם פילוח מגדרי?

עליזה פורמן רבינוביץ': כן, הכל בפילוח מגדרי, לצערנו לא הצלחנו לאסוף משנים אחורה כי היה קשה למוסדות להביא את זה.

עליזה פורמן רבינוביץ': אז יש לנו עד 2017.

עליזה פורמן רבינוביץ': ואנחנו מקווים לפרסם את זה אני חושבת עד סוף השנה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אני מבקשת שברגע שזה יהיה מוכן אצלכם להעביר לנו כדי להסתכל בזה.

נינה אוסטרז'קו: גם חשוב לציין שעשינו את המהלך הזה כדי להתחבר לארגון של - - - שתיכף עידו ידבר איתו כדי לראות איך אנחנו מול כל המדינות באירופה.

נינה אוסטרז'קו: ובגלל זה עבדנו על הפורמט הזה האחיד כדי להעביר להם כי היינו מופיעים רק בשתי הטבלאות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתציגו באמת בצורה מסודרת אבל בואו נסיים קודם עם הדוח ואז תגידו לנו מה אתם מתכננים לעשות.

עידו אבגר: הנתונים, אני רק אציין עוד, מתייחסים לאוניברסיטאות ולמכללות האקדמיות המתוקצבות, משמע ללא המכללות לחינוך שהן מתוקצבות על ידי משרד החינוך, והנתונים הם במונחי משרות מלאות, מה שאומר שכשאנחנו סופרים איש סגל אנחנו בעצם סופרים תקן של איש סגל במשרה מלאה גם אם הוא בפועל מאויש על ידי כמה אנשי סגל במשרה חלקית, הם יספרו כאיש אחד, כאדם אחד.

עאידה תומא סלימאן: ואז איך אתם עושים את הפילוח המגדרי?

עידו אבגר: זה פשוט נתונים של משרות מלאות.

עידו אבגר: משרות מלאות של נשים ומשרות מלאות של גברים.

עידו אבגר: שתי מרצות שמועסקות בחצי משרה נספרות כמרצה אחת.

קריאה: אבל למה הן מועסקות בחצי משרה?

עאידה תומא סלימאן: שנייה, את השאלות האלה תשאלו אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נצטרך להבין קודם כל איך בכלל הסטטיסטיקה הזאת מובאת בפנינו ואחר כך נוכל לשאול את השאלות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, כאשר באים ואומרים שזה התייחסות לחלוקת המשרות ולא למספר האנשים שמאיישים אותם.

עידו אבגר: בדיוק.

עאידה תומא סלימאן: כך שגם לא נדע או אולי בשקף אחר אתם תדברו על זה, כמה מהגברים מועסקים במשרה מלאה וכמה מהנשים מועסקות בחצאי משרות.

עידו אבגר: אין לנו נתונים על היקף העסקה, מל"ג אוסף את הנתונים שהוא העביר לנו במשרות מלאות, אלה הנתונים שיש בידיי.

עידו אבגר: שוב, יכול להיות שנציגי מל"ג ות"ת יוכלו להבהיר את הסוגיה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מנציגי הות"ת – עלתה פה סוגיה, לרשום בפניכם, תענו אחר כך.

יוסף ג'בארין: רגע, אבל משרה מלאה זה אומר ממש מלאה?

יוסף ג'בארין: כי הרבה מהאקדמאים מועסקים לפעמים 90% או 85% - - -

עידו אבגר: אז נסכמים כל החלקיות משרה הזאת, נסכמת ואז מחולקת.

עליזה לביא: במוסדות שונים גם?

עליזה לביא: חצי פה שם, רבע שם?

עידו אבגר: אני מאמין שכן.

קריאה: רק משרה מלאה?

עאידה תומא סלימאן: כן כן.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצורת איסוף המידע בצורה כזו לא תורמת לנו להבין את המצב אבל זה לא באשמתכם כמובן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עידו אבגר: כפי שניתן לראות באוניברסיטאות נשים היו 32% מחברי הסגל בשנת תשע"ו ובמכללות המתוקצבות נשים היו 43% מחברי הסגל בשנת תשע"ה.

עידו אבגר: זו לא אותה שנה, אלה הנתונים הכי עדכניים שיש.

עליזה לביא: יש לך מידע מה קרה מדוח כרמי?

עליזה לביא: בעצם זה היה צומת מאוד משמעותי- - -

עידו אבגר: אני עוד רגע אציג מידע לאורך זמן.

עידו אבגר: מבחינת, שוב, נתונים ולא מבחינת יישום של המלצות של דוח כרמי אבל מבחינת נתונים אני עוד רגע אראה לאורך זמן.

עידו אבגר: לפני זה, כפי שאפשר לראות וכפי שחברת הכנסת לביא ציינה שיעור הנשים יורד ככל שעולה הדרגה.

עידו אבגר: בדרגת מרצה, בעצם הדרגה הזוטרה של הסגל הבכיר נשים מהוות רוב ולעומת זאת בדרגה הבחירה ביותר, פרופסור מן המנין, נשים הן רק 17% באוניברסיטאות ו-15% במכללות.

יוסף ג'בארין: הפער בין מרצה למרצה בכיר הוא כל כך גדול הוא מצריך התייחסות - - -

עליזה לביא: - - - אם את כבר - - - למרצה בכיר אז הדרך - - -

יוסף ג'בארין: לא, אני יודע.

יוסף ג'בארין: זה מצריך בדיקה האם זה בגלל שהרבה מרצות הן חדשות או שזה יותר מדיי לוקח זמן.

עידו אבגר: אני אתייחס לזה בשקף האחרון, אין לי תשובה, אבל אני אתייחס לשאלות האלה.

עידו אבגר: כן, זה נכון, יש שם קפיצה גבוהה מאוד באמת בין מרצה למרצה בכיר.

עידו אבגר: אני אציין, נינה הזכירה את זה, אנחנו ניסינו להשיג נתונים בינלאומיים לצורך השוואה בין מדינות.

עידו אבגר: קשה, ההגדרות של הדרגות הן שונות מאוד בין מדינה למדינה.

עידו אבגר: הנתונים שקיימים של האיחוד האירופי וכוללים גם את ישראל הם לא מספיק טובים.

עידו אבגר: כאמור, נציגת המל"ג ציינה שהם עובדים עכשיו על טיוב הנתונים ובפרסום הקרוב יהיו כבר נתונים השוואתיים ראויים.

עידו אבגר: השקף הזה הוא קצת מורכב, הוא מציג את מספר הנשים והגברים בסגל האקדמי באוניברסיטאות.

עידו אבגר: פה זה ללא האוניברסיטה הפתוחה, לאורך תקופה של 13 שנה.

עידו אבגר: חברת הכנסת לביא זה מה שאת ביקשת.

עידו אבגר: ואת השינוי בשיעור הנשים בקרב חברי הסגל באותן השנים.

עידו אבגר: מה שאפשר לראות זה ששיעור הנשים בקרב חברי הסגל הבכיר באוניברסיטאות עלה ב-5 נקודות האחוז.

עידו אבגר: ואם נוסיף את תשע"ו, השנה האחרונה שיש לגבי נתונים אבל לא מפולחים, נגיע ל-7 נקודות האחוז.

עידו אבגר: מ-25% ל-32%.

עידו אבגר: כדי להגיע לעליה הזאת של 5 נקודות האחוז מספר הנשים עלה ב-28% מ-1131 ל-1450.

עידו אבגר: המספר האבסולוטי של מרצות או של משרות מלאות של מרצות עלה ומספר הגברים ירד ב-2%.

עידו אבגר: זה התגלם בעלייה בשיעור של הנשים מכלל הסגל האקדמי.

עידו אבגר: אבל יחד עם זאת חשוב להבהיר, זה הנתון הכי עדכני שיש לי, בשנת תשע"ד, זה העמודה הכמעט הכי עדכנית שיש שם בתרשים, במשך ארבע השנים שנגמרו בתשע"ד נשים היו רק 34% מחברי הסגל הבכיר החדשים שנקלטו באוניברסיטאות.

עידו אבגר: זה המדידה של המרצים החדשים שנכנסו לסגל הבכיר, ונשים הן 34% מהם.

עידו אבגר: היות שזה שיעור יותר גדול משיעור הנשים אז עדיין זה אומר עלייה של מספר הנשים ושל שיעור הנשים אבל עדיין הן מיעוט מקרב הנקלטות במוסדות.

עידו אבגר: אני עובר לשקף הבא.

עידו אבגר: אפשר לראות ששיעור הנשים משתנה בין המוסדות השונים.

עידו אבגר: בקרב האוניברסיטאות – האוניברסיטה הפתוחה ואוניברסיטת חיפה מובילות עם שיעור נשים של מעל ל-40% ובמכללות שזה מה שמופיע למטה אפשר לראות, שוב, אין פה את המכללות לחינוך, במכללות הכלליות נשים מהוות מחצית מחברי הסגל ובמכללות לאומנות ולהנדסה, שזה הפילוח שיש כרגע, הן מהוות שליש.

עידו אבגר: ניתוח לפי תחומי לימוד מעלה, ושוב חברת הכנסת לביא התייחסה לזה, מעלה שקיימים הבדלים ניכרים בשיעור הנשים בסגל בתחומי הלימוד השונים באוניברסיטאות.

עידו אבגר: שני תחומי הלימוד שבהם הנשים הן הרוב הם חינוך ומקצועות עזר רפואיים, נמצאים למעלה.

עידו אבגר: ולעומת זאת פיסיקה, הנדסה, מתמטיקה ומדעי המחשב שיעור הנשים הוא נמוך.

עידו אבגר: בהקשר הזה אני רוצה להזכיר את התרשימים שמיכל הראתה קודם לכן.

עידו אבגר: מקבלות תואר שלישי אותם מקצועות מופיעים בקצוות.

עידו אבגר: ובקרב נבחנות בבגרות חמש יחידות, שוב, אותם מקצועות מופיעים.

עידו אבגר: אז אנחנו יכולים לראות שזה לא איזושהי תופעה מנותקת גם אם אנחנו לא קושרים ביניהן סיבתית כרגע.

עידו אבגר: התרשים האחרון שאני רוצה להציג כולל את מה שמכונה בספרות עקומת המספריים, זה בוודאי מוכר להרבה מהיושבות פה.

עידו אבגר: היא מציגה את שיעור הנשים והגברים בנקודות שונות במסלול האקדמי.

עידו אבגר: החל מסטודנטים לתואר ראשון וכלה בפרופסור מן המניין.

עידו אבגר: העקומה שמוצגת פה היא בשתי נקודות זמן עם הפרש של עשור ביניהן.

עידו אבגר: בצד הפסימי של הדברים מה שישר קופץ לעין הוא שהתמונה נראית מאוד דומה באמצע שנות ה-2000 ובאמצע העשור השני של שנות ה-2000.

עידו אבגר: נשים שזה שני הקווים הכחולים היו רוב בקרב הסטודנטים לכל התארים בשתי נקודות הזמן, זה מה שאנחנו רואים מצד שמאל.

עידו אבגר: וגברים, הקווים הכתומים, מהווים רוב ברור בשתי נקודות הזמן החל מדרגת מרצה בכיר ואילך.

עידו אבגר: ההבדל הכי בולט בין שתי נקודות הזמן האלה הוא שנקודת המפגש של שיעור הנשים ושיעור הגברים, ההצטלבות, השתנתה.

עידו אבגר: באמצע שנות ה-2000 היה רוב גברי בקרב חברי הסגל בדרגת מרצה.

עידו אבגר: באמצע העשור השני של שנות ה-2000 כפי שכבר הראינו, יש כבר רוב נשי.

עידו אבגר: קטן, אבל רוב.

עידו אבגר: ההבדל הזה מעלה שאלות שבשלב הזה אין לנו תשובות עליהן.

עידו אבגר: האם זה מעיד על שינוי שימשיך ויתפתח ככל שאותם מרצים ומרצות יתקדמו בקריירה האקדמית שלהם, האם החסם ש- - - הדרישה לפוסט דוקטורט לחו"ל התעמעם, נחלש.

עידו אבגר: כאמור, אין לנו תשובות, זה מחייב בחינה נוספת אבל זה בהחלט שאלות שראוי להעלות.

עידו אבגר: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד העקומה הזו רואים אותה גם בנציבות שירות המדינה, רואים אותה בהרבה מקומות בולטת במיוחד.

עאידה תומא סלימאן: אבל תודה.

עאידה תומא סלימאן: ענבר הוכברג, סגנית יו"ר התאחדות הסטודנטים, בבקשה.

ענבר הוכברג: תודה רבה.

ענבר הוכברג: אז קודם כל אני רוצה באמת להודות לחברת הכנסת עליזה לביא ולחברת הכנסת מירב בן ארי על קיום יום הסטודנט הלאומי.

ענבר הוכברג: זה יום חג בשבילנו, יש לנו פה דיונים לאורך כל היום אז אנחנו ככה נמצאים פה הרבה שעות במשכן.

ענבר הוכברג: כמובן גם ליושבת ראש הוועדה על הדיון החשוב, אנחנו שותפות להרבה פרויקטים ותהליכים בנושאים שונים, גם הנושא של הטרדות מיניות, אז אנחנו שמחים בהחלט להיות כאן.

ענבר הוכברג: ונמצאים פה גם איתנו יושבי ראש ויושבות ראש של אגודות הסטודנטים שאני מקווה שיהיה להם גם זמן ויכולת לדבר במהלך הדיון.

ענבר הוכברג: אגב גם אצלנו בנושא ייצוג הנשים בקרב יושבי ויושבות הראש, אנחנו במגמת עלייה, אנחנו לא מגיעות עדיין ל-50% אבל המצב עולה וגם ברמת האוניברסיטאות - - -

עליזה לביא: כמי שגדולה מכם בחצי שנה אז אני באמת רואה את השינוי, - - - זה לא היה.

ענבר הוכברג: אותנו זה משמח.

ענבר הוכברג: תיכף אנחנו נתייחס והכנו גם נתונים ומצגת, אני לא אציג, אני פשוט אעביר את הנתונים.

ענבר הוכברג: דפי המידע שחילקנו נמצאים אצלכם אבל אני כן רוצה להסב את תשומת לבכם לדוח הצעירים שבעצם זה דוח שזו שנה שנייה שאנחנו מפרסמים שהשנה הוא עוסק בנושא מעורבות חברתית ופוליטית שהנתונים שעלו בקרב סטודנטים שמציגים כאן את תמונת המצב של איך הסטודנטים והסטודנטיות בישראל רואים את החברה הישראלית, את המדינה, את המצב שלהם, את המורכבויות השונות.

ענבר הוכברג: יש פה חמשה פרקים שפרוסים, אני גם אגע בסוף דבריי על העמודים הרלוונטיים לנו בנושא ייצוג נשים באקדמיה.

ענבר הוכברג: כמו שראיתם במצגת לפנינו לא היו כאן שינויים משמחים וטובים אבל אלה עיקרי הדברים.

ענבר הוכברג: מבחינתנו נשים מהוות כמו שכולכם ודאי יודעים רוב בקרב סטודנטים וסטודנטיות בישראל, בוודאי בתואר ראשון, מגמה שאנחנו רואים אותה שהיא גם בתואר שני וגם בדוקטורט.

ענבר הוכברג: אבל כשנכנסים ומסתכלים בעצם על הסגל האקדמי, גם הבכיר, בסגל הזוטר, אגב, יש הרבה מורכבויות אחרות, אנחנו רואים שיש מיעוט וגם המיעוט הולך וגדל כשאנחנו מסתכלים על דרגות ניהול בכירות במוסדות האקדמיים שזה עוד משהו שיש לשים אליו דגש.

ענבר הוכברג: אפרופו הנתון של השוואה למדינות אירופה אז האיחוד האירופי מיצב את אחוז הנשים באקדמיה ב-41%, ישראל אנחנו ב-37%, פורטוגל ונורבגיה מככבות, זה משהו שאנחנו הסתמכנו עליו.

ענבר הוכברג: כמה דברים מרכזיים שאנחנו חושבים שצריך עליהם פה היום וחשוב לשים עליהם את האצבע זה כל הנושא של איך מעודדים סטודנטיות לצאת לפוסט דוקטורט ואיך מאפשרים להן לחזור לשערי האקדמיה.

ענבר הוכברג: ברור שיש פה גם מצוקה של תקנים, אבל כאן בעצם כמו שראינו בנתונים קיים הפער.

ענבר הוכברג: נושא נוסף וכואב נמצא, אם אתן רוצות או רוצים לפתוח בדוח בעמוד 29 הוא כל הנושא של נציגות של נשים בוועדות קביעות ומועמדות לפרופסורה שאנחנו רואים שכאן יש כמובן רק מדגם מייצג מתוך נתונים מדוח מבקר המדינה, אבל יש מוסדות שעומדים על 0% נשים בוועדה שקובעת.

ענבר הוכברג: כמובן שלתפיסתנו יש פה קשר ישיר למצב הנשים באקדמיה.

ענבר הוכברג: כן אושרה בחודשים האחרונים תכנית רב שנתית במל"ג ל-2018-2022 שמציגה איך 60 מיליון שקלים פרוסים ואמורים גם על ידי עידוד מוסדות, על ידי מתן פרסים ומענקים וגם להגדיל את המלגות לפוסט דוקטורט, איך זה אמור לשפר את המצב.

ענבר הוכברג: אני יודעת שכרגע יש איסוף ראשוני של הנתונים, ולכן עדיין אין ממצאים שאפשר להציג אבל אנחנו חושבים שבטח אם עברה תכנית כזאת צריך להיות הרבה יותר ממוקדים בפיקוח על מה קורה שם ואיך באמת הדבר הזה הולך ומתקדם.

ענבר הוכברג: לצערי הנושא הזה, אני כבר בעולם הסטודנטים קרוב לשבע שנים, וחמש שנות פעילות בתפקידים בכירים יותר בהנהגה הסטודנטיאלית, המצב של נשים באקדמיה זה נושא שאנחנו לא רואים בו מגמת שיפור כמו שאנחנו היינו רוצים לראות וכמו שאנחנו בוודאי רואים בתחומים אחרים.

ענבר הוכברג: וזה נושא שהוא מטריד אותנו מאוד בתור מי ש- - -

עליזה לביא: משהו פה מוזר לי, הטכניון 0%, זה נורא מוזר, הטכניון הרי יש כל כך הרבה - - -

ענבר הוכברג: יש להם שמונה תקנים של חברי ועדה ואפילו לא אחת אישה.

קריאה: זה ועדה אחת - - -

ענבר הוכברג: לא משנה, אבל זה - - -

רונית שריד: אני יועצת הרקטור לקידום נשים בבר אילן.

רונית שריד: אני יכולה להתייחס לזה רגע.

רונית שריד: הוועדות האלה זה ועדות שהחברות בהן - - - אני יושבת בוועדה כזו, בוועדות האלה יושבים פרופסור מן המניין.

רונית שריד: אם בכל האוניברסיטה יש משהו כמו 30 נשים ומכהנות בתפקידים שונים שרק פרופסור מן המניין יכולות להשתתף אז יש ייצוג קטן של הנשים האלה בוועדות כי אין - - -

עליזה לביא: בוועדות האלה רק פרופסרים - - -

רונית שריד: רק פרופסורים מן המניין יושבות - - -

קריאה: בוועדות מינויים?

ענבר הוכברג: זאת בעיה על בעיה.

ענבר הוכברג: יש מיעוט של מן המניין אז הן גם לא יושבות בוועדות של הקביעות.

עליזה לביא: אז בעצם המועדון מנציח את עצמו.

נחמן שי: זה נקרא שהנבואה מגשימה את עצמה.

רונית שריד: המאגר הוא קטן כי יש כאן היררכיה - - -

נחמן שי: והוא גם יישאר קטן.

עליזה לביא: אבל אני זוכרת, אחד המאבקים הראשונים היו בעצם על ההגדרות של כתבי העת.

עליזה לביא: הרי איך את מתקדמת, לפי הפרסומים.

עליזה לביא: איפה פרסמת, ההגדרות השונות, אני זוכרת שכל הכתבי עת שהיו חשובים לנו ביסודות מסוימים לא נחשבו בכלל על ידי מי שהחליט בעבר.

עליזה לביא: ובעצם יש פה, את יודעת, אם אנחנו רוצים לעשות איזושהי חשיבה ותיקון, זה לא שהבנים לא טובים, אבל הם פשוט היו קודם, הם החליטו החלטות - - -

רונית שריד: אני יכולה להעיד על עצמי שבאופן אישי לקראת המינויים האלה אני פונה לנשים ואני פונה לדיקנים בפנייה אישית להגיש מועמדות של נשים.

רונית שריד: זה מעמיס עליהם כי זה מה שקורה שיש תפקידים באקדמיה שרק ברמות הבכירות יותר אפשר לעשות אותם.

רונית שריד: תפקיד של דיקן תמיד יהיה פרופסור מן המניין ואין הרבה נשים, המאגר הוא לא מספיק גדול.

ענבר הוכברג: משפט אחרון – שאנחנו כמובן נשמח שבאמת יהיה איזשהו דיון נוסף כשיגיעו הנתונים ושבאמת תראו מה המצב מבחינת הדיווח של המוסדות - - -

עאידה תומא סלימאן: הם אמרו שהנתונים לקראת סוף השנה אז - - -

ענבר הוכברג: לא, לא, על התכנית שעברה שאמורה לתת בעצם להזרים כספים לטובת יצירת שוויון והוגנות מגדרית באקדמיה.

ענבר הוכברג: אני חושבת שזה גם משהו שאמנם המל"ג אחראי עליו אבל בסוף בהחלט יושבים פה הרבה נציגות בעיקר, יש לומר, של המוסדות ועם חלקן גם יש לנו שיתופי פעולה.

ענבר הוכברג: אני חושבת שזה גם אחריות שלכם, אני יודעת שיש גם הרבה רצון אבל זה כן בסוף יושב אצל כל אחת בבית שלה ואנחנו נשמח לראות שינוי וכמובן במה שצריך לסייע ממקומנו ומכוחנו.

ענבר הוכברג: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: פרופ' בת שבע כרם, יועצת נשיא האוניברסיטה העברית.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גברתי.

בת שבע כרם: תודה רבה על ההזדמנות.

בת שבע כרם: אני בחמש שנים האחרונות יועצת נשיא האוניברסיטה העברית לקידום נשים במדע.

בת שבע כרם: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו קודם, את כל הנתונים ראינו, האוניברסיטה שלנו לא שונה מכל האוניברסיטאות האחרות בארץ.

בת שבע כרם: ואני רוצה להדגיש את צוואר הבקבוק של הפוסט דוקטורט.

בת שבע כרם: התרבות האקדמית מחייבת פחות או יותר, למרות שזה לא חוק, אבל זאת התרבות, השתלמות בקבוצת מחקר בחו"ל, חזקה, שאפשר ללמוד ממנה.

בת שבע כרם: במדעים הניסויים כדי לבצע פרויקט שיש לו משמעות ולפרסם מדובר בתקופה של חמש שנים, ארבע שנים, שש שנים.

בת שבע כרם: ואנחנו רואים שאם את המהלך הזה מוביל דוקטורנט הוא יכול בשיעורים מאוד מאוד גבוהים להניע את המשפחה שלו לרילוקיישן לכמה שנים בחו"ל.

בת שבע כרם: ואם זאת בחורה, סטודנטית, בהרבה מאוד מהמקרים היא לא מתחילה את התהליך.

בת שבע כרם: היא כבר באמצע הדוקטורט יודעת שהיא לא תוכל להניע את התהליך הזה - - -

נחמן שי: ואז נחסמת הדרך ל- - - האקדמית.

בת שבע כרם: נחסמת הדרך.

בת שבע כרם: אני מוכרחה להגיד שהסכמתי לקבל את התפקיד באוניברסיטה העברית בשביל לנסות לשנות את התרבות הזאת.

בת שבע כרם: ואחת המטרות שלי הייתה שאנחנו נבנה אפשרות לסטודנטיות מצטיינות לעשות פוסט דוקטורט בארץ בשילוב עם חו"ל, כדי שלא יהיה רילוקיישן לחמש שנים אלא ל-12 חודשים במצטבר לפחות, קיץ ועוד קיץ, סמסטר וקיץ וכו'.

בת שבע כרם: התדפקתי על הרבה דלתות ואני חושבת שלמאמץ הזה יש היום כבר נראות גם במלגות של ות"ת יש היום אפשרות כזאת, גם באוניברסיטה העברית יש אפשרות כזאת, גם ביד הנדיב יש אפשרות כזאת, היא לא מוגבלת רק לנשים, אלא הם עשו פיילוט גם לגברים.

בת שבע כרם: אבל בשנה שעברה ובשנה שלפניה בכל אחת מהשנים קיבלה סטודנטית מצטיינת את המלגה הזאת לדו הלוקיישן של פוסט דוקטורט.

בת שבע כרם: אז זה דבר אחד.

בת שבע כרם: דבר שני שאנחנו עושים באוניברסיטה העברית זה תמיכה, מלגות ייעודיות לנשים בלבד ליציאה לפוסט דוקטורט בחו"ל.

בת שבע כרם: ואני גאה להגיד שהסכום שהאוניברסיטה העברית משקיעה הוא מאוד מאוד גבוה, מה שדיווחנו בדוח האחרון.

בת שבע כרם: השבוע הייתה לנו הוועדה של השנה, אנחנו עוד נותנים 12 מלגות שהן סביב 25,000 דולר למלגה אז אפשר לחשב על מה אנחנו מדברים, על סכום שהוא כ-300,000 דולר.

בת שבע כרם: מתוכו יש לנו פניות למימון של שנה שנייה.

בת שבע כרם: והמצטיינות שביניהן מקבלות שנה שנייה גם והדואל לוקיישן.

בת שבע כרם: אז המלגות הן בהחלט תמריץ, הייתי מאוד שמחה אם היה לנו יותר כסף, אם המלגות היו יכולות להיות מראש מתוכננות לשנתיים ולא שאלה האם תהיה שנה שנייה או לא, לפעמים זה מקשה על ההחלטה האם לצאת או לא.

בת שבע כרם: אז באמת, אני לא מכירה את כל הגופים פה שיכולים לתמוך אבל זה משהו שמאוד היה עוזר לנו.

בת שבע כרם: אנחנו באוניברסיטה כל שנה מקיימים ימי עיון, ימי עידוד ליציאה לפוסט דוקטורט, וכל קמפוס בנפרד כי אנחנו מחולקים על קמפוסים שונים.

בת שבע כרם: לפעמים זה יום אחד בשביל לעודד לצאת לפוסט דוקטורט.

בת שבע כרם: אני רוצה לספר על עוד כמה דברים שאני חושבת שהם ייחודיים לאוניברסיטה שלנו ולספר בגאווה על תכנית שלנו לסטודנטיות לרפואה.

בת שבע כרם: סטודנטיות לרפואה, כולנו יודעים, זה שבע שנות לימוד.

בת שבע כרם: סטודנטיות שיולדות בשנים הקליניות שהן נמצאות בבתי החולים, אם הן אפילו רצו, אני אומרת בלשון עבר כי זה השתנה כרגע, לקחת חופשת לידה של ארבעה או חמשה שבועות הן היו צריכות לחזור על השנה - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, זה עלה בדיון הקודם בשנה שעברה.

עליזה לביא: מה הסדרתם?

בת שבע כרם: אני חושבת שאנחנו המוסד היחידי שיש לו בית ספר לרפואה שהסדיר את זה- - -

עליזה לביא: שמה?

עליזה לביא: מאוד חשוב לדעת כי זה לא בכל האוניברסיטאות.

עליזה לביא: כאמא לבת לומדת רפואה אני יכולה להגיד לך שהן ממש עלולות להפסיד את המקומות שלהן, זה מאוד מאוד - - - אם את לא יולדת בתאריך הזה - - -

בת שבע כרם: מה שאנחנו הסדרנו שבשנה רביעית, חמישית ושישית מי שיולדת, ותיכף נדבר על המספרים, יש חובה לאפשר לה להשלים ארבעה שבועות לפחות.

בת שבע כרם: הייתה התנגדות מאוד גדולה של בית ספר לרפואה, מה את רוצה רופאות פחות טובות וכו'.

בת שבע כרם: אנחנו באיזשהו אופן כפינו שיבנו תוכנית.

בת שבע כרם: היום הם מודים לנו.

בת שבע כרם: זה כבר שנה רביעית שהתכנית נכנסת, כל שנה יש בין 10 ל-11 סטודנטיות שמבקשות את תכנית ההתאמה המיוחדת הזאת בלי להפסיד יום אחד.

בת שבע כרם: זה לא דרישה להקל, זה דרישה לאפשר.

עליזה לביא: אבל איך את מסדרת את התורנויות, הרי הן מגרילות איפה להתמחות ואז הן יולדות ואז - - -

בת שבע כרם: אבל בקיץ יש חובה למחלקות לאפשר להן את ההשלמה של מה שהן הפסידו.

עליזה לביא: מדהים.

בת שבע כרם: בקיץ בין רביעית לחמישית, קצת בקיץ בין חמישית לשישית אין הרבה.

בת שבע כרם: אחרי הלימודים יש מחלקות שאפשר לפני הסטאז' לעשות.

בת שבע כרם: התכנית, כולם מברכים - - -

עליזה לביא: מה שאנחנו מדברות כל הזמן על גמישות, גמישות, גמישות.

עליזה לביא: מדהים, אני- - -

רונית שריד: ו- - - נכנס לבר אילן גם.

עליזה לביא: כן?

עליזה לביא: אז גם בבר אילן מאפשרים?

עליזה לביא: אז רק תל אביב נשארה - - -

בת שבע כרם: תל אביב, באר שבע - - -

עאידה תומא סלימאן: תל אביב תיכף יציגו גם מה התכניות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: כנראה השגנו משהו בשנה הזו.

עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע.

קריאה: יש לי שאלה, זה רק על מדעי הטבע זה לא על - - -

עאידה תומא סלימאן: זה רפואה.

עליזה לביא: רפואה יש להם את הבעיות של המחלקות, שהם עובדים בבתי החולים.

בת שבע כרם: הפוסט דוקטורט, ההסדר שאנחנו, הוא פתוח לכל האוניברסיטאות.

עליזה לביא: אם את לא יולדת פה את תפספסי את זה שם, הבנות היו מאוימות, תישארי שנה, זה האיום הכי קשה, תישארי שנה, תישארי שנה.

בת שבע כרם: נכון.

בת שבע כרם: שמונה שנים זה כאילו אין - - -

עאידה תומא סלימאן: בואו נתמקד קצת.

בת שבע כרם: אני רוצה לספר על עוד מהלך שאני חושבת שהוא מאוד חשוב.

בת שבע כרם: אנחנו מדברים פה על חוסר הייצוג של נשים בסגל האקדמי, בוועדות החשובות שלנו, וחלק מזה הוא איזושהי אפליה בלתי מודעת שהיא חלק מהחברה שלנו, היא לא קשורה לאקדמיה דווקא, היא נמצאת בכל מקום.

בת שבע כרם: ואנחנו עשינו באוניברסיטה, עשינו זה לא אני, אני יזמתי את זה אבל לא אני העברתי את זה, סדנאות להעלאת המודעות לאפליה הבלתי מודעת באקדמיה.

בת שבע כרם: ומי שהעבירו את הסדנאות האלה שניתנו שבע פעמים בכל הקמפוסים ויש קמפוסים שניתנו שתי סדנאות בנפרד כדי ש- - - וזאת הייתה חובה לכל חברי הוועדות של סינון, קידום, מינויים, כל חברי הוועדות הייתה חובה להשתתף.

בת שבע כרם: החובה הזאת נגמרה בזה שלמעלה מ-50% מחברי הוועדות השתתפו, אני רואה בזה הישג גדול, שנה הבאה אני מקווה שנוכל לאכוף את זה יותר - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה משהו.

עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות שזה חובה ולא אופציונאלי ומסיימים עם 50%?

עאידה תומא סלימאן: מי פטר את ה-50% האחרים.

בת שבע כרם: בעצם בהנהלת האוניברסיטה הייתה התנגדות של חוקרים שיחייבו אותם לבוא אז הייתה ברגע האחרון איזה התרה שאומרת זה חובה אבל נאכוף אותה בהדרגה.

בת שבע כרם: אז זה מן סידור כזה אבל אני לא מתכוונת לוותר וחברי הוועדות שלא השתתפו בסדנאות השנה, הסדנאות הציגו נתונים על אפליה בלתי מודעת בכתיבה של מכתבי המלצה, איך כותבים מכתב על אישה, איך כותבים מכתב על גבר, איך שופטים אישה, איך שופטים גבר.

בת שבע כרם: נתונים מכל העולם, נתונים מה שהיה גם מהארץ, הייתה סדנא של שלוש שעות שהייתה מצוינת.

בת שבע כרם: אז אני רוצה לספר על הדבר המיוחד הזה.

בת שבע כרם: אני רוצה לספר על עוד כמה דברים ובזה אני אסיים.

בת שבע כרם: מה אנחנו עושים למען חוקרות שנקלטות באוניברסיטה כדי שחוקרות ששוקלות אם כן או לא להשתלב בסגל האקדמי יראו שזה אפשרי.

בת שבע כרם: אז קודם כל חוקרת שיולדת מקבלת הארכה בשעון של הקביעות באופן אוטומטי לשנה.

בת שבע כרם: אם היא יולדת פעמיים בשנים הראשונות שלה כחוקרת אז היא מקבלת שנתיים הארכה.

בת שבע כרם: זה לא תלוי בחסדיו של אף אחד וזה חלק מהתקנון שלנו.

בת שבע כרם: זה דבר אחד.

בת שבע כרם: דבר שני, חוקרת שרוצה לנסוע לכנס מדעי אבל יש לה תינוק שהוא מתחת לגיל שנה או שהיא מניקה אז הוא יכול להיות גם מעל גיל שנה אנחנו עוזרים במימון של ההוצאות של מלווה או מלווה לחוקרת כדי שהיא תוכל לקחת את התינוק או התינוקת ולהשתתף בכל זאת בכנס לפחות בצורה חלקית.

בת שבע כרם: זה משהו שאנחנו מעודדים.

בת שבע כרם: חוקרת שחוזרת מחופשת לידה מקבלת הקלה בהוראה עם החזרה שלה מחופשת לידה.

בת שבע כרם: אם היא חוזרת לתוך סמסטר היא מקבלת הקלה.

בת שבע כרם: לא הקלה גדולה, שליש מהחובות הוראה שלה בסמסטר הזה.

בת שבע כרם: זה לא הרבה אבל זה מאוד משמעותי.

עאידה תומא סלימאן: יש לכם איזשהו תקנון כתוב על כל המקבץ הזה של נהלים?

בת שבע כרם: אני מחזיקה עכשיו באמת דף שלאחרונה הבנתי שכדאי לרכז את כל מה שמופיע באתר המגדר של האוניברסיטה.

בת שבע כרם: בניתי את ריכוז הזכויות והנהלים שעכשיו אני אפיץ אותו בין כל הסטודנטים ובין כל חברי הסגל.

בת שבע כרם: אני אשמח גם לתת, זה באמת כל הדברים שאני מספרת, יותר מהדברים שאני מספרת לא הכל אני מספרת, אני אשמח לתת ולחלוק את זה איתכם - - -

עאידה תומא סלימאן: אם אפשר להעביר לנו העתק מזה.

בת שבע כרם: מאוד אשמח.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, הקצב פה בכנסת הוא לא כל כך רגוע, חברי הכנסת רוצים גם להתייחס וגם צריכים לצאת לעוד דיונים.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מודה, אני רואה שעשיתם מאמץ אבל ברגע שזה יהיה מרוכז ותעבירו לנו נוכל להיכנס לפרטים יותר.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת תרצו להתייחס עכשיו אני מבינה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה חבר הכנסת ג'בארין ואחריו חבר הכנסת נחמן שי.

יוסף ג'בארין: האמת היא ששמחתי לשמוע כעיקרון על המגמות החיוביות בנושא.

יוסף ג'בארין: כמובן ראינו את הקפיצה המשמעותית שם בין מרצה למרצה בכיר, זה נושא שמחייב בדיקה יותר מעמיקה לגבי מה הסיבות לשם ויש הבדל בין אם זה שבגלל שיש עכשיו הרבה מרצות חדשות בשנים האחרונות או שהמרצות נתקעות שם.

יוסף ג'בארין: זו סוגיה מאוד חשובה.

יוסף ג'בארין: ואני חושב שצריך להתייחס יותר גם לוועדות המקצועיות בתוך המוסדות האקדמיים, בעיקר ועדת הקידום שזו ועדה מאוד משמעותית, גם שם צריך להבטיח את הייצוג.

יוסף ג'בארין: הייתי שמח לשמוע ולראות גם את הפילוח המגזרי בתוך הנתונים הללו.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע עכשיו אתם אוספים את הנתונים הללו ועושים את הפילוח, אני מקווה שגם במל"ג וגם במשרד המדע יהיו רגישים גם לנושא המגזרי ויוסיפו את זה לפילוח אם כבר עושים.

יוסף ג'בארין: אחת הבעיות שאני נתקל בהן עכשיו מול המל"ג שכשאני מבקש פילוח מגזרי אומרים שאין נתונים כאלו.

יוסף ג'בארין: וזה קצת מוזר, האמת, מה זה אין נתונים כאלו.

יוסף ג'בארין: אפשר להגיע לנתונים הללו, ומי שמחויב לנושא של שוויון מגדרי ושוויון מגזרי שכולל אוכלוסייה ערבית, אולי גם אתיופים אני מניח, אלה נתונים שצריך לראות, במיוחד כשאנחנו יודעים שתמונת המצב היא מאוד בעייתית בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: וגם שמרכז המחקר בעתיד יתייחס גם לנושא הזה וניתן יהיה לראות גם את התמונה בכללותה.

יוסף ג'בארין: לא הייתה גם התייחסות לסגל המנהלי.

יוסף ג'בארין: מסקרן לראות מה קורה בסגל המנהלי.

יוסף ג'בארין: כפי שאתם יודעים יש גם הרבה דרג של קבלת החלטות בתוך הסגל המנהלי אז יהיה מעניין גם לראות מה קורה שם.

יוסף ג'בארין: אני אסיים ואומר שאמנם הדיון הוא כללי אבל אני מודע לכך שבקרב נשים ערביות יש בעיה מאוד קשה.

יוסף ג'בארין: ככלל יש בעיה קשה של ייצוג אקדמאים ערבים, אנחנו מדברים על משהו של פחות מ-3% ומצבן של הנשים הערביות מטבע הדברים הוא כאן יהיה מאוד בעייתי, מתוך ה-3% בקושי זה יגיע אולי ל-1%.

יוסף ג'בארין: בוודאי זה לא ייצוג הולם ובוודאי זה מחייב התערבות יותר אקטיבית.

יוסף ג'בארין: לכן אם יהיה פילוח של נתונים אולי זה גם יוכל לקדם את הנושא הזה של קידום העסקתן של נשים ערביות באקדמיה.

יוסף ג'בארין: הנושא הזה נהיה חשוב עכשיו יותר כשאנחנו רואים שיותר ויותר סטודנטיות ערביות באקדמיה.

יוסף ג'בארין: זה אומר שאם רוצים להעלות את הייצוג של האקדמאים הערבים אז צריך להתרכז במיוחד באקדמאיות ערביות ולראות איך מקדמים את העסקתן במוסדות להשכלה גבוהה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חבר הכנסת ג'בארין.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני שמח שחזרנו לדון בנושא כזה.

נחמן שי: תראו, הכי מטריד אותי כמובן המלקחיים האלה שרואים פה כי מה שהיה צפוי, אולי לא לגמרי, בכל זאת שישמרו שתי העקומות עולות אבל פה אנחנו רואים שהעקומה מתהפכת ובאופן דרמטי מקו ההתחלה לקו של הפרופסור מן המניין.

נחמן שי: שזה לדעתי האתגר הכי גדול שיש פה, ואני שומע שאוניברסיטאות הן לא צריכות אותי בשביל שאני אגיד להן את זה, הן מבינות את הבעיה והן מנסות בדרכים שונות ומגוונות לסייע פה.

נחמן שי: אני חושב שזה המפתח כי זה בעצם עניין של מנהיגות.

נחמן שי: כשיש פרופסורים או פרופסוריות מן המניין, שזה הבכיר ביותר, נשים, אז זה להסתכל עליהן וללמוד מהן וללכת בעקבותיהן.

נחמן שי: זה נכון לגבי כל תחום אחר, זה יכול להיות פוליטיקה, זה יכול להיות צבא, זה יכול להיות הייטק.

נחמן שי: כל תחום, ברגע שיש נשים בתפקידים בכירים אז גם מלמטה מסתכלים ורואים ויש מודל להתנהגות שאפשר לאמץ אותו.

נחמן שי: ככל שיש פחות אז, לא יודע, זה פחות מעניין ופחות מושך.

נחמן שי: אז לכן זה מן דבר שמאחר שאין אז גם פחות מגיעות וכן הלאה וכן הלאה.

נחמן שי: אני מצטרף לברך, הייתי רוצה לדעת גם לגבי החברה הערבית, גם לגבי החרדיות שעכשיו נכנסות שזו התופעה הכי חשובה ומרעננת של נשים חרדיות.

נחמן שי: אנחנו יודעים שיש הרבה יותר נשים חרדיות באקדמיה מאשר גברים, האם נזכה לראות נשים חרדיות בתפקידים הבכירים, ולדעתי כן צריך כי זה אותו כלל של המנהיגות עובד לדעתי גם לגביהן, אולי עוד פי כמה וכמה.

נחמן שי: ודבר שני, האם בכלל יש מדיניות למדינת ישראל ולמשרד החינוך ולא רק לכל מוסד ומוסד בנפרד לראות יותר נשים בתפקידים בכירים בעולם האקדמי.

נחמן שי: אם כן אז המילה היא כסף.

נחמן שי: בסוף זה כסף, כמו שאת אמרת, יעזרו להם בעזרה בבית, יעזרו להם בנסיעות יותר, אם אי אפשר להיות חמש שנים אז שיסעו שלוש פעמים ויחזרו שלוש, בסוף זה כסף.

נחמן שי: אם יש כסף אז זה עוזר, אם אין כסף אז הן צריכות לשאת על עצמן משפחה צעירה שעוקרת את הבעל ממקום העבודה שלו וצריכה להחזיק שם ילדים והסכום לא מספיק ואז לוקחים מהבית ומבקשים מההורים, העסק נגמר.

נחמן שי: אז כאן אני רוצה, לא היה אף נציג של משרד החינוך פה, או שיש - - -

נינה אוסטרז'קו: אני.

נחמן שי: אוקיי, אז זה באמת מעניין אותי האם יש - - - שר החינוך דווקא הוכיח שכשהוא מתמקד באיזושהי נקודה הוא יודע להזיז הרים, אז הנה הר גבוה.

נינה אוסטרז'קו: כן, לראשונה בות"ת התקבלה החלטה בינואר ובמל"ג במרץ לצאת עם תכנית רב שנתית לקידום הוגנות מגדרית.

נינה אוסטרז'קו: כרגע השקענו 60 מיליון שקל והכסף הזה הולך בדיוק להתנעת פעילות של היועצת, אנחנו הכפלנו את זה השנה, גם למכללות וגם לאוניברסיטאות, בדיוק לדברים האלה כי אנחנו מאמינים שהכל צריך לבוא מהמוסד ואם יהיה שם - - - ואנחנו כבר רואים את התוצאות.

נינה אוסטרז'קו: אנחנו גם חושבים שהנושא של הלעאת מודעות הוא מאוד מאוד חשוב והנושא הזה של הרחבת הדוח שעבדנו על זה מאוד מאוד קשה וגם להעביר את זה לארגון האירופי שישים אותנו על המפה עם כל מדינות אירופה כדי שאנחנו נדע איפה אנחנו נמצאים.

נינה אוסטרז'קו: כמו שאמרתם שחסר פה נתונים על המגזר אבל אנחנו נעבוד על זה כי גם הנתונים האלה שאנחנו עובדים עליהם עכשיו זה גם לא היה פשוט להשיג והתחלנו וצריך להתחיל ממשהו.

נינה אוסטרז'קו: הנושא של עקומת המספריים שכולם מכירים וזה מופיע גם בוועדה של פרופסור רות ארנון וגם בדוח שלה וכל התכנית הזאת שאנחנו מיישמים עכשיו זה על בסיס ההמלצות של הדוח.

נינה אוסטרז'קו: הנושא של עקומת המספריים והנקודה הקריטית של הפוסט אנחנו גם החלטנו להתמקד בזה ובתכנית הרב שנתית הגדלנו את גובה המלגה.

נינה אוסטרז'קו: לפני שנתיים הגדלנו את כמות המלגות והשנה הגדלנו גם את גובה המלגה מ-25,000 דולר ל-30,000-40,000 דולר בהתאם למצב המשפחתי, ואנחנו חושבים שזה מאוד מאוד חשוב.

נינה אוסטרז'קו: הנושא של הייצוג של הנשים במקצועות STEM, אני לא מדברת עכשיו על ביולוגיה כי זה מטה, אנחנו מדברים על מקצועות הייטק, ככה אנחנו מגדירים, אז בגלל שהות"ת פועלת גם במסגרת ההחלטה הגדולה של הממשלה להגדיל את הכוח אדם להייטק ל-40% לסטודנטים לתואר ראשון ואנחנו כבר עובדים במסגרת תכנית אחרת כדי להגדיל את הפול.

נינה אוסטרז'קו: במסגרת התכנית הרב שנתית של קידום נשים אנחנו פתחנו שני מסלולי מלגות לתואר שני ולדוקטורט במקצועות הייטק.

נינה אוסטרז'קו: בנוסף, יש לנו גם את המלגות לפוסט כי אנחנו רואים שזה חשוב מאוד לתמוך בכל השרשרת כי כשאנחנו מסתכלים על תואר ראשון אז יש לנו כבר ייצוג מאוד מאוד נמוך אבל כשאנחנו מגיעים לדרגות של פרופסור מן המניין אז אנחנו מגיעים ל-15% וזה קטסטרופלי.

נינה אוסטרז'קו: אז בגלל זה החלטנו לתמוך בכל השרשרת ואנחנו גם תוך שנתיים נבדוק את הצעדים שלנו איזה תוצאות זה מביא.

נינה אוסטרז'קו: גם כרגע אנחנו עובדים על תכנית של פרסי הצטיינות.

נינה אוסטרז'קו: זה מתחבר מאוד להעלאת מודעות, אנחנו ניתן פרסי הצטיינות למוסדות שיקדמו את הנושא של הוגנות מגדרית וזה יבוסס על מדדי ההצלחה שיכללו גם את הנושא של כמה נשים יש בוועדות חשובות של קידום וקליטה של נשים לאקדמיה ומדדים נוספים, זה כרגע פשוט בעבודה.

נינה אוסטרז'קו: ואנחנו עובדים במרץ והנושא חשוב מאוד וזה על השולחן ואנחנו עושים מאמצים.

נינה אוסטרז'קו: וחשוב מאוד שאנחנו גם עובדים בשיתוף פעולה עם כל המוסדות וזה מאוד חשוב שיש אנשים גם שחיים את הנושא ועוזרים לנו בהכל.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי סיימת?

נחמן שי: כן, תודה.

נחמן שי: אני רוצה לשמוע את שר החינוך גם מדבר על זה במעמדים פומביים.

נחמן שי: אני גם אגיד לו את זה כי הוא נניח לקח את השפה האנגלית פעם, לקח את המתמטיקה, אז הוא גם מינף את זה פומבית, זה גם חשוב.

נחמן שי: מה שאת אומרת לא מגיע בסוף לציבורים רחבים.

נחמן שי: נשים צריכות לדעת שיש להן עתיד באקדמיה ועתיד עד לדרגות הבכירות ביותר.

נחמן שי: ואגב, אני אומר, נדמה לי שזה לא עבודה שדווקא כן יכולה להסתדר באיזשהו מקום גם עם ניהול משפחה כי גם יודעים שזה השיקול המכריע לעתים.

נחמן שי: דווקא באקדמיה אפשר גם למצוא איזשהו פינות קצת יותר נוחות אבל אני לא יודע, לא הייתי אישה ולא ניהלתי בית אף פעם אז אני לא יודע.

נחמן שי: אבל נדמה לי שזה כן יכול להיות.

נחמן שי: אבל בכל מקרה, ברגע שהמדינה תדחוף את זה ותשקיע אני בטוח שתהיינה תוצאות, אין לי שום ספק בכלל.

נחמן שי: כי הלא כישורים קיימים, אנחנו רואים את זה ואנחנו יודעים את זה, זה רק לתת לזה את הדחיפה הראויה.

עאידה תומא סלימאן: אולי גם השינוי צריך להיות בבית שהגברים יתחילו לנהל קצת את הבית ואז יתפנו הנשים להתקדמות.

נחמן שי: גברים מבינים היום יותר טוב שלנשים יש קריירות ושצריך לעזור להן.

נחמן שי: אני חושב שאצל זוגות צעירים אנחנו רואים את זה הרבה יותר מאשר בדורות שלנו, שאיכשהו נשים זזו הצידה, לא בכל מקרה כמובן.

נחמן שי: היום זה הרבה יותר מובן שיש גישה שוויונית וגבר צריך לתת את הדרך או אישה צריכה לקחת את הכיוון וללכת קדימה.

נחמן שי: אני בטוח בזה.

נחמן שי: הרבה יותר ממה שהיה בעבר, אני לא יכול להגיד על כולם.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לפרופסור אילנה אלי, יועצת נשיא אוניברסיטת תל אביב להוגנות מגדרית.

עאידה תומא סלימאן: וגברתי, המצגת קצת ארוכה.

אילנה אלי: אני אקצר, אני לא אחזור על דברים שכבר נאמרו.

אילנה אלי: תודה רבה ליושבת הראש ולחברי הכנסת שנרתמו לנושא החשוב הזה.

אילנה אלי: אני אקצר כי חלק מהדברים האלה נאמרו ואני שמחה שהם נאמרו.

אילנה אלי: אז קודם כל, אנחנו אחד המוסדות הגדולים ביותר במדינת ישראל אם לא הכי גדול, אני לא רוצה להפריע לאף אחד, יש לנו למעלה מ-24,000 סטודנטים.

אילנה אלי: הרוב סטודנטיות.

אילנה אלי: מתוך ה-24,000 סטודנטים יש לנו, זה תואר שני, אבל קשה לי לחזור לשקופית הקודמת.

אילנה אלי: אני נתתי פילוח לגבי התארים השונים.

אילנה אלי: בתואר הראשון יש לנו כ-14,000 סטודנטים, יש לנו רוב סטודנטיות, למעלה מ-7000 סטודנטיות.

אילנה אלי: בתואר השני יש לנו 6900 סטודנטים, בערך, המספרים הם לפעמים עם איזושהי סטיית תקן, גם כאן יש לנו רוב סטודנטיות.

אילנה אלי: יש כאן פילוחים לפי פקולטות, יש לנו תשע פקולטות אז אני לא רוצה להיכנס לפירוט של הפקולטות כדי לא להלאות את הצוות כאן והדיון גם ככה התארך אבל כמו בכל מקום המגמה היא מגמה ברורה ובמקצועות ה-STEM עדיין יש רוב גברי.

אילנה אלי: בתואר השלישי יש לנו גם קצת למעלה מ-3000 סטודנטים, רוב נשי, מתוך זה בערך כ-1700 סטודנטיות וגם כאן יש לנו רוב נשי והמגמה היא אותה מגמה.

אילנה אלי: אבל השקופית הכי חשובה מבחינתי זה באמת השקופית הזאת שזה ביטוי של המספריים אבל אני מפענחת את המספריים האלה טיפה אחרת.

אילנה אלי: כי אם אתם רואים את בוגרות ה-Phd אז בבוגרות ה-Phd יש לנו באמת רוב נשים, בדרגת מרצה זה בערך חצי חצי, טיפה פחות נשים, ואחר כך יש לנו את הנפילה במרצה בכיר ואחר כך לכיוון פרופסור חבר ופרופסור מן המניין.

אילנה אלי: אבל הפרופסור חבר והפרופסור מן המניין משקפים לנו נתונים של לפני 15 שנה.

אילנה אלי: כי כדי להגיע לדרגת פרופסור מן המניין זה לוקח בין 15 ל-20 שנה מאז שאתה נקלט.

אילנה אלי: זאת אומרת, אם יש לנו היום בערך 50% נשים, וכמו שעידו כאן הציג המספריים קצת זזו לכיוון המרצה בכיר זה נותן לי איזושהי אופטימיות מסוימת.

אילנה אלי: כי אם יש לנו אחוז יותר גבוה של מרצות בכירות היום אלה המרצות שיהיו הפרופסוריות מן המניין בעוד 10-15 שנה.

אילנה אלי: כי ברגע שאתה מקבל - - -

קריאה: לא בטוח.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל זה לא מתפתח משלעצמו אם לא פוקחים עין.

אילנה אלי: ברור.

אילנה אלי: אני לא ממעיטה מהבעיה, אני רק אומרת ש- - - אבן הנגף באקדמיה הגדולה זה המרצה בכיר כי שם אתה מקבל קביעות.

אילנה אלי: ברגע שקיבלת את הקביעות במרצה בכיר בדרך כלל כבר תגיע לפרופסור מן המניין אלא אם כן תקרה איזה קטסטרופה.

אילנה אלי: אז אני טיפה יותר אופטימית, אני לא אומרת שאין בעיה.

אילנה אלי: כאן אני עשיתי איזה השוואה שלי של מצבנו לעומת מקומות אחרים, אז אוניברסיטת תל אביב, אמרנו, יש לנו מן המניין בערך 24% נשים, שזה דרך אגב השתפר מאוד.

אילנה אלי: לעומת מה שאמרה כאן חברת הכנסת לביא שהמצב התקבע המצב לא התקבע כי בדוחות הקודמים קודמים, זה דרך אגב משקף את שנת תשע"ז, השנה הקודמת, אז דיברו על 15% פרופסוריות מן המניין, היום אנחנו מדברים על קרוב ל-24%.

אילנה אלי: זאת אומרת, כן יש מגמה, לא מספיק, אבל יש מגמה.

אילנה אלי: אוניברסיטת תל אביב יצאה באמת עם תכנית החומש האסטרטגית לנושא של הוגנות מגדרית ונושא של קידום נשים, אפשר לתת לזה שמות שונים, זה יצא לפני בערך שנתיים ואנחנו חייבנו את הפקולטות, כל פקולטה לעשות את התכנית שלה וכל פקולטה מדווחת או אנחנו אוספים את הנתונים על כל פקולטה לגבי כל המשתנים מדיי שנה כדי לראות איך הם עומדים ביעד.

אילנה אלי: וזה מכניס את הנקודה הכי חשובה שזה מודעות, מודעות, מודעות.

אילנה אלי: זאת אומרת, היום כשאני מדברת עם הדיקנים, ובמיוחד עם הדיקנים במקצועות ה-SREM הם יודעים שהם צריכים לחפש נשים כי אחרת הם לא יעמדו ביעד ואחרת ישאלו שאלות.

אילנה אלי: אז לא תמיד הם מצליחים אבל המודעות קיימת.

אילנה אלי: מבחינת הדברים שאנחנו עוסקים בהם, אנחנו עוסקים בנושא בעיקר של מגדר מכמה היבטים.

אילנה אלי: קודם כל הסרת חסמים קיימים בפני נשים שהן כבר נמצאות באקדמיה, אני טיפה ארחיב על זה, שזה בעיקר מלגות וסדנאות.

אילנה אלי: תמיכה ספציפית בנושא ה-STEM, אני ארחיב על זה גם טיפה.

אילנה אלי: יש גם כמובן בעיות ייחודיות לנשים ויש גם חינוך של דור העתיד.

אילנה אלי: אז מבחינת תמיכת הנשים, אמר חבר הכנסת שי בצורה נכונה, כסף זה מילת המפתח, זו גם מילת המפתח שאני אסיים איתה עוד מעט את הנושא - - -

נחמן שי: כנראה לא רק פה.

אילנה אלי: כן, נכון.

אילנה אלי: אז גם אנחנו כמו ששמעתם באוניברסיטה העברית יש לנו את מלגת הנשיא לנשים לנסיעה לפוסט דוקטורט.

אילנה אלי: אנחנו מחלקים כל מלגה אצלנו מחולקת לשנתיים.

אילנה אלי: נשים מקבלות 25,000 דולר לשנה, לשנתיים.

אילנה אלי: זאת אומרת כל מלגה היא בעצם 50,000 דולר.

אילנה אלי: הן צריכות אחרי השנה הראשונה, כמובן, לדווח שהן ממשיכות בדוקטורט, זה לא אוטומטי, אבל 90% מהן אכן מקבלות את השנה השנייה.

אילנה אלי: ככה אישה שמקבלת את המלגה הזאת יודעת בוודאות שיש לה שנתיים כיסוי של 50,000 דולר.

אילנה אלי: לא מספיק אבל בכל זאת נותן איזשהו אינסנטיב לאישה שצריכה להזיז את המשפחה לחו"ל.

אילנה אלי: יש לנו גם את הנושא של פוסט דוקטורט משולב.

אילנה אלי: אנחנו התחלנו אותו רק השנה.

אילנה אלי: התחלנו את זה במדעי הטבע כרגע כי אנחנו צריכים נכונות של החוגים ושל הפקולטות.

אילנה אלי: זאת אומרת שאישה יכולה חלק מהזמן להיות בארץ עם מעבדה, לעשות חלק מהמחקר פה, חלק מהמחקר בארץ.

אילנה אלי: כרגע אנחנו פתחנו שתי מלגות ספציפיות לנושא הזה ואם זה יצליח אנחנו נרחיב את זה בתקווה גם לחוגים אחרים.

אילנה אלי: הנושא של נשים שנוסעות, שילדו ויש להן תינוק והן צריכות לנסוע לכנס גם אנחנו מחלקים מלגות או מימון למלווה ואנחנו נותנים כסף למלווה.

אילנה אלי: המלווה יכול להיות הבעל, אישה, מטפלת, לא משנה, שמקבלת כסף לנסיעה - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה מלגות כאלה יש לכם בשנה?

אילנה אלי: השנה בערך יהיו כ-20 מלגות כאלה של אישה שלוקחת תינוק ומלווה לכנס שבו כדי שהיא תוכל להשתתף פעיל בישיבות ובכנס.

נחמן שי: הנשים האלה הן כמו יהלומים, יש כל כך מעט שצריך להתייחס אליהן - - - הן מעט, אני יודע, אני מכיר את - - - זה כל כך מעט.

אילנה אלי: אנחנו מנסים לעודד קשרים עם מכוני מחקר בתחומי ה-STEM בחו"ל.

אילנה אלי: השנה הייתה איזה משלחת שיצאה לגרמניה לאיזה מכון מחקר כדי ליצור את הקשרים לפוסט וכדי ליצור גם קשרים עם עמיתות בחו"ל.

אילנה אלי: לגבי תמיכה בנשים בתוך הקמפוס, לגבי תמיכה בפעילויות בקמפוס אז גם אנחנו עושים סדנאות לפני נסיעה לפוסט דוק יש לנו דיון מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות ואיך להתארגן.

אילנה אלי: יש לפעמים דברים ספציפיים, סדנאות קריירה למסיימות תואר שני ושלישי.

אילנה אלי: יש לנו כסף מיוחד, ייעודי, שהנשיא הקציב למתמטיקה ולפיסיקה, לתחומי ה-STEM, להן יש סדנאות משלהן ופעילות משלהן שהיא Physics ושהיא Mathematics והן נפגשות ולומדות ביחד.

אילנה אלי: זה אני חושבת נושא מאוד מאוד חשוב כי הרבה פעמים הנשים שם מרגישות פשוט בודדות.

אילנה אלי: היא אומרת, אני לבד בכיתה, אם אני ארים אצבע כולם ידעו מי אני, אני צריכה מישהי שאני יכולה להרגיש קצת ביחד.

אילנה אלי: אז הקטע הזה, מן דינמיקה קבוצתית שתעודד אותן שהן לא לגמרי לבד.

אילנה אלי: יש טיפול בנושאים פרטניים, חדרי הנקה, בכל פקולטה, בכל בניין יש חדר הנקה שיהיה מסודר, שאפשר להיכנס- - -

נחמן שי: זה כבר קיים.

אילנה אלי: זה קיים אבל צריך לתחזק - - -

נחמן שי: אבל זה לכלל הסטודנטיות.

אילנה אלי: כן, כן, לסטודנטיות, לנשות סגל, לכולן.

אילנה אלי: צריך לתחזק את זה כל הזמן.

אילנה אלי: כי זה שיש חדר, הוא צריך להיות מסודר, הוא צריך להיות נקי, הוא צריך להיות כל הדברים האלה.

אילנה אלי: כל הנושא של הסדרת זכויות לידה לנשות סגל, חופשות לידה, מה בדיוק צריכה לעשות אשת הסגל בחופשת לידה, יש לה חופשת לידה אבל מבקשים ממנה שתבדוק עבודות של סטודנטים ושל דוקטורנטיות שלה אז צריך להגדיר מה מותר לדרוש ממנה ומה אסור לדרוש ממנה.

נחמן שי: כשהיא יוצאת לחופשת לידה אז כל הדוקטורנטים שלה נתקעים בעצם.

אילנה אלי: בדיוק.

אילנה אלי: אז מצד אחד היא מרגישה מחויבות, מצד שני יש לה בכל זאת תינוק בבית.

אילנה אלי: אז יש פה איזשהו חבל עדין, גבול עדין שצריך ללכת לאורכו.

אילנה אלי: לאחרונה גם פנתה אלינו קהילת הטרנסג'נדרים, מסתבר, ואני לא ידעתי את זה, שיש בקמפוס קהילה לא קטנה של טרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות, נשים ששינו ויש להן בעיות ייחודיות והתייחסות ספציפית, אז אנחנו מטפלים גם בהם.

אילנה אלי: ויש גם פרויקט מאוד יפה שזה דווקא יזמו בחוג להנדסה וזה בנושא של חינוך דור העתיד.

אילנה אלי: כי הנושא של ההסללה של בנות הוא נושא שהוא קיים בחברה.

אילנה אלי: ואז אנחנו לוקחים, אנחנו מביאים קבוצות, וזה בהתנדבות מלאה נעשה על ידי חברת סגל נהדרת, באות ילדות עם המורות שלהן ונפגשות עם חוקרות ונכנסות למעבדות רטובות ורואות ואז פתאום חלק מהבנות האלה אומרות גם אני יכולה, גם אני וכו' וכו'.

אילנה אלי: עשינו בשנה שעברה 35 סיורים כאלה, אני מקווה שבשנה הבאה נגדיל את זה.

אילנה אלי: חבר הכנסת שי אתה צודק במאה אחוז.

אילנה אלי: תקציבים, תקציבים, תקציבים.

אילנה אלי: אז זה אני חושבת לב העניין של הדבר הזה.

אילנה אלי: אם תסתכלו בשלוש השנים האחרונות באדום אתם תראו כמה אנחנו מקבלים מהות"ת לפעילות הזאת.

אילנה אלי: הות"ת מקצה, הקצה וממשיך להקצות כרגע 60,000 שקל בשנה לכל הפעילות הענקית הזאת.

אילנה אלי: שזה - - -

נינה אוסטרז'קו: לא, אמרתי שהגדלנו - - -

אילנה אלי: אני אגיע ל-60 מיליון, דקה, אני יודעת מה הכסף של היום - - -

נינה אוסטרז'קו: מהשנה הבאה זה כבר 120.

אילנה אלי: אני לא יודעת מה יהיה בשנה הבאה - - -

ענבר הוכברג: אני רק מתנצלת, אנחנו ממש חייבות לצאת, יש לנו עכשיו את האירוע של השדולה אז סליחה שזה קורה באמצע ו- - -

נחמן שי: מאה אחוז, אנחנו נמשיך לדאוג.

עאידה תומא סלימאן: לקראת הסוף אני ממילא אחליט לבד על הכל.

ענבר הוכברג: אני מתנצלת ממש.

אילנה אלי: בקיצור עד עכשיו האוניברסיטה קיבלה - - - 60,000 שקל.

אילנה אלי: כאשר הדרישה - - - מה זה 60,000 שקל, חברים, אני לא צריכה להגיד לכם מה זה לכל הפעילות, ומלגות עוד צריך לתת ורוצים לתת, כל מלגה זה 50,000 דולר, זה כבר יותר מזה.

אילנה אלי: אז כמובן האוניברסיטה מתוך תקציביה נותנת יותר ואתם יכולים לראות איך הסכום שהאוניברסיטה מתקציביה לאורך השנים הגדילו לנו.

אילנה אלי: אבל זה כסף שצריך כל שנה להילחם עליו כי הוא לא צבוע באופן קבוע אז - - -

עאידה תומא סלימאן: מה אמרת שיהיה בשנה הבאה?

עאידה תומא סלימאן: כמה אתם מקציבים לזה?

נינה אוסטרז'קו: קודם כל גם זה שהמוסד שם זה גם בגלל שאנחנו דורשים מצ'ינג לסכום שאנחנו שמים.

נינה אוסטרז'קו: אז משנה הבאה זה יהיה 120 - - -

אילנה אלי: בשנה הבאה במקום 60,000 - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, מצ'ינג למה?

עאידה תומא סלימאן: הרי הם משקיעים הרבה יותר ממה שאתם נותנים.

עאידה תומא סלימאן: מצ'ינג למה?

נינה אוסטרז'קו: לא, אבל היא כוללת את המלגות שיש את זה בכל המוסדות - - -

אילנה אלי: בוודאי, אבל מאיפה יוצא הכסף - - -

עאידה תומא סלימאן: לאט לאט.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובה – כמה אתם מתקצבים את הנושא של הוגנות מגדרית בשנה לכלל האוניברסיטאות.

נינה אוסטרז'קו: זה תלוי מאוד כי עבור פעילות היועצות, מה שהסברתי, הטמעת פעילות היועצות לשנה הבאה הגדלנו את זה ל-120 והמוסד שם עוד 120, זה 240,000 שקל לכל הדברים שהיא דיברה, סדנאות, קורסים.

נינה אוסטרז'קו: לגבי המלגות לפוסט דוקטורט זה תלוי מי זוכה.

נינה אוסטרז'קו: זה גם הולך לאוניברסיטאות המלגות לפוסט דוקטורט.

נינה אוסטרז'קו: המלגות לדוקטורט ותואר שני שהקולות קוראים אמורים לצאת בתשע"ט זה גם יהיה על בסיס מצוינות וזה גם יהיה לאוניברסיטאות.

נינה אוסטרז'קו: אז זה גם כסף שיזרום לאוניברסיטאות, אי אפשר להסתכל על זה אחרת.

נינה אוסטרז'קו: הנושא של הפרויקטים הרוחביים זה גם על בסיס מצוינות ומי שזוכה מקבל את הכסף הזה להתניע את הפרויקטים אז - - -

עאידה תומא סלימאן: איבדת אותי.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה קצת לעשות סדר בדברים שאני אבין מה קורה פה.

עאידה תומא סלימאן: יש את הנושא של המלגות, אוקיי, קורסים ופעילות של היועצות, אני מבינה שהפעילות של היועצות לא מכסה גם את המשכורות של היועצות, לא - - -

נינה אוסטרז'קו: על המשכורות אני לא יכולה לדבר כי זה הנושא - - -

עאידה תומא סלימאן: הן עובדות אוניברסיטה.

נינה אוסטרז'קו: לא, כי יש לנו סוגיה עם הממונה על השכר שאנחנו גם מנסים לפתור, אבל אני לא יכולה להעלות את זה כי אנחנו לא יכולים לתת שכר עבור היועצת כי זה סותר את הכללים של הממונה על השכר.

נינה אוסטרז'קו: אבל הסוגיה הזאת גם עלתה וזה גם חשוב לנו שהיועצות יקבלו תגמול.

נינה אוסטרז'קו: אבל זה לא בידיים של ות"ת, אנחנו עובדים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: היועצות, אתן מקבלות תגמול על התפקיד של יועצת - - -

קריאה: כן אבל לא מהות"ת, זה המוסד - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני רוצה להבין קודם.

אילנה אלי: אני רוצה להסביר.

אילנה אלי: הות"ת נותן עד היום 60,000 שקל לפעילות המשרד שזה כולל עוזרת שמטפלת בדברים המנהליים, יושבת פה מיכל בונה מזרחי, שמרכזת את הפעילות ואני בתור יועצת מקבלת איזשהו גמול תפקיד קטן.

אילנה אלי: אבל אין משכורת בעניין הזה יש איזשהו גמול תקציב.

עאידה תומא סלימאן: זה כמו היועצות בכל מקום, הן מקבלות איזשהו תגמול של תוספת מסוימת - - -

אילנה אלי: לגבי המלגות אני רוצה להסביר שנייה.

אילנה אלי: יש מלגות - - -

עאידה תומא סלימאן: למה את עושה להם את העבודה?

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שהיא תסביר לי.

עאידה תומא סלימאן: איך אתם עושים את זה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, תקציב מה שמצויין כתקציב של הוגנות מגדרית אצלכם זה התקציב המוקצה לפעילות של היועצות שזה סדנאות ושזה כל הדברים האלה.

עאידה תומא סלימאן: המלגות שאתם נותנים - - -

נינה אוסטרז'קו: המלגות, כי אי אפשר לצבוע את זה שזה התקציב להוגנות מגדרית כי מהתקציב של 60 מיליון יוצא תקציב עבור מלגות לפוסט דוקטורט, והמלגות עבור פוסט דוקטורט, המוסדות, כל המוסדות בארץ, אוניברסיטאות, מגישים לוועדה בות"ת ועל בסיס מצוינות הוועדה קובעת מי הזוכה.

נינה אוסטרז'קו: ואם היא תהיה מאוניברסיטת תל אביב אז אוניברסיטת תל אביב תקבל את הכסף - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני לא שואלת על כל אוניברסיטה, אני שואלת מה אתם מקצים לעניין של שאר הפעילויות שנעשות כדי לקדם הוגנות מגדרית.

נינה אוסטרז'קו: כל ה-60 מיליון האלה זה לטובת קידום הוגנות מגדרית.

נינה אוסטרז'קו: כי אם אני נותנת מלגות לדוקטורט ולתואר שני למקצועות STEM איפה שאנחנו רואים שקיימת בעיה המלגות האלה בסופו של דבר המוסדות מקבלים.

נינה אוסטרז'קו: הכסף הזה ש- - -

עאידה תומא סלימאן: ב-60 מיליון שקל.

נינה אוסטרז'קו: לא, המלגה שלנו, אמרתי לך, שנגיד פוסט דוקטורט הגדלנו עכשיו את גובה המלגה מ-15, 25 ל-30,000-40,000 דולר.

נינה אוסטרז'קו: ואנחנו הקצינו 20 מלגות במקום 10 מלגות.

נינה אוסטרז'קו: אז כל התקציב הזה זה גם עובר למוסדות ההשכלה הגבוהה אבל בהתאם למצוינות, מי שזוכה, וזה תלוי מאוד מי זוכה.

נינה אוסטרז'קו: אז זה גם עובר ל - - - מה לא ברור, תסבירי לי מה לא ברור ואני אסביר.

נינה אוסטרז'קו: כי היא לא יכולה לצבוע רק את התקציב הזה שאני מעבירה להטמעת הפעילות - - -

אילנה אלי: היא מדברת - - - אוניברסיטת תל אביב מה אנחנו מקבלים.

נינה אוסטרז'קו: אבל אתם אצלכם לא היו זוכות לפוסט דוקטורט?

אילנה אלי: בוודאי.

נינה אוסטרז'קו: נו, אז לא קיבלת את הכסף הזה.

קריאה: זה עובר דרך האוניברסיטה.

עאידה תומא סלימאן: תעזבי מה היא מקבלת ומה האוניברסיטה השנייה מקבלת.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת, אתם, כדי לקדם את התכנית הזו של לדחוף נשים לעוד פוסט דוקטורט וזה נותנים מלגות מסוימות.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת, כל שנה, כמה אתם מקדישים לתכנית הזו.

נינה אוסטרז'קו: כל שנה 60 מיליון תחלקי ב-4.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאמרתי, 60 מיליון, אמרת לי לא.

נינה אוסטרז'קו: אה, לא, אני לא אמרתי לא, אני אמרתי כן כי זה עובר בצורה אחרת, כן.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני שאלתי, כלומר כמה מקדישים למלגות האלה שהן כדי לדחוף יותר נשים להתקדם.

עאידה תומא סלימאן: אז בסדר גמור, לא חשוב לי עכשיו איך זה מתחלק בין האוניברסיטאות.

אילנה אלי: אני מצטערת שגרמתי לכזה, אבל האמת היא שבאמת כשאנחנו מדברים על תכנית העתיד ויש לנו איזושהי תכנית, בזה אני מסיימת, אנחנו רוצים באמת להגדיל את מספר הנשים בפרופסור מן המניין ל-35, להגדיל בתחומי ה-STEM, כל הדברים שדיברנו עכשיו.

אילנה אלי: גם הנושא הזה של הפוסט דוקטורט, המלגות הנוספות, זה דבר שהוא חשוב ביותר.

אילנה אלי: אני רק רוצה להגיד בסיכום שכל הנושא, עלה פה גם הנושא של מיעוטים ושל מגזר, אני עכשיו באה מביקור באוניברסיטת קולומביה וגם ביקרתי בארצות הברית שם כל הנושא הזה מוגדר כ-diversity and inclusion.

אילנה אלי: זאת אומרת, זה נושא של נשים אבל גם נושא של מגזרים.

אילנה אלי: ורק לצורך העניין רק אוניברסיטת קולומביה הקציבה לנושא הזה בשלוש השנים האחרונות 100 מיליון דולר לקליטת מגזרים ונשים.

אילנה אלי: אז אני לא חושבת שאנחנו נגיע לשם אבל יש המון מודעות בעולם באוניברסיטאות אחרות ואנחנו מתחרים על אותם הקהלים, אותן הנשים המצטיינות.

אילנה אלי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: פרופסור מאיה בר סדן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גברתי.

מאיה בר סדן: אז קודם כל אני שמחה על ההזמנה.

מאיה בר סדן: אני פרופ' חבר במחלקה לכימיה באוניברסיטת בן גוריון.

מאיה בר סדן: אחריי תדבר הילה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת זכות דיבור.

מאיה בר סדן: רק אני רוצה להגיד שאני לא באתי לדבר על הנושא הכללי אלא אני רוצה לדבר איך זה נראה בשטח, דברים שעדיין לא דיברנו.

מאיה בר סדן: אני ספציפית אחת הזוכות של המלגה לקידום נשים שהתחילה בויצמן לפני 10 שנים.

מאיה בר סדן: אני אמא חד הורית לשלושה ילדים, את הקריירה שלי את רובה עשיתי כשיש לי ילדים בבית והמלגה הזאת אפשרה לי לצאת לפוסט דוקטורט.

מאיה בר סדן: אני חושבת שהייתי האישה הראשונה בארץ שעשתה פוסט דוקטורט בעניין הזה של לנסוע ולחזור.

מאיה בר סדן: הילדים שלי במשמורת משותפת והייתי שבועיים בחו"ל, שבועיים בארץ במשך שנתיים.

מאיה בר סדן: וזה הכסף שבשבילו ניצלתי את מלגת הנשים הזו.

מאיה בר סדן: אני רוצה להגיד שאנחנו כנשים צריכות להיות יותר יצירתיות.

מאיה בר סדן: הכסף הזה מאפשר לנו למצוא פתרונות חדשים, אנחנו לאו דווקא יכולים למצוא את הפתרונות לכל אישה ואישה, הנשים הן לא מקשה אחת.

מאיה בר סדן: אם לגברים יש מסלול מאוד מוסדר שמאפשר להם להתקדם, אצלנו הבעיה היא אחרת, ולכן כל הדברים האלה הם מבורכים.

מאיה בר סדן: אז זה קודם כל בנושא הראשון.

מאיה בר סדן: ואני בכוונה מקצרת, יש לי עוד הרבה מה להגיד אבל אני לא רוצה לתפוס את הזמן.

מאיה בר סדן: אני רוצה להגיד גם מהצד השני של חברת סגל, היום כשאני נמצאת בתוך האוניברסיטה איך זה נראה.

מאיה בר סדן: אנחנו במחלקה לכימיה 23 חברי סגל, מתוכם ארבע נשים, זה אחוז דיי גבוה למחלקה לכימיה.

מאיה בר סדן: רוב חברי הסגל שלנו הם צעירים, יש לנו בערך שליש מחברי הסגל שהם לפני קביעות וזה מאוד משפיע על השיח במחלקה.

מאיה בר סדן: יש לנו הרבה גברים שיש להם נשים שגם הן חברות סגל בפני עצמן, ולכן הפעילויות שלנו בנוסף לכל הפעילויות האחרות של האוניברסיטה שאני לא אכנס אליהן כי אנחנו עושים דברים מאוד דומים למה שיש במוסדות האחרים, אנחנו בעיקר בשנים האחרונות מנסים להתמודד עם גיוס אקטיבי.

מאיה בר סדן: אנחנו מנסים להתקשר לנשים בחו"ל, לשמור איתן על קשר, אבל הדברים האלה הם יוזמה אישית.

מאיה בר סדן: הם יוזמה אישית שלנו כחברי סגל, הם לא דברים שמוכתבים על ידי המוסד ולצערנו למרות כל המאמצים האלה אנחנו לא תמיד מצליחים בלגייס יותר נשים.

מאיה בר סדן: יש שנים שאין לנו אפילו מועמדת אחת למחלקה, שזה הדבר שהוא מבחינתי הדבר הכי גרוע כי אם אף אחת לא מגישה בקשה אנחנו לא יכולים להעלות את כמות הנשים בסגל.

מאיה בר סדן: אז זה דבר שני או אני אפילו אגיד שאצלנו במחלקה יש הרבה מאוד מודעות לעניין הזה, גם לנושאים של ייצוג הולם שאנחנו עדיין לא העלנו פה, אם זה בסמינרים המחלקתיים, אם זה בכנסים ארציים שזה משהו שלא נותנים עליו מספיק את הדין.

מאיה בר סדן: יש לנו סטודנטיות שצריכות לראות דמויות לחיקוי ואנחנו מטפלים בכל הדברים האלה וזה נושא שלא עלה פה.

מאיה בר סדן: מה שרציתי להגיד לסיום כי כמו שהבטחתי אני אעשה את זה קצר זה הנושא של מיצוי זכויות.

מאיה בר סדן: בשנים האחרונות, ובייחוד בשלוש שנים האחרונות היה כתיבה מאוד יפה של תקנון גם אצלנו וגם באוניברסיטאות אחרות, יש הרבה פעילות שהוצגה פה בנוגע לזכויות של נשים, גם חברות סגל, גם סטודנטיות, גם סגל זוטר, כל הדברים האלה.

מאיה בר סדן: אני עדיין רואה שיש בעיה מאוד קשה במיצויי זכויות.

מאיה בר סדן: זאת אומרת, התפקיד שלי בתור נציגת קידום הנשים בפקולטה לטבע הרבה פעמים מסתכם במיצוי הזכויות האלה ובלאפשר לכל הסטודנטיות לקבל את הדברים שכבר ניתנו להן על פי התקנון.

מאיה בר סדן: אז חוץ מאשר הדבר על פני השטח, הדבר הזה שהוא עלה התאנה שהוא התקנונים שאנחנו עושים צריך גם לבדוק שהדברים אכן נעשים בשטח כלפי הסטודנטיות שמגיעות ביום יום ולא יודעות למי לגשת, לא מצליחות לקבל את הדברים שלהן, אפילו בתוך האוניברסיטה שלנו שמאוד מודעת לזה.

מאיה בר סדן: לפעמים מטעים אותן ואנחנו צריכים ממש, אני חלק מהתפקיד שלי זה לשבת עם כל בחורה שילדה, לבדוק איתה שהיא מיצתה את כל הזכויות ובהרבה מקרים זה לא קורה.

מאיה בר סדן: זה גם נושא שאני חושבת שצריך לתת עליו את הדין.

מאיה בר סדן: ובזה אני אסיים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין נועה נאמן, נציבות שוויון הזדמנויות, בבקשה.

נועה נאמן: לי דווקא כן קצת יש נתונים על מגזרים אז קודם כל אני אגיד שהשנה מדד הגיוון שהוצאנו התמקד באקדמיה ומה שאמרנו זה שסגל אקדמי עם ייצוג של נשים וקבוצות מיעוט הוא לא רק מבטא שוויון הזדמנויות, גם מרחיב תחומי מחקר ומשפר את ההוראה והצלחה בלימודים של סטודנטים מקבוצות דמוגרפיות שונות.

נועה נאמן: אז אם כן מעניין אתכם יותר בקטע של מגזר, כי הנתונים פה שנאמרו הם חוזרים על עצמם לגבי נשים גם במדד הגיוון, אז אני יכולה למשל לומר שאין חברי סגל בכיר יוצאי אתיופיה, ובקרב חרדים וערבים אחוז הנשים נמוך מאחוז הגברים.

נועה נאמן: אני אשאיר לכם את זה, אגב, אני חושבת שיש פה הרבה נתונים שקשורים לאקדמיה שיכולים לסייע אבל גם באוניברסיטאות וגם במכללות אנחנו רואים שאחוז הנשים מסך הסגל האקדמי יורד עם העלייה בדרג, אבל במכללות אחוז הנשים בדרגות הנמוכות יותר גבוה מאשר באוניברסיטאות.

נועה נאמן: אז אלה נתונים חשובים שגם יוצאים מתוך המדד ויש פה גם התייחסות לנשים ערביות ולחרדים.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מתפלאת שאנחנו לקראת סיום הדיון ובשום מקום לא עלה הנושא של הדרת נשים באקדמיה.

עאידה תומא סלימאן: אבל בסדר, אני זורמת איתכם.

נועה נאמן: והטרדה מינית.

עאידה תומא סלימאן: והטרדה מינית כמובן.

נועה נאמן: זה לא נושא אחר זה חסם אולי הגבוה ביותר - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לסיון יעקבסון מקולך.

עאידה תומא סלימאן: אולי תדברי גם על - - -

סיון יעקבסון: אני אדבר גם על זה.

סיון יעקבסון: אני יושבת פה עם נתונים שקיבלתי מבן זוגי שהיום קיבל אישור על הגשת דוקטורט במחלקה לכימיה במכון ויצמן, אני נורא שמחה על מה שקורה בבן גוריון אבל במכון ויצמן בפקולטה לכימיה יש 5% של נשים בסגל הבכיר וזה דוחות ונתונים שהגיעו מתוך המכון, מתוך נשות המכון שבאו ואמרו איפה הנשים ובפוסטים אין נשים שם ובמינויים הצעירים אין נשים שם.

סיון יעקבסון: ואנחנו לא נראה נשים שם בפרופסורה הבכירה כי אין לך מי שיגיע לשם.

סיון יעקבסון: בן זוגי עובר לאוניברסיטה העברית שם המצב קצת אחר, והוא מונחה על ידי אישה.

סיון יעקבסון: אבל הוא כן מודאג כאבא לבנות ואני חושבת שאני לא באה מהכובע המדעי ומה-STEM, אני דווקא באה- - -

עאידה תומא סלימאן: זה הפך לקולך לא לקולך עכשיו.

סיון יעקבסון: הוא דרדר אותי.

סיון יעקבסון: אני מדברת בתור אמא לבנות ואני מדברת גם בתור מי שבאה ממדעי החברה, מתארים מתקדמים במדעי החברה.

סיון יעקבסון: ה-STEM זה מקום שאולי ההפרדה המגדרית פחות רלוונטית בגלל העלויות המאוד מאוד גבוהות של המחקרים והעבודה האקדמית אבל במדעי החברה אנחנו הולכים לכיוון של הרחבת ההפרדה במסלולים, ההפרדה המגדרית.

סיון יעקבסון: וכן, בסופו של דבר צריך להגיד, אם גבר יכול ללמד נשים וגברים ואישה לא יכולה ללמד גברים במסלולים הנפרדים מגדרית אנחנו נראה ירידה דרמטית בטח ובטח בתחומי מדעי החברה והרוח.

סיון יעקבסון: ואני חושבת שלא לבוא ולשים את זה על השולחן ולשים נתונים נורא חשובים על ה-STEM שבאמת זה קשה, זה קשה להעביר משפחה.

סיון יעקבסון: דרך אגב, זה קשה להעביר משפחה גם כשהגבר צריך לצאת לפוסט כי בכל זאת אנחנו צריכות לעשות משהו בחיינו ולא לשבת רגל על רגל ולקוות שממלגת הפוסט דוקטורט ייצא משהו.

סיון יעקבסון: אבל באמת אני מבקשת איזושהי התייחסות מהות"ת כי זה מהלך של הות"ת ומהמל"ג לנושא הזה של שילוב נשים בתוך התכנית של ההפרדה המגדרית ואיך אנחנו לא רואים מתוך זה בעצם קריסה של נשים באקדמיה בתחום מדעי החברה והרוח ששם הולכת להיות ההפרדה המשמעותית.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מאירה בסוק, בבקשה.

מאירה בסוק: לי יש בקשה שתתייחסי אליה, חברת הכנסת עאידה, לנושא של הות"ת והסגל הזוטר.

מאירה בסוק: אני מאוד מבקשת שכשהם יתנו את הנתונים שיהיה ברור מה זה סגל זוטר, שזה לא יהיה פתאום איזה מרצה שגם עובדת בפרקליטות אלא מדובר על סגל זוטר של נשים שלמה הן לא יכולות להיות כמרצות בסגל בכיר, האם בגלל החסם שהן לא יכלו לצאת לפוסט דוקטורט או בגלל דברים אחרים.

מאירה בסוק: חשוב מאוד שתביאו את הנתונים האלה כי אז אפשר יהיה להתמודד איתם.

מאירה בסוק: לפרק את זה שלא - - - כי יש לפעמים שבאים ואומרים, אה, היא במילא שופטת, היא במילא פרקליטה, נגיד בפקולטה למשפטים שזה אני מכירה.

מאירה בסוק: חייבים לבדוק מה זה סגל זוטר ולראות כמה הן מקופחות וכמה הן - - - וגם הנושא הזה של איך מפטרים אותן.

מאירה בסוק: אני מאוד מבקשת שתבדקו את זה שמפטרים אותן כל חצי שנה ולעולם הם לא יכולים לקבל קביעות ולעולם הם גם לא יוכלו להיכנס לסגל בכיר.

מאירה בסוק: מי שנכנסת לסגל זוטר דינה להישאר בסגל זוטר וזה מאוד חשוב שתבדקו את זה.

מאירה בסוק: וכמובן הרוב זה גם נשים.

מאירה בסוק: תבדקו את זה.

מאירה בסוק: תודה.

נינה אוסטרז'קו: אנחנו נבדוק את הסוגיה הזו כשנגיע כי יש הרבה דברים.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין איילת, יועצת משפטית איגוד מרכזי סיוע, בבקשה, קצר.

בית אור: משפט אחד – אני פשוט באמת הופתעתי שהנושא הזה של הטרדה מינית לא עלה כאן בכלל כאחד החסמים להתקדמות נשים באקדמיה.

בית אור: נדמה לי, וכשהעליתי את זה אז אמרו לי לא זה נושא אחר.

בית אור: זה לא נושא אחר.

בית אור: אווירת עבודה מכבדת, בטוחה, מוגנת שמאפשרת לנשים להרגיש כחברות שוות במקום העבודה זה התנאי הראשון והבסיסי בכלל לחשוב על רצון ומוטיבציה להתקדם בתוך מקום עבודה.

בית אור: ואנחנו עוסקות המון בנושא הזה פה בוועדה, ולא רק פה בוועדה, זה משהו שבאמת הכנסת עוסקת בו המון ואם נאמר לי שזה נושא אחר אז אני מרגישה שלא התקדמנו בכלום, לא עברנו כברת דרך.

עאידה תומא סלימאן: את האמת אני חיכיתי לשמוע את זה כי אני יודעת שבלתי אפשרי, במיוחד כאשר אנחנו דנו בנושא הזה, הטרדות מיניות באקדמיה, זה עלה שוב ושוב, במיוחד כאשר מתקדמים במסלול האקדמי כדוקטורנטיות וכסטודנטיות לתואר שני וכל היחסים של המנחים ועד כמה הנשים בתפקידים האלה או במסלול הזה מרגישות שהן נתונות או ההתפתחות שלהן קשורה בנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחבל שלא עשינו איזשהו שילוב בדיון אבל אני חיכיתי לשמוע, חשבתי שאיכשהו ישתלב.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר הילה, ביקשת זכות דיבור.

הילה רימר: אני מאוניברסיטת בן גוריון בנגב מהפקולטה לניהול וגם חברה בוועדה לקידום נשים.

הילה רימר: אני ממש בקצרה רוצה להתייחס לנושא שלא זכה להתייחסות רחבה ובדרך כלל לא מדברים עליו וזה המקור לבעיה.

הילה רימר: חשוב שאנחנו נכיר שהמקור לבעיות שאנחנו מדברים עליהן הוא חברתי ותרבותי.

הילה רימר: אחד הדברים שאנחנו רואים בצורה מאוד רחבה באקדמיה שהעולם הזה הוא עולם גברי.

הילה רימר: חשוב שנבין את העניין הזה.

הילה רימר: וכתוצאה מכך יש המון הטיות סמויות.

הילה רימר: אנחנו רואים את זה במיוחד באקדמיה בתהליכי הערכה, בגיוס וקידום של חברות סגל וזאת הסיבה למספריים האלה שאנחנו רואים במהלך השנים.

הילה רימר: אנחנו רואים המון הטיות בהערכה, נכון שיש מדדים אבל יש גם מניפולציות על המדדים ויש גם פרשנויות על המדדים וחשוב שנשים את הדברים האלה על השולחן ונדע איך לטפל בהם.

הילה רימר: ההטיות הסמויות האלה הן גורמות גם להטיות חיצוניות לא מודעות.

הילה רימר: ואני חושבת שצריך לעשות הרבה חינוך והכשרה ואולי אפילו קמפיין גם מחוץ לאקדמיה כדי לדבר על זה, גם חקיקה ומדיניות באופן כללי, שקיפות בתהליכי גיוס וקידום זה דבר שאנחנו התחלנו לעבוד עליו באוניברסיטת בן גוריון ואנחנו צריכים לעבוד עליו בכל המישורים בכל המקומות.

הילה רימר: וההטיות האלה גם גורמות לחסמים פנימיים.

הילה רימר: הרבה פעמים מדברים על חסמים פנימיים שיש לנשים ואני רוצה להדגיש ולהגיד שהסכנה בדיון הזה שהרבה פעמים בסופו של דבר הדיון גולש למקום שהאחריות צריכה להיות האחריות של נשים.

הילה רימר: צריך להבין שהחסמים הפנימיים הם בעצם תוצאה של בעיה - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא עלה פה.

הילה רימר: נכון, אבל אנחנו שומעים את זה הרבה פעמים ב- - - ביניים למשל שמדברים בפורומים גבריים על חסמים של נשים.

הילה רימר: חשוב להבין שזה בעצם סימפטום ואם אנחנו רוצים באמת לעשות את השינוי שאנחנו מייחלים לו לאורך שנים, ואנחנו לא רואים אותו בצורה מאוד משמעותית כפי שהיינו רוצות, אז אנחנו צריכים לטפל בנושא הזה בצורה רב ממדית בכל המכשורים, גם בחינוך, גם במדיניות, גם בהעדפה מתקנת - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, כן, אבל צריך גם לזכור שהדיון הזה לא מתקיים במנותק מכל שאר מה שקורה בחברה ובמוסדות מבחינת שינוי הגישה, בוא נגיד, החברתית הקיימת והמבנה הפטריארכאלי של החברה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנחנו לא יכולות עכשיו לבוא ולהגיד שכאילו אנחנו, נכון שאנחנו עושות זום אין על הנשים באקדמיה אבל בפעילות הכוללת אנחנו מתייחסים לכלל הנושאים, גם מבחינה כללית.

עאידה תומא סלימאן: רק יש הערה אבל ממש קצרה.

רונית שריד: אני פרופסור בפקולטה למדעי החיים אבל מכהנת כיועצת הרקטור לקידום נשים באוניברסיטת בר אילן.

רונית שריד: בבר אילן דרך אגב הרקטור וסגן נשיא זה נשים.

רונית שריד: נאמרו כאן הרבה דברים, כמעט כל הפעילויות שנאמרו כאן אנחנו עושים באוניברסיטה בכל הרבדים, החל מהסטודנטים לתואר ראשון, שני ושלישי וכלה בסגל האקדמי, ואני לא ארחיב על כך את הדיבור.

רונית שריד: אני רק חושבת בתור מי שממש לא צמחה על קטע של מגדר ועל הכשרה למודעות למגדר ובתור אחת שנמצאת בתפקיד הזה כבר ארבע שנים, אני חושבת שעשיתי לא מעט, אני חושבת שאחד הדברים החשובים ביותר זה מודעות והנגשה של מידע.

רונית שריד: לכן אנחנו עשינו אתר פייסבוק, יצרנו קבוצה חברתית, יצרנו אתר חדש באוניברסיטה, יש מייל קבוע שאפשר להשתמש בו.

רונית שריד: אני חושבת שברגע שהמודעות למספרים האלה, הספירה הזאת היא מאוד חשובה.

רונית שריד: אנשים חושבים שספירה זה דבר יובשני ולא משמעותי, הספירה הזו היא מאוד חשובה, היא מספרת לנו סיפורים מאוד חשובים.

רונית שריד: ואני חושבת שברגע שהדברים מונחים על השולחן והמודעות קיימת, יש עכשיו את הקמפיין לרשויות העירוניות, תתמודדי, אז אותו דבר באוניברסיטה, צריך יותר לצאת בכל מיני פלטפורמות של תקשורת, לפנות לנשים, תתקדמו, תתקדמו הלאה.

רונית שריד: אני חושבת שזה אחד האפיקים שצריך לתעל חלק מהאנרגיות כי הן צריכות לדעת, נשים, שיש כתובת ויש יעד.

רונית שריד: וכשיש את הדברים האלה הדברים יגיעו.

רונית שריד: אני רק אציין הסטודנטיות כאן עזבו אבל יש כמה פעילויות של נשים, של סטודנטיות שצמחו מתוך סטודנטיות בקמפוסים השונים ואני מברכת עליהם.

רונית שריד: יש תכנית של Pro Women שמביאות נשים מצליחות במירכאות שפוגשות סטודנטיות השונים, גם בבר אילן.

רונית שריד: יש תכנית של She Code שמכשירה נשים - - - בנושא של מדעי המחשב שזה מאוד חשוב.

רונית שריד: ואצלנו בקמפוס יש נשים שמתנדבות, כאלה שהשיגו מלגות שונות, שנסעו, שחוו איזושהי חוויה מיוחדת שבאות וחולקות את החוויה הזאת עם סטודנטיות, לפעמים זה אפילו סטודנטיות שחולקות עם סטודנטיות כי זה משמש מודל.

רונית שריד: אני חושבת שיש הרבה עניין שמעבר לכסף ומעבר למלגות, זה דברים שכבר נכנסו לתוך השגרה שלנו.

רונית שריד: צריך להנגיש מידע, כמו שאת אמרת, סטודנטיות צריכות לדעת את הזכויות שלהן והזכויות צריכות להיות שקופות ושום דבר לא צריך לעשות בקומבינציות אישיות לנשים ספציפיות.

רונית שריד: מעבר לזה צריך גם שהדברים יהיו מונחים על השולחן בצורה דומיננטית וזה יכול להניע שינוי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מרב.

מרב מיכאלי: תודה רבה לך גברתי היושבת ראש.

מרב מיכאלי: אני מתנצלת שלא יכולתי לבוא קודם, היה לי כנס שלי שזה נקבע תמיד הרבה יותר מראש וצר לי.

מרב מיכאלי: וכרגיל אני מודה לך שאת מקיימת את הדיונים האלה בכל התחומים.

מרב מיכאלי: אני מניחה שנאמרו פה המון דברים חשובים והצעות מאוד טובות ויעילות, השאלה מה תהיה היכולת שלנו, בהיותך את ואני באופוזיציה, לגרום לזה שזה באמת יקרה חוץ מאשר באמת להמשיך ולצעוק שזה לא פחות חשוב.

מרב מיכאלי: אני רוצה ברשותך שלוש נקודות שבכל זאת.

מרב מיכאלי: אחת, את יודעת, אנחנו כן נמצאות היום במצב של התגוננות מאוד משמעותית.

מרב מיכאלי: זאת אומרת כן יש הרעה, אנחנו בבקלאש מטורף.

מרב מיכאלי: אחד זה באמת בתחום ההטרדה מינית שאיילת ציינה בצדק ועל אותו רצף נמצאת ההפרדה.

מרב מיכאלי: המהלך היום של הפרדה בין נשים וגברים, הדרה של נשים ומזעור הנוכחית שלנו, ממש, זאת אומרת סילוק שלנו מהשטח בוודאי כסמכויות.

מרב מיכאלי: זה הדבר.

מרב מיכאלי: הערעור על הלגיטימציה של נשים להיות סמכות לא רק לנשים זה דבר שההשלכות שלו באקדמיה עלולות להיות הרסניות ממש אם אנחנו לא נצליח לעצור את זה, ורק תחזיקו אצבעות שבית המשפט העליון יעמוד בפרץ של ההתקפה עליו בשביל להתמודד בצורה טובה עם העתירה נגד ההדרה הזאת.

מרב מיכאלי: ודבר אחרון, בסוף בסוף, אנחנו צריכות לשנות את הכלכלה.

מרב מיכאלי: עד שהכלכלה לא תכלול את עבודות הבית וגידול הילדות והילדים, ותחלק אותם בין כל בני האדם ללא קשר למינם ולמגדרם אז אנחנו ממשיכות להסתובב באותם לופים.

מרב מיכאלי: וזה אחד האתגרים הכי משמעותיים שהאקדמיה צריכה להתחיל לעבוד ולגבש תכניות אך איך אנחנו משנות את הכלכלה.

מרב מיכאלי: כי זה דברים שעוד אין לנו בכלל הצעות מדיניות בשבילם.

מרב מיכאלי: זו פריצה תודעתית שחייבת להיעשות אז לאלה מכן שנמצאות כאן אני קוראת להתחיל לייצר את הכפפה הזאת ולהרים אותה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אהבתי לייצר את הכפפה ואחר כך להרים אותה כי בדיוק חשבתי לי איך אפשר שהאקדמיה תעזור בזה לשנות את הכלכלה ולתת פתרונות אם הנשים לא נמצאות שם, כלומר מי יעשה את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכהרגלנו בכל שנה אנחנו מנסות לעמוד על מה בדיוק הצלחנו או לא הצלחנו להשיג בשנה הזאת כדי לשנות את המציאות של או הנוכחות של נשים באקדמיה הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהאקדמיה בדרך כלל אמורה להיות אחד המוסדות המהפכניים שמביאים - - -

קריאה: היא לא.

עאידה תומא סלימאן: אמורה אמרתי.

עאידה תומא סלימאן: חיכיתי עם לצערי, זה יבוא.

עאידה תומא סלימאן: אמורה להיות המוסד המהפכני שמביא גם תודעות חדשות לחברה, גם עוסק בהבנת העוולות הקיימות וניסיון לשפר ולתקן.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב זה לא בהכרח אמור להתקיים כמובן מאליו וזה לא חייב להיות שקורה באופן הטבעי ביותר.

עאידה תומא סלימאן: אני מתחילת הקדנציה הזו, גם כיושבת ראש הוועדה, מזהירה כל הזמן מהבקלאש ומהנסיגה שקורית בחברה הישראלית בכל מה שקשור לשינוי המגדרי ולמהפכה הפמיניסטית שקרתה בסוף שנות ה-70, 80 ותחילת ה-90.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אפשר לסמן כמה דברים שמתפתחים ושיכולים להשפיע לטווח אפילו לא רחוק אלא ממש קרוב בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו דיברנו בוועדה הזו על הנושא של הדרת נשים וגם על הנושא של הפרדה מגדרית, ובמיוחד במוסדות להשכלה גבוהה, היו לנו דיונים בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, לא רק שלא מגבילים את ההפרדה אלא ההפרדה הולכת ומתרחבת, לצערי, והיא לא רק שלא מפקחים עליה שלא תהיה באזורים הציבוריים אלא יש סוג של לגיטימציה אפילו של הפרדה כזו.

עאידה תומא סלימאן: באווירה של הפרדה מגדרית ובאווירה של מתקפה על קורבנות או על שורדות עבירות של הטרדה מינית ותקיפה מינית אי אפשר להגיד שהמסלול של עידוד מעורבות נשים והעלאת ייצוג נשים באקדמיה ילך באופן סיסטמתי, והכיוון השני של הפרדה והדרה ומתקפה על קורבנות ילך במסלול אחר.

עאידה תומא סלימאן: אין.

עאידה תומא סלימאן: זה לא שני מסלולים נפרדים, אלא זה חייב ואנחנו רואים איך זה משפיע, וזה ישפיע ועוד נראה את זה הלאה.

עאידה תומא סלימאן: לכן אני מתריעה, ואני כבר שלחתי מכתבים לשר החינוך בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה רק ששר החינוך, כמו שאמר חבר הכנסת נחמן שי שייצא באיזושהי הצהרה על עידוד ייצוג נשים באקדמיה.

עאידה תומא סלימאן: זה לפחות לי לא מספיק, אלא שתהיה עמדה ברורה של שר החינוך בעניין של הפרדה מגדרית.

עאידה תומא סלימאן: ושדווקא לא יעודד הפרדה מגדרית.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש אנשים שמסתכלים עליי ואומרים הזויה, אבל זה מה שהייתי רוצה שיקרה אם אנחנו באמת הולכים לכיוון שאנחנו רוצים לקדם נשים באקדמיה.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לאכול את התפוח ולהשאיר אותו שלם, זה לא יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: כמובן אני מברכת על כל התקדמות ועל כל תכנית חדשה ששמעתי עליה ולא הייתה בשנה שעברה.

עאידה תומא סלימאן: וזה טוב וזה יפה ואני מקווה שגם הות"ת ירחיב את התקציבים.

עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שיש את ה-60 מיליון לעניין של המלגות ויש את התקציבים של היועצות שאני הבנתי שיקבלו תוספת תקציבית.

עאידה תומא סלימאן: אשמח לקבל את המידע הזה מסודר ולנסות להראות לי בתוך התקציבים שלכם מה אתם חושבים שמהתקציבים האלה יתרום לעידוד ייצוג נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח גם שברגע שיהיו לכם הנתונים המדויקים שאתם אוספים עכשיו ושיכללו גם את הסגל הזוטר לקבל את זה לוועדה ואולי נקיים דיון אחר כך, כולל אם אפשר פילוח מגזרי ולא רק פילוח מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן אולי לייעץ ליועצות, לפתח מדריך זכויות מגדרי בתוך האוניברסיטה שיהיו כל הזכויות מקובצות במקום אחד, נגיד לכלל הסטודנטיות לאורך כל המסלול האקדמי כדי שכולם ידעו מה מחכה להם ומה האופציות הקיימות כדי לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחתי לשמוע על העניין של סטודנטיות לרפואה.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת שבשנה שעברה זו הייתה אחת ההמלצות שאנחנו דיברנו עליהן ושלחתי מכתבים לכלל האוניברסיטאות שעוסקות ואני שמחה לראות שזה הולך ונעשה יותר ברור ופועל באוניברסיטאות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבכך כיסינו את רוב הדברים עד השנה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: אולי בשנה הבאה נשמח לשמוע על עוד התפתחויות.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם ואני נועלת את הישיבה.