ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 625, 2018-06-05 14:30

ניסן סלומינסקי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

ניסן סלומינסקי: על סדר היום - הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (סמכות בין-לאומית בתביעה לגירושין), התשע"ח-2018.

ניסן סלומינסקי: היתה לנו כבר ישיבה אחת בנושא והתברר לי, כשראיתי את הנוסח שהגיע שזה לא הדיון שלפחות עליו דיברו אתי גם הראשון לציון וגם דיינים מבית הדין הגדול כי נכנסו שם גם דברים נוספים.

ניסן סלומינסקי: גם חברי הכנסת הרגישו בדבר ולכן עצרנו ואמרנו שנגיש בקשה שמתמקדת אך ורק בדבר אחד, והוא הרצון שיש לכל היושבים פה לעשות כל דבר שאפשר כדי לשחרר אישה שמסורבת שחרור.

ניסן סלומינסקי: לגבי ישראל עצמה יש דברים שאנחנו לא נכנסים.

ניסן סלומינסקי: כאן מדובר בסיטואציה מאוד מיוחדת ולכן גם החוק הזה הוא חוק חריג, אבל גם חוק מתבקש.

ניסן סלומינסקי: הסיטואציה המדוברת היא שמדובר על בני זוג שאינם תושבי ישראל ובמובן הזה החוק לא חל עליהם.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שלושה מצבים שבגינם היא לא מסוגלת לקבל גט, והבעל מגיע לארץ ויש לנו הזדמנות, אם נעשה עיכוב יציאה או דברים אחרים, כולל אפילו עד מאסר, שבגין זה אפשר יהיה שהוא כן יכתוב גט ונוכל לשחרר את האישה מסורבת הגט.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה בא לתת סמכות לעשות את הדבר הזה ומדובר כאן אך ורק בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי גם מבתי הדין מצד אחד וגם מחברי הכנסת מצד שני, שאף אחד לא ינסה בתוך הבקשה הברורה הזאת, מתוך הרצון של זה – שאף אחד לא ינסה להעמיס ולגנוב עוד רווח קטן.

ניסן סלומינסקי: לא זו המטרה, לא של חברי הכנסת, לא של בתי הדין ולא של אחרים.

ניסן סלומינסקי: יש כאן משימה אחת מרכזית והיא חשובה ומקובלת.

ניסן סלומינסקי: על הנוסח היו התייעצויות וישבנו עליו הרבה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהוא נוסח שנותן את הפתרון הנכון בלי לנסות לגנוב סוסים אפילו קטנים לשום כיוון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדון בו ואני רוצה בסופו של יום לאשר אותו כי יש מקרים שקורים ונמצאים בפנינו גם היום.

ניסן סלומינסקי: נעתרתי לבקשה בתנאי שזה יהיה קצר כי אמרו לי שיש מקרה שנפתר ממש בתקופה האחרונה ואמרתי שנשמע.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שלא יצלמו אותה, היא נמצאת אתנו כאן – היא דוברת ספרדית אז יש מי שמתרגמת אותה.

ניסן סלומינסקי: ממש בחמש דקות, אפילו פחות.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

רפי רכס: רק מילה אחת קצרה.

רפי רכס: בישיבה הקודמת דיברנו על שתי עגונות שאחת מהן היתה היא והיא שוחררה מהפחד מהחוק הזה.

עליזה לביא: אבל זו היתה המטרה, אדוני.

עליזה לביא: החשש הזה.

עליזה לביא: הפחד הזה.

ניסן סלומינסקי: אבל צריך לממש את החוק, כי אם לא יהיה חוק בסוף גם לא יהיה פחד.

מיכל יסמין עג'מי: שלום לכולם.

מיכל יסמין עג'מי: (מדברת בשפה הספרדית)

מרים זימברקנופף: (מתרגמת מספרדית) שלום, קוראים לי מיכאלה עג'מי, אני בת 20.

מרים זימברקנופף: אני אזרחית ארגנטינה.

מרים זימברקנופף: אני מרגישה אחרי שקיבלתי את הגט כאילו נולדתי מחדש.

מרים זימברקנופף: אני מאוד מתרגשת להיות פה.

מרים זימברקנופף: היינו נשואים 3 חודשים ואז בעלי גירש אותי מהבית.

מרים זימברקנופף: הוא הסכים לתת לי את הגירושין בבית הדין האזרחי בארגנטינה אבל סירב בכל הכוח לתת לי את הגט.

מרים זימברקנופף: הוא רצה כסף ורצה להשאיר אותי עגונה.

מרים זימברקנופף: ניסינו דרך הרבנים והרבנות בארגנטינה אבל אין להם מספיק כוח כדי לעזור לי.

מרים זימברקנופף: ברוך ה' הגעתי לארץ עם תעודת זהות כחולה, אז הם הצליחו לעזור לי.

קטי אייאש ביסראור: היא הגיעה כארגנטינית ובגלל שהוא סרב 4 חודשים – ממש לא רצה - - - שום דבר, הפתרון היחיד שמצאנו הוא להפוך אותה לישראלית.

ניסן סלומינסקי: כי לא היה עדיין את החוק.

קריאות: - - -

יוליה מלינובסקי: קיבלה אזרחות – נגמר הסיפור.

רפי רכס: לא, לא.

רפי רכס: זה לא שנגמר הסיפור.

רפי רכס: תעודת הזהות לבד לא היתה עוזרת.

רפי רכס: זה התעודת זהות והפחד מהחוק .

רפי רכס: תעודת זהות לבד לא היתה עוזרת לנו, לא היתה עוזרת לה משפטית.

רפי רכס: אני לא אפרט למה.

רפי רכס: הפחד מהחוק – זה מה ששבר אותו.

תמי סלע: אם הם התגרשו אזרחית זה היה אמור להספיק.

רפי רכס: לא.

רפי רכס: לא.

תמי סלע: יש סעיף כזה בחוק.

מיכל יסמין עג'מי: (מדברת בספרדית)

מרים זימברקנופף: (מתרגמת מספרדית) הוא הבין שהוא לא יכול לחזור לארגנטינה עד שהוא לא מביא לי את הגט.

מרים זימברקנופף: אני מאוד מתרגשת להיות פה, באמת בשבילי זה היה נס אבל אני שואלת מה קורה עם הנשים האחרות שלא יכולות להגיע לפה.

מרים זימברקנופף: אני מאוד מודה שאני פה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו באמת מתרגשים ושמחים יחד אתך.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שהדוגמה הזו תשמש לנו עכשיו, אם נצליח לאשר את החוק זה יהיה עוד יותר, כדי לאפשר לפתור דוגמאות, אני מניח שכל מקרה הוא מקרה יחידני שלא דומה בהכרח למקרים אחרים אבל הבסיס יהיה אותו בסיס והאפשרות הזו תהיה לשחרר אישה ולראות קצת חיוך על הפנים.

יוליה מלינובסקי: זה שקר מה שאנחנו שומעים עכשיו.

יוליה מלינובסקי: כבר היום - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא רוצה, אז תצביעי אחר כך נגד.

רחל עזריה: אבל לחברת כנסת יש זכות לדבר בוועדה.

ניסן סלומינסקי: זכות יש- אבל שיבקשו.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שכל אחד ידבר.

תמי סלע: עבדנו על הנוסח יחד עם כל הגורמים, או חלק מהגורמים שמובילים את הצעת החוק כדי לנסות ולמקד את ההצעה באותם מקרים שבאמת אין פתרון אחר במדינה שרלבנטית לאותם בני זוג, שיש לה את הזיקות לאתם בני זוג.

תמי סלע: אז החלק הראשון הוא באמת התנאים לרכישת סמכות והחלק השני עוסק בסדרי דין מיוחדים שמטרתם לקצר את המועדים של הדיונים כדי שהשהייה של הנתבע תהיה קצרה יותר בהנחה שהוא באמת תושב חוץ.

תמי סלע: חשוב לי רגע להגיד כמה מילים עקרוניות על עניין אחד שהשתנה, ועל שאר הדברים נדבר תוך כדי הסעיפים.

תמי סלע: עניין אחד שהוא מהותי, שבעצם כרגע הצעת החוק נותנת מענה לתביעה של אישה כנגד גבר ולא מתייחסת לשני בני הזוג באותו אופן, שזה, כמובן, משהו שיכולות לעלות כלפיו טענות של פגיעה בשוויון, אבל העמדה שהייעוץ המשפטי כאן תומך בה וזה גם אגב - - -

עליזה לביא: גם הממשלה תומכת בה.

תמי סלע: נכון, גם הייעוץ המשפטי לממשלה – היא שמדובר פה על שוני רלבנטי שמצדיק גם פתרון שונה, וגם על רקע זה שמדובר על סמכות מאוד חריגה, סמכות בינלאומית שאין לה תקדים של מתן סעד לאנשים שאין להם זיקה למדינה, כלומר, מראש – התערבות שהיא לא זכות קנויה, היא לא מובנת מאליה, ולכן היא נועדה על פי תיאוריות של משפט בינלאומי רק למצבים שאין פורום אחר שיכול לתת מענה בעצם כשמדובר על מסורב גט – ויש גם מצבים כאלה, אם כי פחות – יש גם דרכים אחרות שניתן לפתור, כמו היתר מהרבנים.

תמי סלע: גם מבחינת ההשלכות – של ממזרות של הילדים, וגם מבחינת השלכות במציאות שאורך הנשימה שיש לאישה כשהיא ממתינה לגט מבחינת היכולת להקים משפחה, פעמים רבות גם מבחינת היכולות הכלכליות – למרות שהעולם השתנה, אבל עדיין זו מציאות שהיא קיימת – אורך הנשימה שלה לפעמים הוא קצר יותר וזה משפיע על יחסי הכוחות ועל כיצד הדברים משפיעים.

תמי סלע: גם אם מסתכלים על הנתונים של שימוש בסנקציות – יש פערים גדולים בין סנקציות שהופעלו כלפי סרבנים וכלפי סרבניות.

תמי סלע: יש לי פה את הנתונים של 2017, אם תרצו אחר כך להיכנס אליהם – 9 תיקים, אם אני לא טועה, של סרבניות ומעל 40 של סרבנים.

תמי סלע: המציאות בפועל של עגינות הלכתית שפוגעת יותר בנשים, החריגות של ההסדר מלכתחילה – לאור אלה אנחנו רואים הצדקה בשוני רלבנטי להחיל אותו רק על נשים.

תמי סלע: יש גם כמה תקדימים, גם בחוק אכיפת פסקי דין של גירושין עצמו יש אבחנה – צו הגבלה שניתן כלפי אישה מחייב אישור נוסף של נשיא בית הדין הרבני הגדול, בדיוק מתוך אותו מקום של שוני רלבנטי.

תמי סלע: יש עוד דוגמאות בחקיקה, לא אכנס לזה כאן.

תמי סלע: אם נסתכל על החוק החוקתי הקשר הזה שזה חוק שווי זכויות האישה, גם הוא בעצם אומר שאם יש דין שונה לאיש ולאישה שנובע משוני רלבנטי והוא בא להתמודד עם כל מיני סיטואציות – לא יודעת אם דווקא עם זאת – אז זה לא יראה כאפליה פסולה.

מוריה כהן בקשי: אנחנו בהקשר הזה מלכתחילה סברנו שנכון היה שהחוק ייכתב על גברים ונשים אבל מתוך אותה מגמה לצמצם ומתוך העובדה שמדובר בחוק מאוד מאוד רגשי, ואנחנו מדברים, באמת, על העיקרון הזה של החוקיות וה-necessity הזה, חשבנו שאפשר לקבל את אותה עמדה שאומרת שזה יחול רק על נשים.

שמעון יעקבי: היוזמה שלנו בכל מה שקשור לחוק הזה כוונה כלפי נשים ולא אנחנו יזמנו את צירופם של הגברים ולכן השינוי שנעשה בהקשר בהחלט מקובל עלינו, וחשוב לנו לפתור את בעיותיהן של הנשים בהקשר הזה, לא את הבעיות של הגברים.

עליזה לביא: הייתי רק מדייקת – זה לא השינוי, זה חזרה למקור.

עליזה לביא: המקור היה לנשים.

עליזה לביא: הצעת החוק שאני העליתי, ההצעה הראשונה – דיברה על נשים, והממשלתית הרחיבה.

תמי סלע: צריך גם לקחת בחשבון שגם 4(א) הקיים שהוא רחב ויוצר זיקות מאוד רחבות, חל על שני בני הזוג.

תמי סלע: זאת אומרת, בסיטואציה שבה בן זוג אחד הוא אזרח, אגב, אותה סיטואציה שדובר עליה, והם גרושים אזרחית, אז גם לגבר מענה דרך אותה הצעת חוק ועוד הרבה מצבים – שהוא מתגורר כאן במשך שנה, או מצבים נוספים.

תמי סלע: זאת אומרת, רק ההרחבה הנוספת למצבים שאין כלל זיקה ולא מקבלים מענה דרך 5(א) – אותם אנחנו מייחדים לנשים.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו מחברי רוצה לומר משהו, אנא בקצרה.

עליזה לביא: תודה לאדוני היושב-ראש ותודה לכל הנוגעים במלאכה.

עליזה לביא: זה לא דיון פשוט במובן של המיצוי שלנו על הרצף של בתי הדין.

עליזה לביא: הוא מאוד מאוד חריג.

עליזה לביא: אני לא כל יום מוצאת את עצמי בסיטואציה שבה אני בצד אחד עם בתי הדין אבל עברתי הרבה מאז הדיון האחרון, אדוני, כדי לחזור ולצמצם ולפרט – והרבה בערת הארגונים שבאמת עינם מאוד מדויקת על כל ההסתייגויות וההערות שהועברו אלינו וגם אל הוועדה.

עליזה לביא: אני רוצה לברך את היושב-ראש על הצמצום המרבי שנעשה כאן, אבל אני חושבת שהמילים שאני רוצה לקחת ממיכאלה הם: ברוך ה', ארץ ישראל.

עליזה לביא: אני לא מבינה ספרדית אבל זה מה שהבנתי.

עליזה לביא: ברוך ה', ארץ ישראל.

עליזה לביא: אצלנו בעולם ההלכתי יש את ההרכב של 100 רבנים שיכולים לגרש אישה.

עליזה לביא: פגשתי אישה כזאת לפני כמה שנים בבית הכנסת במילאנו, פורצת בבכי ואומרת – אף אחד לא עזר לי, פשוט זרקו לי גט, אספו 100 רבנים.

עליזה לביא: אמרתי לעצמי באותו רגע – לא יכול להיות שהאישה הזו תמשיך להרגיש, ועוד הרבה מאוד נשים יהודיות שאין אף אחד ואף אחת.

עליזה לביא: אנחנו מדינה יהודית – הרבה מאוד מההחלטות והחוקים חייבים לתת מענה לנשים וגברים יהודים שאין בידם אפשרות לקבל.

עליזה לביא: יש הרבה מאוד מהאחים והאחיות שלנו, בעיקר האחיות שלנו, שאין במדינות שלהן בתי דין או כאלה שיש בכוחם לאכוף.

עליזה לביא: התפקיד שלנו כאן מכוח האחריות, זה מה שנקרא "ואהבת לרעך כמוך", "ואהבת לרעתך כמוך".

עליזה לביא: אנחנו ברוך ה' היום במדינת ישראל.

עליזה לביא: 70 שנים למדינת ישראל, מדינה ריבונית עם מערכת משפט.

עליזה לביא: יש לנו הרבה מה לתקן.

עליזה לביא: יש פה הרבה מאוד שאלות – גם שחלילה לא נגלה שלוקחים תקנים.

עליזה לביא: אנחנו לא יודעים מה הצפי, אנחנו לא יודעים מה – יש פה הרבה מאוד שאלות.

עליזה לביא: אני מאוד מאוד שמחה על הצמצום, גם על החזרה להצעת החוק המקורית שביקשתי לקדם ולהגיש פה, בכנסת, וגם לגבי כל הזהירות, משנה הזהירות – ואנחנו כמובן נלווה כאן בוועדה את המימוש של החוק, לכשיעבור.

עליזה לביא: אבל רגע מעל כל הפוליטיקות ומעל כל המתחים, שיש עוד הרבה מה לתקן בבתי הדין, הרבה מאוד.

עליזה לביא: רק היום משתחררת עגונה אחרי כל כך הרבה שנים - - -

ניסן סלומינסקי: עליזה, בואי נרד מזה.

עליזה לביא: אני חייבת להגיד את זה.

ניסן סלומינסקי: כל אחד יגיד מה שהוא רוצה, השעה 16:00 תגיע והישיבה תסתיים.

ניסן סלומינסקי: אז בואי נתגבר על עצמנו, ביקשתי את זה.

עליזה לביא: משפט סיום .

עליזה לביא: נתגבר על עצמנו.

עליזה לביא: יש לנו הרבה הרבה מה לפתור מול בתי הדין אבל היום אני רוצה לעלות לקומה למעלה ולהגיד – ברוך ה', ארץ ישראל.

עליזה לביא: ברוך ה' שיש לנו את היכולת לעזור לאחיותינו שנמצאות על לא עוול בכפן במאסר.

יוליה מלינובסקי: אני מרגישה הרבה פרפורי בטן עכשיו כי החוק הזה מעורר בי הרבה חששות.

יוליה מלינובסקי: אני עקרונית מאוד לא אוהבת הרחבה של סמכויות של בתי הדין.

יוליה מלינובסקי: אני רואה פה הרחבת סמכויות.

יוליה מלינובסקי: אני חוששת משימוש בסמכות הזו.

יוליה מלינובסקי: לכל אישה יהודייה יש זכות לעלות ארצה, לקבל תעודת זהות, וכבר היום הסעיף הזה נמצא בחוק.

יוליה מלינובסקי: הבנתי שמסיבות כאלה ואחרות אולי נשים לא כל כך רוצות בכך, אבל בואו לא נטעה את עצמנו.

יוליה מלינובסקי: במקרה של הגברת הסיפור שלה נפתר כשהיא הגיעה ארצה, קיבלה תעודת זהות והפכה להיות אזרחית ישראל.

יוליה מלינובסקי: במצב הזה יש לה פתרון.

יוליה מלינובסקי: לפחות זה מה שאמרו לי.

קריאה: זה לא נכון, זה לא כך.

קריאה: ממש לא.

יוליה מלינובסקי: הם כבר היו גרושים אזרחית, היא עלתה ארצה, קיבלה אזרחות.

רפי רכס: זה לא נכון משפטית, זה לא נכון.

רחל עזריה: טוב, יש חילוקי דעות בין הצד - - -

רפי רכס: היה יכול להתפתח דיון בבג"צ וחסכנו לה את זה.

קריאות: - - -

יוליה מלינובסקי: אני מאוד מפחדת גם מפרשנויות משפטיות כאלה ואחרות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מכירים משפט מפורסם של אהרון ברק שהכל שפיט, אני חוששת מדיין אקטיביסט כזה או אחר שיכול לפרש מעבר לכוונת המחוקק, והיו דוגמאות, אני לא מחדשת.

יוליה מלינובסקי: אני חרדה לשימוש מוגזם לרעה כי עד עכשיו לא שמעתי נתון ממשי על כמה נשים מדובר כי לפעמים הנזק יכול להיות יותר מהתועלת, עם כל הצער שבעניין.

יוליה מלינובסקי: אחרי אין ספור דיונים והתייעצויות גם עם יושב-ראש הוועדה וגם עם הייעוץ המשפטי בגלל שהדבר הזה מאוד מאוד מאוד חריג כי ערכאה משפטית בישראל מקבלת סמכות לדון בעניינו של אזרח מדינה זרה.

יוליה מלינובסקי: הדבר הזה לא קיים בשום קונסטלציה בארץ לאף ערכאה משפטית כזו או אחרת.

יוליה מלינובסקי: אבל מצד שני אנחנו באמת רוצות ורוצים לעזור לאישה שהיא כנראה חרדית אורתודוקסית, שהגירושין האזרחיים לא מספיקים לנפש שלה, סביר להניח על קבוצה מסוימת של נשים והגט הזה חשוב לה מבחינה דתית - - -

קריאות: - - -

יוליה מלינובסקי: אנחנו מבינים את הצורך וכנראה שהיא לא יכולה מסיבות כאלה ואחרות לעלות ארצה.

יוליה מלינובסקי: היא נמצאת בחו"ל וזו היכולת היחידה.

יוליה מלינובסקי: אני גם לא שמעתי עד עכשיו נתון כלשהו על כמה מדובר.

יוליה מלינובסקי: אני אשמח לשמוע אותו, כי זה חשוב לי לדעת.

יוליה מלינובסקי: המספר רץ מ-50 עד 500.

יוליה מלינובסקי: אנחנו ביקשנו כמה דברים – אני ביקשתי שהזוג יהיה כבר גרוש אזרחית במדינת המוצא.

יוליה מלינובסקי: נאמר לי שיש עם זה קושי כי יכול להיות שהם עוד לא גרושים אזרחית, אבל הוא כבר פה, אז מה, נפספס אותו?

יוליה מלינובסקי: את זה אני יכולה איכשהו להבין.

יוליה מלינובסקי: ביקשתי שנושא הגט יהיה נעול הרמטית, זאת אומרת, שלא תהיה שום אפשרות לגלוש מהגט לממון, דירה ילדים – דברים שאולי כבר הוסדרו בחו"ל.

יוליה מלינובסקי: כיוון שליבי לא שקט עם הדבר הזה ביקשתי יחד עם חברתי, ואני מאמינה שעליזה לביא תתמוך בזה – שזה יהיה הוראת שעה לשלוש שנים.

רחל עזריה: ביקשנו שנתיים.

יוליה מלינובסקי: ביקשנו שנתיים, הגענו לשלוש.

יוליה מלינובסקי: הוראת שעה לשלוש שנים עם דיווח שנתי לוועדה שאנחנו או מי שיבוא אחרינו יראה מה קורה, מה המקרים, מה הפסיקה – שנוכל ללמוד איך הדבר הזה מתפתח ושאף אחד לא לוקח את זה למקומות שלא התכוונו להיות שם.

יוליה מלינובסקי: אם זה יהיה מקובל על הוועדה, על יו"ר הוועדה, על חברי הוועדה – עם כל אי הרגיעה שלי נוכל להגיע פה לעמק השווה לטובת אותה אישה שאולי חפצה בכך.

רחל עזריה: הצעת החוק הזו ביסודה בא לתת מענה לצורך אבל יש פה איזשהו איזון שהוא מרוכב.

רחל עזריה: מדובר במעט נשים, כל אחת היא עולם ומלואו, אך החשש הוא הניצול לרעה של הצעת החוק פשוט כי בתי הדין הרבניים כמו כל ארגון – בסופו של דבר שואף לעוד כוח ועוד סמכות וגם יש לנו הרבה ניסיון בעבודה עם בתי הדין הרבניים.

רחל עזריה: לכן העלינו מספר דרישות.

רחל עזריה: בדיון הקודם בעצם הבהרנו שחלקים נרחבים מהחוק לא יהיו חלק מההצעה – ולזה גם כבוד היו"ר הסכים.

רחל עזריה: הם גם לא יישארו על שולחן הוועדה, הסעיפים שהורדו, הם פשוט יורדו והיו כלא היו.

רחל עזריה: דרשנו מספר - - -

זאב בנימין בגין: וזה התקבל.

רחל עזריה: כן, כן.

רחל עזריה: אני פשוט מציינת.

רחל עזריה: דרשנו מספר דרישות.

רחל עזריה: אחת, לא רק שלא יהיה אפשר לכרוך אף אחד מהנושאים לגט אלא גם שלא יהיה אפשר לומר לאישה – אם את רוצה לקבל את הגט, תראי מה את יכולה לעשות.

רחל עזריה: אנחנו בעצם דרשנו שלא יהיה דיון על הגט.

רחל עזריה: הדרך היחידה זה רק החלטה – אני אפילו חושבת שלא צריך את ההחלטה, פשוט מיד לעבור לשלב של דרישה, או סידור גט או סנקציות.

רחל עזריה: שבית הדין הרבני לא יוכל לקיים דיון על הנושא של הגט כי ברגע שמתקיים הדיון, באופן טבעי, כפי שמתקיים - - -

תמי סלע: אבל אי אפשר להגיד שהנוסח כרגע משקף סיטואציה שלא יהיה דיון על הגט.

תמי סלע: אני גם לא חושבת שהם יכולים - - -

דוד מלכא: גם אם אפשר לדון בסנקציות לפני פסק דין לגירושין.

רחל עזריה: אז אנחנו צריכים לדייק את זה.

דוד מלכא: - - - חוסר הכרה.

רחל עזריה: כבוד היו"ר, אני מצטערת.

רחל עזריה: זה לא מכובד לדבר ככה.

רחל עזריה: "חוסר הבנה" - - -

דוד מלכא: חוסר הכרה אמרתי.

דוד מלכא: חוסר הכרה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש – כמו שאני לא נותן לה לדבר כשאחרים מדברים אז אני מבקש שגם כאן לא ידברו.

ניסן סלומינסקי: פשוט, אל"ף זה לא מכובד - - -ובי"ת, אם נעשה כך אני רואה את השעון כל הזמן.

ניסן סלומינסקי: פשוט ייגמר הזמן ורק בגלל זה לא יהיה לנו חוק, כשכולנו כן רוצים.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר: בואו נתגבר כולנו על עצמנו, וכל מה שיש לנו לומר – ויש, אפשר לשבת 24 שעות עכשיו וכל אחד יגיד את כל מה שיש לו, וכו'.

ניסן סלומינסקי: אין לנו את הזמן הזה ולכן ביקשתי מכולם – בואו נשמור את כל מה שיש לנו, נשמע את אחד את השני וננסה להתקדם.

רחל עזריה: אז בעצם הדרישה היא שזה יהיה רק גט.

רחל עזריה: שלא יהיה אפשרי לנהל דיון על הגט.

רחל עזריה: בעצם, לא לאפשר להגיע לשום מצב שמצפים מהאישה לעשות משהו כדי שהיא תהיה זכאית לקבל את החיוב גט או כפיית הגט או את פסק הדין של הגט.

רחל עזריה: זה אחד הדברים שהם מאוד מאוד חשובים.

רחל עזריה: הסרנו את הכריכה אבל בעצם יש פה בקשה לעוד שלב.

רחל עזריה: אני לא הייתי רוצה להגיע למצב שאישה שמגיעה לחו"ל ובעצם מבקשת סיוע בעניין הגט תמצא שמצפים ממנה לעשות מהלכים כדי לקבל את הלגיטימציה לזה שהיא תקבל את הגט כמו שאנחנו יודעים לפי הפסיקה המפורסמת של המהרשד"ם שאחרת היא מעגנת את עצמה.

רחל עזריה: אז זה צריך לוודא, שאין את האופציה הזאת.

רחל עזריה: אנחנו לא מתכוונים לגרום לכך שיהיו נשים שיסבלו בגלל הצעת החוק אלא רק לוודא שנשים יוכלו לקבל את הגט, לא שום דבר אחר.

רחל עזריה: הדבר השני שמאוד מאוד חשוב לנו – שלא יהיה ערעור על הסמכות של בתי דין בחו"ל.

רחל עזריה: אז יש פה סעיף שאני מקווה שהוא מתקבל במלואו, שלא נגיע למצב של רשימות שחורות – דבר שקיים היום אצל לא מעט רבנים, שמחתנים או מגיירים.

רחל עזריה: שלא נגיע לאותו הדבר, שבעצם תהיה אופציה לערער על סמכותם של בתי דין רבניים בחו"ל.

רחל עזריה: צריך לוודא שאם הם החליטו על גט והתקבל הגט, לא אפשר יהיה לערער ולא משנה מה.

רחל עזריה: מבחינתנו העניין הזה חייב להיות סגור אחרת המחיר יהיה גבוה.

זאב בנימין בגין: סגור, לא?

רחל עזריה: אני לא בטוחה שהוא סגור.

רחל עזריה: הדבר האחרון שהוא קריטי - שזה יהיה בהוראת שעה.

רחל עזריה: עבדנו על זה עם היועצת המשפטית של הוועדה, עבודה מאוד אינטנסיבית כדי לוודא שאנחנו באמת מביאים הצעת חוק שהיא בעיקר יתרון.

רחל עזריה: אחד הדברים שעלו , אחד הפתרונות שהצענו בסופו של דבר זה העניין של הוראת שעה.

רחל עזריה: בהוראת שעה נוכל לבדוק שבאנו לברך ויצאנו מברכים, והתוצאה תהיה רק לדברים חיוביים.

רחל עזריה: אני מציעה ממש בחום לעשות זאת וגם לעשות חובת דיווח בוועדה.

רחל עזריה: אני הצעתי כל שנתיים.

רחל עזריה: אם נראה שזה חיובי לא תהיה בעיה להתקדם הלאה.

רחל עזריה: אלו ההערות שמאוד חשובות.

רחל עזריה: דבר נוסף שעלה בדיון הקודם – ביקשנו לקבל מספרים של כמה נשים מקבלות חיוב גט, כפיית גט, ואחרי כמה שנים של דיונים בבית הדין הרבני זה מתקבל.

רחל עזריה: הדבר האחרון – גם לקבל מידע כמה סנקציות הופעלו.

רחל עזריה: אני כן רוצה לומר שאפו לבתי הדין על הטיפול במקרה האחרון.

רחל עזריה: היא פה מאמץ משותף בכנסת, על המהלך הגדול כלפי הזוג אטיאס דדון, ואני מאוד שמחה שניתן לה הגט.

רחל עזריה: היא גם היתה אסירת תודה על העבודה המאומצת שנעשתה בבית הדין הרבני, ואני מקווה שהדברים האלה יקרו בשלבים מוקדמים יותר ובאופן אינטנסיבי יותר.

זאב בנימין בגין: אני רוצה לברך על התוצאה.

זאב בנימין בגין: לא עסקתי בפרטים ואני ממש לא מתמצא בנושא.

זאב בנימין בגין: צריך לברך גם את חברת הכנסת עליזה לביא, וגם את העבודה הכללית.

זאב בנימין בגין: הסתכלתי על השולחן ממש – לפני 20 שנה היו שולחנות אחרים בוועדות והם היו מלבניים.

זאב בנימין בגין: השולחן שכאן הוא לא עגול, הוא אליפטי, אבל היכולת לעגל את הקצוות ולמנוע חידודים מיותרים – היא מאוד חשובה.

זאב בנימין בגין: אבל אבי מורי היה אומר שרק כשיבוא משיח צדקנו בן דוד כל המשלים ידמו לנמשלים.

זאב בנימין בגין: לעניין של הוראת השעה.

זאב בנימין בגין: הרי מוסכם שמדובר בדרך חדשה, במכשיר שהוא חסר תקדים – גם אצלנו וגם במובן של יציאה למדינות אחרות והסמכות הבינלאומית.

זאב בנימין בגין: כשיש חששות, ונהגנו כך בחוקים אחרים שהיו פחות פורצי גדר ומחדשים – נקטנו בדרך הזו לעתים, בין השאר כדי לשכך דאגות.

זאב בנימין בגין: אני לא חושב שפחות משלוש שנים זה זמן מתאים כי המספרים אינם מרובים – כמה כבר יהיו לנו?

זאב בנימין בגין: ולכן צריך לאסוף אותם.

זאב בנימין בגין: אם יש הסכמה כזו, אני רואה את זה בברכה.

יוליה מלינובסקי: עם דיווח לוועדה.

זאב בנימין בגין: עם דיווח לוועדה, כפי שאנחנו נוהגים בחוקים אחרים.

זאב בנימין בגין: אצלנו זה כמעט מעשה של חודש בחודשו שלא לומר שבוע בשבוע.

מרב מיכאלי: אני מתנגדת לחוק הזה מכל וכל.

מרב מיכאלי: הוא חוק שלא צריך לבוא לעולם.

מרב מיכאלי: הורתו בחטא כפול ומכופל.

מרב מיכאלי: ברור לי שכוונתה של חברתי עליזה לביא בכלל – ויש לי כבוד אליה והערכה רבה לפעילותה ארוכת השנים לזכויות נשים בכלל וגם בהקשרי נישואין וגירושין, בפרט.

מרב מיכאלי: פעילותה רבה ביותר.

מרב מיכאלי: ברור שכל המשחררת מעגינותה נפש אחת - - -

עליזה לביא: כאילו הצילה עולם ומלואו.

מרב מיכאלי: אז זהו, שלא, כי נשארות מלא מלא אחרות, כל הזמן.

מרב מיכאלי: החוק הזה הוא מופרך מבחינת המגלומניה ההזויה שהוא לוקה בה.

מרב מיכאלי: כאילו לבית הדין במדינת ישראל כזרועה של מדינת ישראל יש בכלל סמכות על כל יהודי באשר הוא בעולם – בחר לחיות פה, לא בחר לחיות פה, בחר ביודעין לפעמים לא להיות אזרח ישראלי – ובכל זאת, מדינת ישראל אומרת – לא.

מרב מיכאלי: מתי זה נוח?

מרב מיכאלי: כשרוצים עוד סמכויות.

מרב מיכאלי: אבל כשיש לי סמכות להכיר ביהודיות ויהודים מכל מיני סוגים – אני מסרב להכיר בהם.

מרב מיכאלי: אני מסרב להכיר בגיורים שלהם, בנישואין שלהם, שלעתים נערכו בישראל בתקופות אחרות, תחת רבנות שהיתה פחות מחמירה באופן שהוא כאמור לעתים אפילו הזוי.

מרב מיכאלי: זה – לא.

מרב מיכאלי: אני בוחר לי באיזה יהודיות ויהודים להכיר, באיזה אופן, לאיזה צרכים.

מרב מיכאלי: אבל הנה, הזדמנה לי הזדמנות נפלאה שכזו להחריב כזו הרחבה רבתי, בינלאומית, את סמכותי וכוחי – וואו.

מרב מיכאלי: וואו.

מרב מיכאלי: חגיגה.

מרב מיכאלי: אני שהשארתי את צביה גורודצקי 20 שנה מסורבת גט – אני אהיה אור לגויים ואני אראה להם מה זה להתיר גט.

מרב מיכאלי: לא לגויים - ליהודים שגרים אצל הגויים.

מרב מיכאלי: הרי זה כל כך מופרך ושערורייתי ומקומם, באמת, אין מילים.

מרב מיכאלי: 20 שנה האישה הזאת שקיבלה גט עכשיו לא מהרבנות – קיבלה גט מבית דין פרטי שסביר להניח שהרבנות - - -

ניסן סלומינסקי: ביקשתי.

ניסן סלומינסקי: הרי אפשר עכשיו להעמיס הכל על הכל - - -

מרב מיכאלי: אני מצטערת שזה לא נוח לאדוני, אבל זה מה שעומד על השולחן כאן.

מרב מיכאלי: זה חוק שמדבר על התרת מסורבות גט והנה יש לנו דוגמה - - -

ניסן סלומינסקי: ושאת אומרת שאת מתנגדת לו.

ניסן סלומינסקי: זו השורה התחתונה של הדבר, ובואו לא נעטוף את זה בדברים אחרים.

מרב מיכאלי: אני מדברת על הדבר עצמו, אני מדברת על אישה שעומדת לפני המערכת הזו במשך 20 שנה ולא מקבלת ממנה תשובה.

ניסן סלומינסקי: אם את רוצה לקיים דיון - - -

מרב מיכאלי: אבל כבוד היו"ר, זה מה שזה.

רחל עזריה: אבל כבוד היו"ר, קשה להתעלם מזה.

מרב מיכאלי: זה ליבת העניין.

ניסן סלומינסקי: אם את רוצה לקיים דיון על בתי הדין – בבקשה, אבל את יודעת מה המשמעות של זה.

ניסן סלומינסקי: אז בואי נעזוב את הכל ונדבר על זה.

מרב מיכאלי: חד משמעית, בוא נדבר על זה, כי זה מה ש - - -

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא מה שהתכנסנו לעשות כאן.

מרב מיכאלי: אם בתי הדין כל כך מומחים בהתרת מסורבות גט, יתחילו בעניות עירן, יתחילו באלפי נשים מסורבות גט בישראל.

מרב מיכאלי: בואו נראה את היצירתיות ההלכתית המפוארת להפקעת קידושין ולכל דבר אחר שאפשר להשתמש בו ואלוהים יודעת שטוענות רבניות באמת, שנתנו שנים אין ספור בניסיון להטמיע במערכת את האפשרויות האלה שבוודאי שהן לא היחידות שיודעות אותן, שכן הדיינים מלומדים לאין שיעור, ודאי יודעים שעומדות להם האפשרויות האלה ובוחרים באופן אקטיבי לא להשתמש בהן.

מרב מיכאלי: איך זה לא נוגע לעניין?

מרב מיכאלי: מה בסך הכל אנחנו רוצות, להרחיב את תעשיית מסורבות הגט של הרבנות הראשית, של בתי הדין הרבניים?

מרב מיכאלי: זה מה שמדובר בו?

מרב מיכאלי: אז בעיניי זה דבר לקוי, כמו שאמרתי פעמיים ושלוש.

מרב מיכאלי: עכשיו אדוני, אני מצטערת.

מרב מיכאלי: צריך להגיד עוד דבר.

מרב מיכאלי: כל הקונספציה שממנה מתחילה האפשרות להשאיר מישהי מסורבת גט, כשנצמדת לעיקרון שמדובר בחוזה קניין שבו רק הגבר מקדש ולכן רק הגבר יכול לגרש, כשהאישה היא לא חתומה על הכתובה, לא אומרת שום דבר במהלך חופתה, היא נישאת והוא נושא, הוא אקטיבי והיא פסיבית.

מרב מיכאלי: כל זה היה טוב ויפה אולי פעם.

מרב מיכאלי: לשיטתי זה אף פעם לא היה טוב ויפה, אבל זה לא משנה – היתה מציאות אחרת.

מרב מיכאלי: נשים, כל זכות קיומן היתה מתוקף האפוטרופוס שהיה להן, יהיה הזה האבא שלה או הבעל שלה או אח שלה או דוד שלה – כל אחד לפי המצב המשפחתי שהיא היתה נתונה בו.

מרב מיכאלי: ובאמת, לא היה לה מעמד עצמאי אוטונומי משלה בפני החוק וגם החוק האזרחי בכל העולם לא הכיר באישה כאדם אוטונומי עם מעמד בפני החוק.

מרב מיכאלי: ברוך ה' הימים האלה מאחורינו.

ניסן סלומינסקי: בואי תנסי לקצר.

מרב מיכאלי: ימים שחורים ואפלים שבהן נשים היו סחורה לכל דבר ועניין – הם ימים מאחורינו.

מרב מיכאלי: היום אנחנו חיות וחיים בעידן שאנחנו מבינות שכן, זכר ונקבה ברא אותם, ולא יכול להיות שהחוק הישראלי ימשיך ויאכוף פעם נוספת – לא רק בתוך מדינת ישראל אלא גם מחוץ לגבולות ישראל עכשיו את העיקרון הזה שאומר – אישה נקנית, רק הגבר הוא זה שקונה אותה, הוא זה שמקדש אותה ולכן אנחנו נותנים לו את הכוח החוקי, גם לא נסכים לגרש אותה.

מרב מיכאלי: אדוני, אני אומרת לך, אין דרך בעולם - - -עליזה, אני אומרת לך בכנות, אני לגמרי מבינה את כל הכוונה להציל נשים מהגורל הזה של צביה גורודצקי.

מרב מיכאלי: זו ממש לא הדרך.

עליזה לביא: אבל רק מציבה דרך - - - אני שואלת - - -

מרב מיכאלי: אנחנו המדינה היחידה שקוראת לעצמה דמוקרטית שאין בה שום נישואין אזרחיים.

עליזה לביא: אני מנסה להוביל את זה כבר 5 שנים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש - - -

מרב מיכאלי: לא רק את מנסה להוביל את זה 5 שנים.

מרב מיכאלי: אנחנו מחזיקים מערכת שיש יהודיות ויהודים במדינת ישראל שהם זכאי חוק השבות, הן חיות – חיים של יהודיות ויהודים לפי הכרתן, לפי כל הווית החיים שלהן והזהות שלהן ואתם לא מסכימים לחתן אותן במדינת ישראל כי הן לא מספיק יהודיות בשבילכם, אבל אתם עכשיו דורשים לקבל סמכות על יהודיות ויהודים במקומות אחרים?

מרב מיכאלי: אדוני, אין גבול לאבסורד ולשערורייה והעובדה שכנסת ישראל עומדת להעביר חוק כזה היא כתם, לא פחות מכתם על ספר החוקים שלנו ועל הכנסת הזו.

עליזה לביא: ואת לא מרגישה תחושת אחריות?

עליזה לביא: את בכנסת - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא להיכנס לזה.

מרב מיכאלי: מהמקום שאני מרגישה תחושת אחריות אני חושבת שלא צריך להעביר את החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקרא את החוק עכשיו ואם ירצו להתייחס לסעיפים ננסה לעשות את זה ונראה.

מרב מיכאלי: לנו יש הסתייגויות, אדוני.

תמי סלע: אני אקרא את הנוסח המתוקן, שהיה באתר.

תמי סלע: סמכות מבחינה בין-לאומית בהליך לתביעת גט של אשה יהודיה שלא ניתן לערוך לפי דין תורה מחוץ לישראל 2.

תמי סלע: 4א1.

תמי סלע: (א) בלי לגרוע מסמכויות השיפוט לפי סעיף 1 וסעיף 4א, לבית דין רבני יהיה שיפוט ייחודי בתביעת גט לפי דין תורה שהגישה אשה יהודיה כנגד אישה היהודי, אף שלא מתקיימות לגביהם הזיקות המנויות בסעיף 4א(א), ובלבד שבני הזוג נישאו על פי דין תורה ומתקיים אחד מאלה: אני כן רוצה להעיר פה שהיו הערות לגבי "נישאו בטקס נישואין על פי דין תורה".

תמי סלע: אחת ההערות היתה: "נישאו בטקס נישואין על פי דין תורה", להוסיף "בטקס נישואין" כדי לחדד שטקס שהוא לא נחשב על פי דין תורה לא נכנס בגדר הסמכות, ויכול להיות שזה יותר מדויק.

תמי סלע: הערה שבעיניי היא נכונה.

מוריה כהן בקשי: אנחנו מסכימים לזה.

שמעון יעקבי: הערה לא נכונה.

שמעון יעקבי: השאלה היא לא הטקס.

שמעון יעקבי: גם טקס שלא נערך על ידי רב אלא על ידי זוג, כשיש שני עדים כשרים, אם זה נעשה על פי דין תורה – זה טקס.

שמעון יעקבי: אם זה נעשה על ידי הרב הראשי למדינה כלשהי, אורתודוקסי, והיו שם שני עדים פסולים, זה לא על פי דין תורה.

שמעון יעקבי: השאלה היא לא הטקס.

שמעון יעקבי: השאלה היא האם זה נעשה על פי דין תורה או לא.

עליזה לביא: אבל אנחנו מדברים על נישואין אורתודוקסיים.

קריאות: - - -

קריאה: איך פוסלים את העדים?

קריאה: - - - אפשר לפי דין תורה לפסול את העדים.

שמעון יעקבי: יכול להיות רב קונסרבטיבי שלקח שני עדים כשרים – זה על פי דין תורה.

יוליה מלינובסקי: זה לא בסדר.

רחל עזריה: לא, זה לא הסיכום.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להיכנס לזה.

ניסן סלומינסקי: בגלל זה אני מוריד את זה.

רחל עזריה: אבל זה מה שהוא עושה.

רחל עזריה: הוא אומר – גם קונסרבטיבים ורפורמים.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להיכנס לפינה, עזבו.

קריאות: - - -

אורי מקלב: אבל מה זה קשור ל - - -?

אורי מקלב: זוג שקידש את עצמו עם שני עדים, מה זה קשור לרב או לא רב?

קריאות: - - -

יוליה מלינובסקי: אבל דין תורה התברר שזה משהו אחר ממה שחשבנו.

יוליה מלינובסקי: הם אומרים שאם רב היה רפורמי אבל שני עדים שהיו בחופה היו כשרים – זה נקרא לפי דין תורה, ואנחנו לא רצינו להיכנס לתחום.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נכנסים לזה.

יוליה מלינובסקי: אבל זה מה ש - - -

ניסן סלומינסקי: אבל מה מבחינתך – שהאישה הזו לא תבוא, ואין לה בעיה?

ניסן סלומינסקי: היא רוצה להתגרש או לא?

ניסן סלומינסקי: מה האישה הזאת רוצה?

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רצינו להיכנס לא לרפורמים ולא לקונסרבטיבים.

ניסן סלומינסקי: אז לכן – תורידי את זה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו רצינו רק אורתודוקסים.

ניסן סלומינסקי: אז לכן אמרנו – זה על פי דין תורה.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: גם נישואין של קהילה רפורמית נחשבים על פי בית הדין הרבני על פי דין תורה, ואז צריך גט.

שמעון יעקבי: לא.

מרב מיכאלי: הרי אנשים בישראל שהתחתנו בנישואין אזרחיים אתם רוצים לגרש, אז נישואין רפורמים לא?

מרב מיכאלי: אז לא הבנתי.

מרב מיכאלי: ממש לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: מדובר על אישה שמגיעה אליהם ואומרת – רבותי, אני רוצה גט.

ניסן סלומינסקי: לא אכפת לנו עכשיו אם היא עשתה כך או כך, היא רוצה גט.

ניסן סלומינסקי: או שבית הדין יגיד לה: את בכלל לא נשואה ואת לא צריכה גט, או שייתן לה גט.

ניסן סלומינסקי: מה אנחנו רוצים?

ניסן סלומינסקי: לתת לה גט, לא להיכנס לזה.

רחל עזריה: לא, אבל אם היא קיבלה גט על פי המסורת של הקהילה הרפורמית - - -

ניסן סלומינסקי: אז היא לא תבוא אליהם.

ניסן סלומינסקי: היא לא צריכה לבוא.

רחל עזריה: ואם היא תבוא?

רחל עזריה: אנחנו לא יכולים להיכנס לפינות האלה.

ניסן סלומינסקי: אז לכן אנחנו לא נכנסים.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: הפוך.

ניסן סלומינסקי: אני מוריד את המילים "בטקס נישואין", ומשאירים את מה שהיה קודם, והפוך.

ניסן סלומינסקי: אם היא לא – היא לא מגיעה אליהם.

רחל עזריה: דעתי אינה נוחה.

קריאה: יש אי הלימה מול דברי ההסבר.

קריאה: דברי ההסבר אומרים - - -

קריאות: - - -

תמי סלע: יש מהות שאני חושבת שעליה יש הסכמה רחבה שלמשל – אנשים שנישאו בנישואין רפורמיים, שזה נוגע לא לרצון שלה עכשיו לקבל גט אלא גם לציפיות הסבירות ולאופן שלפיו הם חיים בקהילה שבה הם חיים.

ניסן סלומינסקי: מה היא רוצה האישה, לקבל גט או לא?

תמי סלע: היא עכשיו רוצה, אבל היא בתוך סכסוך.

מרב מיכאלי: צביה גורודצקי רצתה.

מרב מיכאלי: מאוד רצתה, הרבה זמן רצתה.

תמי סלע: אני חושבת שבדיונים שהיו – גם הצד של בתי הדין הרבניים ושל משרד המשפטים סבר שכשמדובר על אנשים שנישאו בטקס רפורמי והם שייכים לקהילה הרפורמית ולא רואים את זה בפרשנות הרגילה כטקס נישואין על פי דין תורה, הכוונה היא לא לרכוש סמכות עליהם, כי זו לא - - - חלק מההצדקה היתה שמראש, כשהם נישאו הם לקחו בחשבון שהם נישאים על פי דין תורה, ושהדרך להתיר את זה יא גם גט על פי דין תורה ושהציפיות - - -

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: אז הניסוח לא עונה על הצורך.

תמי סלע: אז יש עניין של מהות ויש עניין של ניסוח.

תמי סלע: כשאומרים "נישאו על פי דין תורה", סיבת ההערה היתה שזה יכול להתפרש שגם אם הטקס היה רפורמי ועם השנים אורח החיים שלהם השתנה, התחזק, ופסקו שהיו פה סוג של קידושין על פי דין תורה, או כוונה לנישואין על פי דין תורה- יוכלו לראות את זה כך.

תמי סלע: לעומת זאת, אם מדייקים שרק טקס הנישואין – בוחנים אותו כיצד הוא התנהל, זה יותר מדייק לכיוון הזה.

תמי סלע: יכול להיות שההערה מהבחינה הזו לא משיגה את - - -

ניסן סלומינסקי: בדיוק הפוך.

ניסן סלומינסקי: היא עושה את המהלך ההפוך, בדיוק.

תמי סלע: אז רוצים להשיג את המהות.

תמי סלע: השאלה היא איך.

קריאות: - - -

שמעון יעקבי: גברתי טועה לחלוטין.

קריאות: - - -

דוד מלכא: אני רוצה לומר הבהרה מהשטח.

דוד מלכא: מה שברור מהמציאות, הקליינטים שיגיעו אלינו זה רק מהציבור הדתי והחרדי.

דוד מלכא: זו ההערכה שלי כדיין מעל 20 שנה.

דוד מלכא: רק בשנה האחרונה היו לי כמה מקרים כאלה.

דוד מלכא: מי שיגיע אלינו זה אנשים שהתחתנו מהציבור הדתי והחרדי.

דוד מלכא: מי ששייך לקהילה רפורמית וקונסרבטיבית – הם יסתדרו ביניהם אלא אם כן אחד מהם יחזור בתשובה וירצה דווקא אחרת.

דוד מלכא: אני צופה גם שיהיו - - - מדברים כאן על המספרים.

דוד מלכא: אם לפני החוק היו מספר מקרים שחיפשו את הדרך שבית הדין יעזור להם דרך תביעת מזונות, וכו', ברגע שהחוק הזה יהיה יהיו הרבה מאוד מקרים מהציבור הזה.

דוד מלכא: כל מי שמבקר פה בארץ, הציבור הדתי והחרדי – בא להרבה מאוד ביקורים בארץ ובאמת אני צופה הרבה מאוד מקרים, עד כדי כך שאני שמח שזו רק הוראת שעה כי אנחנו צריכים לבדוק אם אנחנו יכולים לעמוד בזה, בגלל לוח הזמנים שהחוק קובע.

מרב מיכאלי: עוד קצת תקנים.

מרב מיכאלי: תקנים, חסרים תקנים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש להוריד את זה ולהמשיך הלאה.

קריאות: לא.

ניסן סלומינסקי: זכותכם להגיד לא, אני כרגע אומר.

ניסן סלומינסקי: אתם תוכלו להגיד אחרת, מה הבעיה?

תמי סלע: - - -

ניסן סלומינסקי: יש לי כן מה לדלג, זו ישיבה שנייה כבר.

ניסן סלומינסקי: שמענו כבר את הדברים.

קריאה: יש כאן בעיה עקרונית וצריך לשמוע אותנו.

ניסן סלומינסקי: עשינו כאן דיון בנושא הזה.

קריאות: - - -

רחל עזריה: זה לא הסיפור, אנחנו בפרטים.

רחל עזריה: יש בעיה בפרטים.

ניסן סלומינסקי: אז חברי כנסת יכולים לדבר, אבל לא נותן לכולם.

מרב מיכאלי: זה נושא חדש, הדיון הזה.

מרב מיכאלי: מה שלא היה בדיון הקודם זה נושא חדש.

מרב מיכאלי: אני מבקשת נושא חדש.

קריאות: - - -

תמי סלע: אם היושב-ראש מסכים שאני אדייק אחר כך את הנוסח – שזה לא יחול על האוכלוסיות האלה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, בסדר, אבל בלי אינטרס, כי אמרנו - - -

מרב מיכאלי: הנה, היועצת המשפטית אמרה לך מפורשות שזה נושא חדש.

מרב מיכאלי: זה לא נדון בדיון הקודם – זה נושא חדש.

תמי סלע: הדיון היה עקרונית ולא נכנסנו פשוט לפרטים.

תמי סלע: אני ממשיכה בקריאה: התנאים – (1) במקום מושבו של הנתבע או במקום מושבה של התובעת אין בית דין שבפניו ניתן לערוך גט לפי דין תורה מחוץ לישראל (להלן – בית דין מחוץ לישראל); (2) בית דין מחוץ לישראל קבע שהאיש יתן גט לאשתו, ואולם על אף מאמץ סביר לאכוף את החלטת בית הדין באמצעים המשפטיים והדתיים הקיימים באותה מדינה – הגט לא ניתן במשך תקופה של ששה חודשים מיום שקבע בית הדין כאמור; (3) האשה הגישה בקשה לעריכת גט לפי דין תורה לבית דין מחוץ לישראל – והאיש לא התייצב בפני בית הדין במשך תקופה של חודשיים מיום שזומן על ידי בית הדין כאמור.

זאב בנימין בגין: חודשיים – מספיק?

תמי סלע: גם פה היתה הערה שצריך לתת שישה חודשים, ואני חושבת שזה נכון.

תמי סלע: צריך לתת יותר זמן.

תמי סלע: הרבה פעמים חודשיים זה זמן קצר מדי.

עליזה לביא: אז שישה חודשים?

קריאות: - - -

דוד מלכא: - - -אין סמכויות.

דוד מלכא: מזמינים אותו פעם, פעמיים, שלוש.

ניסן סלומינסקי: שלושה, בסדר.

תמי סלע: שלושה.

תמי סלע: אפשר גם לכתוב שזה ללא סיבה מוצדקת, שהוא לא התייצב ללא סיבה מוצדקת.

ניסן סלומינסקי: לא, זה ודאי.

ניסן סלומינסקי: אם הוא חולה זה משהו אחר.

תמי סלע: אם קובעים שישה חודשים לא צריך לכתוב "ללא סיבה מספקת", לדעתי.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, די.

ניסן סלומינסקי: ארבעה חודשים.

רפי רכס: זה למרוח - - -

מוריה כהן בקשי: אני רק מעדיפה לא להכניס מינוחי סל - - -

תמי סלע: ללא סיבה, אבל ארבעה חודשים.

יוליה מלינובסקי: אפשר לנסות לבקש הארכה לדיון מיו"ר הכנסת?

תמי סלע: אני ממשיכה: (4) לעניין סעיף קטן זה - קיבלה האישה גט בבית דין מחוץ לישראל או הגישה בקשה לעריכת גט בבית דין כאמור - לא תישמע טענה כי אין בית דין שיכול לערוך גירושין לפי דין תורה.

שמעון יעקבי: אם כותבים "הגישה בקשה לעריכת דין - - -

קריאה: לעריכת גט.

שמעון יעקבי: - - זה הוא משפט מאוד בעייתי.

שמעון יעקבי: יש בתי דין במדינות שונות שהם בג"צים של כשרות.

שמעון יעקבי: האישה לא יודעת.

שמעון יעקבי: היא הולכת לאותו בית דין ואומרת: אני רוצה גט.

שמעון יעקבי: אומרים לה הדיינים: אנחנו לא יודעים לסדר גט, לא סידרנו גט.

שמעון יעקבי: אז במקרה הזה לא תהיה סמכות - - -

עליזה לביא: איפה אתה מכיר את זה?

שמעון יעקבי: כל מיני מקומות.

שמעון יעקבי: נגיד בג'נבה.

תמי סלע: אולי כל עוד ההליך תלוי ועומד, אולי צריך לחדד את זה, ולא, כמובן, אם בית הדין אמר לה – זה לא בסמכותי, אני לא יודע ל - - -

שמעון יעקבי: אם האישה קיבלה את הגט ועכשיו היא עושה תרגילים, במירכאות, ואומרת: אני רוצה עכשיו להציק לבעל, אני רוצה גט בישראל ולעכב אותו, אני עוד יכול להבין את זה.

שמעון יעקבי: אבל עצם הגשת הבקשה על ידי האישה שהיא לא בהכרח מלומדת, זה כבר אומר שיש על פי דין תורה - - -

זאב בנימין בגין: זה מסעיף (1) למעלה.

זאב בנימין בגין: זה בהגדרה של בית דין מחוץ לישראל – "כי אין בית דין שבפניו ניתן.

זאב בנימין בגין: ..." - - -

קריאות: - - -

עליזה לביא: אבל יש בית דין אבל הוא אומר – אני לא יכול - - -

זאב בנימין בגין: לא, לא בית דין.

זאב בנימין בגין: בית דין בפניו ניתן לערוך גט – זה לא סתם בית דין.

קריאות: - - -

שמעון יעקבי: אבל ההסתייגות אומרת שלא תישמע טענה כזו.

שמעון יעקבי: כלומר, זה מבטל את מה שכתוב ברישה.

שמעון יעקבי: "לא תישמע טענה", זה אומר שביטלנו את מה שהיה כתוב קודם.

קריאות: - - -

מוריה כהן בקשי: המיקום של זה צריך להיות בסעיף קטן (1) כי זה סיוג ל - - -

ניסן סלומינסקי: צודקת.

ניסן סלומינסקי: זה ייכנס לסעיף קטן (1).

רחל עזריה: הטענה שהעלה מנכ"ל בתי הדין הרבניים לגבי זה שיכול להיות שיש לו ניסיון, רעיון שאתה הצעת את זה, תרגיל שבעצם היא תבקש גט גם בישראל – אני חושבת שזה מה שמעיד על האתגר שאנחנו ניצבים בפתחו סביב הנושא של הקהילה הקונסרבטיבית והרפורמית, כי בעצם, הטענה של הגבר יכולה להיות – אני נתתי לה גט.

רחל עזריה: נתתי לה גט בבית הדין הקונסרבטיבי או הרפורמי – זה שבישראל לא מכירים בבית הדין הזה ולכן היא תוכל לבוא לדרוש שוב גט , זה משהו שהוא בעצם - - -

ניסן סלומינסקי: - - -אם היא מבחינתה - - - הרי מדובר עליה.

ניסן סלומינסקי: אם מבחינתה הגט בסדר, אז הכל טוב, היא לא תבוא בכלל.

קריאות: - - -

רחל עזריה: - - -

שמעון יעקבי: חברת הכנסת עזריה – זאת הדילמה שלה.

שמעון יעקבי: בגלל החששות שלה אם בית הדין חושב על כל אישה בעולם שאפשר להטיל ספק בקידושין שלה כשהבעל מעגן אותה והוא לא רוצה לתת לה את הגט, בית הדין ישחרר אותה.

רחל עזריה: אבל אנחנו מדברים על אירוע אחר, אתה מרחיב את הסמכות.

רחל עזריה: מה שאתה אומר - - -

שמעון יעקבי: את רוצה הוראת שעה לשלוש שנים.

שמעון יעקבי: תבחני את זה.

רחל עזריה: אבל התחייבות שאנחנו לא נכנסים לוויכוח סביב הקהילה הרפורמית והקונסרבטיבית.

ניסן סלומינסקי: אבל מי נכנס לזה.

רחל עזריה: תקשיב, כבוד היו"ר.

רחל עזריה: זוג נישא.

רחל עזריה: נישואיהם עלו על שרטון.

רחל עזריה: רבו, הוציאו אחד לשני את העיניים – קיבלו גט בבית דין קונסרבטיבי בארצות הברית.

רחל עזריה: אם הם ממשיכים להוציא אחד לשני את העיניים אנחנו נותנים לה כלי לבוא לארץ ולטעון – זה בעצם לא גט.

רחל עזריה: ואז, ברגע שאתה, מנכ"ל בתי הדין הרבניים, הצעת את הרעיון הזה שזה עלול להיות כלי לשימוש לרעה, אז אני אומרת: זה בדיוק האירוע.

ניסן סלומינסקי: אבל זה נועד בדיוק להפך, אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: היא לא תוכל לטעון טענה.

רחל עזריה: אבל אתם לא מכירים בבית הדין הרבני של הקהילה הקונסרבטיבית, אז זה בדיוק העניין.

קריאות: - - -

רחל עזריה: זה בדיוק העניין.

רחל עזריה: אנחנו ניכנס לרשימות שחורות ש - - -

קריאה: היא לא יכולה להתחתן שוב עם הגט הזה.

קריאות: - - -

אורי מקלב: אני לא מכיר נשים ש - - -

ניסן סלומינסקי: הכנסנו את זה פה, בואו נמשיך הלאה.

רחל עזריה: משנים את ההסכמות.

רחל עזריה: היו לנו הסמכות ומשנים אותן.

ניסן סלומינסקי: מה משנים הסכמות?

ניסן סלומינסקי: על מה משנים?

רחל עזריה: תראה, כבוד היו"ר - - -הם עכשיו הורידו את ה "בטקס נישואין".

רחל עזריה: אחד הדברים, אחד העקרונות החשובים שעליהם אנחנו חוזרים כל הזמן: אנחנו לא מוכנים שמכוח הצעת החוק הזו נגיע לרשימות שחורות של בתי דין.

ניסן סלומינסקי: איזה רשימות שחורות?

רחל עזריה: זה המסלול שאנחנו נותנים פה.

ניסן סלומינסקי: איזה מסלול?

ניסן סלומינסקי: האישה הזאת, היא הרי קובעת אם היא רוצה או לא.

ניסן סלומינסקי: אם היא לא רוצה, אם היא מרגישה שהיא קיבלה גט והכל בסדר, לא צריכים כלום.

עליזה לביא: - - - מה היא באה לקבל סעד מבית הדין הדתי?

עליזה לביא: חוץ מזה זו הוראת שעה, בואו נבדוק את זה.

עליזה לביא: מה זאת כל ההצגה המכוערת הזאת?

קריאות: - - -

קריאה: - - - יתעללו אחד בשני.

אורי מקלב: - - - מנשים נקמניות, שיש תופעה כזו - - -

רחל עזריה: מנכ"ל בתי הדין הרבניים העלה את זה.

רחל עזריה: הוא חושש מזה.

אורי מקלב: אז בזכות זה את רוצה - - - על נשים?

אורי מקלב: מה עומד על המשקל?

רחל עזריה: אני לא מוכנה שאנחנו ניכנס לרשימות שחורות.

רחל עזריה: בעם ישראל מעולם לא הסכמנו לרשימות שחורות.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אורי, רד מזה.

ניסן סלומינסקי: מדובר כאן שלא תישמע הטענה שלה.

תמי סלע: הסכמנו שנדייק את הרישה כך ש- - -

רחל עזריה: באמת חשוב לדייק את הרישה, תודה רבה.

רחל עזריה: ממשיכה בקריאה: (5) (ב) לא ידון בית דין רבני בהליך כאמור בסעיף קטן (א) אלא אם כן התקיימו תנאים אלה: (1) כתב התביעה הומצא לנתבע בישראל; זה בעצם היה בהצעה הממשלתית.

רחל עזריה: אני ממשיכה: (6) (2) אם בני הזוג נישאו גם על פי הדין החל במדינת חוץ – בני הזוג גרושים לפי אותו הדין; ואולם, אם התקיימו נסיבות מיוחדות המקשות על עריכת גירושין כאמור במדינת חוץ, די בכך שהוגשה תביעה לגירושין לבית משפט מוסמך במדינת חוץ, והתובע פעל בשקידה ראויה לשם עריכת הגירושין כאמור.

רחל עזריה: זה מדבר על סיטואציה של הליך גירושין אזרחי.

קריאות: - - -

קריאה: מה זה "שקידה ראויה" ומה זה "נסיבות מיוחדות"?

קריאה: למה אנחנו רוצים לעשות קיצורי דרך על הדין של אותה מדינה?

יוליה מלינובסקי: לא, לא.

יוליה מלינובסקי: זה בסדר.

יוליה מלינובסקי: אפשר לחיות עם זה.

קריאה: יש כללי משפט בינלאומי.

שמעון יעקבי: סליחה, זה לא התובעת בלבד.

שמעון יעקבי: יכול להיות שהבעל תבע את הגירושין ויש לאישה התנגדות מסיבות מסוימות, ענייניות.

שמעון יעקבי: היא לא רוצה להסדיר את הגירושין לפני שמסדירים את נושא הילדים, את נושא הרכוש, ועוד כהנה וכהנה, אבל היא רוצה את הגט.

שמעון יעקבי: במחשבה שנייה – הביטוי "התובע" הוא יותר נכון.

שמעון יעקבי: לפעמים יכולה להיות לה סיבה עניינית מדוע היא לא ממהרת עם הגירושין האזרחיים אבל את הגירושין הדתיים - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא מקבלת את זה.

יוליה מלינובסקי: היא רוצה להתגרש?

יוליה מלינובסקי: היא תתגרש בכל מצב.

שמעון יעקבי: לא, לא.

שמעון יעקבי: יש מדינות שאי אפשר להכריז על הגירושין האזרחיים לפני שהסדירו את כל - - -

עליזה לביא: אנחנו מדברים על מדינת ניו יורק, איפה זה עוד קיים?

ניסן סלומינסקי: ברוב המדינות.

ניסן סלומינסקי: ברוב המדינות חייבים לעשת קודם את הגירושין הדתיים.

עליזה לביא: זה פותר את הבעיה של העגונות.

עליזה לביא: המדינה היא הריבון והיא אומרת – תפתרו את הבעיות הדתיות שלכם, ואנחנו אחרי זה - - -

שמעון יעקבי: אבל אני לא מדבר בהעדפה שבין גירושין דתיים לאזרחיים.

עליזה לביא: הרי אם זה היה בחבר העמים לא היינו מקבלים פה את כל המהות שאנחנו מקבלים, הרי לא היתה נולדת הצעת החוק הזו.

מוריה כהן בקשי: אני חושבת שצריך להבחין פה בין אי אפשר ללא רוצה.

מוריה כהן בקשי: לא רוצה – עם כל הכבוד, היא צריכה כן להתיר את הנישואין.

מוריה כהן בקשי: לא לבחור – אני מתירה את הנישואין הדתיים ואחר כך - - -לעומת זאת יש באמת מצבים שמסתבך מאוד הליך הגירושין האזרח, ממילא היא תצטרך להתיר את הנישואין הדתיים שלה ואין לינק ישיר בין הדברים.

מוריה כהן בקשי: במקרים המאוד מיוחדים האלה כן יהיה מקום כחריגה לכלל לבוא ולומר בכל זאת שתהיה פה סמכות.

מוריה כהן בקשי: זה לא מתי שהיא רוצה, כטקטיקה.

מוריה כהן בקשי: לכן אני אומרת שהנוסח בעיניי הוא טוב כי הוא לא מדבר על לא-רוצה.

תמי סלע: וגם גם לא ככלל.

תמי סלע: ככלל הם צריכים להיות גרושים.

תמי סלע: צריכות להיות נסיבות מיוחדות שמקשות על עריכת הגירושין ולא רצונה שלה.

תמי סלע: היא מבחינתה צריכה - - -

קריאות: - - -

קריאה: זה צריך להיות "...

קריאה: והתובעת שקדה, פעלה בקפידה ראויה", ואז יהיה ברור - - -

תמי סלע: התובע והתובעת, במקרה הזה.

קריאות: - - -

מוריה כהן בקשי: צריך להיות - - -

עדי חן: כדי שלא יהיה לנו ניגוד עניינים בינינו לבין המדינה הזרה רק לוודא שבפסק שניתן על ידי מדינת חוץ שאין התייחסות לגט שיבוצע בישראל, ויכול להיות מצב שבפסק הדין של מדינת החוץ יהיה רשום שהאישה מתחייבת לא להתגרש עכשיו עד שלא מסדירים א', ב', ג'.

עדי חן: כן צריך לשים לב לנקודה הזו כדי שלא יהיה לנו מצב - - -

מוריה כהן בקשי: זה נמצא בפסקה (2) של מיצוי ההליכים המשפטיים.

תמי סלע: אני ממשיכה בקריאה:

תמי סלע: (ד) נערך דיון בבית הדין הרבני ונוכח בית הדין כי לא התקיימו התנאים האמורים בסעיפים קטנים (א) ו-(ב) – ימחק את התביעה לאלתר.

תמי סלע: להערה של רחל עזריה – זה לא מכסה את כל מה שאת אמרת.

רחל עזריה: מה זה לא מכסה?

תמי סלע: את דיברת על תנאים מכל מין וסוג שהוא באותם עניינים.

רחל עזריה: זה רק הכרוכים, אז זה לא עוזר לנו.

קרן הורוביץ: זה לא עוזר מספיק.

קרן הורוביץ: זה לא עוזר מספיק.

קרן הורוביץ: צריך להשיג את סעיף 9 בהסכמה, צריך להחריג את - - -

רפי רכס: ברגע שהאישה מרגישה שהיא לחוצה ולוחצים עליה היא יכולה תמיד למשוך את התביעה שלה.

רחל עזריה: לא, לא.

רחל עזריה: באמת.

רחל עזריה: סליחה.

רחל עזריה: אין לנו שום כוונה שאף אישה תגיע למצב שלוחצים עליה.

רפי רכס: למה שילחצו עליה?

רפי רכס: אי אפשר ללחוץ עליה.

רפי רכס: אי אפשר ללחוץ עליה.

רפי רכס: אם לוחצים עליה – אז היא הולכת.

רחל עזריה: אפשר ללחוץ עליה בכל מיני כלים.

קריאות: - - -

רפי רכס: לא נדבר באוויר – איך אפשר ללחוץ עליה?

רחל עזריה: אני לא מוכנה לשום דיון אחר מלבד - - -

קריאה: אפשר לעכב אותה בארץ.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: שברנו את הראש, מצאנו את הנושא הזה של עניינים הכרוכים בגירושין.

ניסן סלומינסקי: אז אל"ף מדובר כאן על הגירושין, נקודה, לא בדברים שכרוכים.

ניסן סלומינסקי: אז אם נרצה, אין סוף לפירוטים ופירוטי פירוטים וחששות על חששות.

ניסן סלומינסקי: בנוסף צריך להבין שהסיטואציה כאן שונה לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: הסיטואציה כאן היא שהיא באה לבקש.

ניסן סלומינסקי: נניח באופן תיאורטי שבית דין ירצה לכרוך משהו – היא תגיד "תודה רבה" והולכת החוצה.

רחל עזריה: נכון, אבל הוא לא נתן גט, היא תסכים בלית ברירה.

רפי רכס: אבל גם ככה הוא לא נותן גט.

קריאות: - - -

רחל עזריה: אין שום סיכוי בעולם שאנחנו ניתן לבית הדין הרבני את הכוח להפעיל לחץ על אף אישה שצריכה את הגט.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי - - - זה יותר חזק.

ניסן סלומינסקי: "בעניינים הכרוכים..." – כולם יודעים, זה כבר מושג שקיים.

רחל עזריה: אז למה אתם לא מסכימים?

קריאות: - - -

יוליה מלינובסקי: שאלה: אם זה מעורר שאלות.

יוליה מלינובסקי: יש הצעה אחרת?

יוליה מלינובסקי: הכוונה היא ברורה: אנחנו רוצים שתדונו רק בגט ושום דבר אחר.

רחל עזריה: לא תדונו.

רחל עזריה: תעשו את המהלך של הגט.

קריאות: - - -

מוריה כהן בקשי: אני רוצה להתייחס למה שאמרה קרן הורוביץ.

מוריה כהן בקשי: יש את העניין של סעיף 9, שלא ידון לפי סעיף 9 ויש – בכלל לא יתנה תנאים.

מוריה כהן בקשי: אני יכולה לאהוב או לא לאהוב, אבל תנאים שלא נמצאים בעולם החוק גם אי אפשר להתייחס אליהם.

מוריה כהן בקשי: אבל לפחות אלה שבעניין החוק, אני לא מציעה להזכיר את סעיף 9 כי לא ברור אם יש או אין סמכות בכלל להסכים גם בהקשרים אחרים של סמכות בינלאומית שמוגדרת בסעיפים אחרים.

מוריה כהן בקשי: אני לא רוצה מכלל הן אתה שומע לאו ומכלל לאו אתה שומע הן.

מוריה כהן בקשי: אני לא הייתי נוגעת - - -

קרן הורוביץ: - - -

מוריה כהן בקשי: זה יכול להביא למצב שיובן שכאילו במקרים אחרים זה בסדר שמסכימים לסמכות.

מוריה כהן בקשי: אני חושבת שבמקרה הזה שאי אפשר לכפות אותה וזה חד צדדי, אז זה לא בטוח שזה יהיה לטובתנו – דווקא לגישתך להוסיף.

קרן הורוביץ: אבל את אומרת - - - פינה פתוחה ב-4(א), נשאיר פינה עוד יותר פתוחה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: "בעניינים הכרוכים בגירושין" – זה אומר שדנים על הגירושין ולא דברים מסביב?

מוריה כהן בקשי: מה שמטריד את קרן הורוביץ זה שיכול להיות שבהסכמה יביאו אותה להסכים לדון בעניינים - - -

רפי רכס: לא, לא.

רפי רכס: אי אפשר.

מוריה כהן בקשי: ואז יובן שבסעיפים אחרים אפשר.

תמי סלע: אפשר לבוא ולהגיד - - -שגם לא להתנות תנאים באותם עניינים.

רחל עזריה: תמצאו פתרון.

ניסן סלומינסקי: מה אתם צועקים?

דוד מלכא: הפתרון הפשוט הוא - - -ברוב המקרים לא יכולים לדון - - -אין לנו גם אפשרות לדון.

קריאות: - - -

תמי סלע: אז להוסיף: " לרבות התנאת תנאים בגט באותם עניינים".

רפי רכס: זה יהרוס חלק מהמקרים.

רפי רכס: נניח שהבעל נשבר באיזה שלב, ואז הוא אומר – אני רוצה עכשיו לגמור את הכל, האישה מסכימה.

רפי רכס: שניהם רוצים שיהיה הסכם שיסדיר את כל העניין - - -

קריאות: - - - -

רפי רכס: אני עכשיו שואל שאלה – אתם רוצים שבית הדין לא יוכל לדון בזה?

יוליה מלינובסקי: בחייך.

יוליה מלינובסקי: תחזור בך.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רוצים להגיע לשם.

יוליה מלינובסקי: לא יהיו פה הסכמים על הממון.

ניסן סלומינסקי: הרב מלכא, הרב מלכא.

ניסן סלומינסקי: אז רק התוספת של המילים האלה - - -

מוריה כהן בקשי: בעניי זה בסדר אני רק אומרת שיש לזה אולי השלכה על הפרשנות של סעיף אחר שמופיע בו אותו ביטוי בלי - - -ואני שמה את זה על השולחן.

מוריה כהן בקשי: צריך להבין שזה - - -

תמי סלע: אז זה הסעיף הראשון.

תמי סלע: אני ממשיכה בקריאה:

תמי סלע: (א1) החלטת בית הדין הרבני בהליך כאמור בסעיף קטן (א) תינתן בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ-30 ימים ממועד הדיון כאמור באותו סעיף קטן; ואולם בנסיבות חריגותומטעמים שיירשמו, רשאי בית הדין ליתן את החלטתו לא יאוחר מ-60 ימים מהמועד האמור.

תמי סלע: על זה היו הערות.

שמעון יעקבי: אני הערתי בדיונים הפנימיים שזה הוא סד זמנים עדיין קשה מדי.

שמעון יעקבי: רצוי לאפשר הרחבה נוספת כדי לתת את האופציה במקרים שיש התמשכויות מכל מיני סיבות שאני לא יודע אותן, ועדיין אם ידרשו מבית הדין לתת את פסק הדין תוך 60 ימים אז יכול להיות שפסק הדין יהיה שבנסיבות הקיימות אי אפשר לחייב את הבעל לתת את הגט.

שמעון יעקבי: אם נותנים עוד 30 ימים ובנסיבות מיוחדות עוד 60 ימים, אז האופציה של בית הדין להביא את הגט - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אולי "באישור נשיא בית הדין הגדול".

תמי סלע: ו-30 או 60 - - - אני לא יודעת.

מוריה כהן בקשי: צריך להבין שהוא מעוכב בזמן הזה בארץ, ולכן אנחנו - - -

גלי עציון: צריך להבין שזה בא על חשבון מתדיינים שהם תושבי ישראל, אזרחי ישראל ומשלמים מסים למדינת ישראל כדי להחזיק את הערכאה הזו.

תמי סלע: אני ממשיכה בקריאה:

תמי סלע: (ג) ניתן פסק דין לגירושין, למעט פסק דין המאשר הסכם גירושין, ולא סודר הגט במועד שנקבע לפי סעיף קטן (ב) והתנבע נמצא בישראל, יחולו לגביו הוראות חוק קיום פסקי דין של גירושין, בשינויים אלה: פה יש בעצם קיצור של מועדים.

תמי סלע: אחרי סעיף קטן (ב) יקראו –

קרן הורוביץ: זה סעיף מגוחך.

קרן הורוביץ: בלי ביקורת של בית המשפט העליון אי אפשר להעביר את החוק הזה.

קרן הורוביץ: רשות ערעור לבית הדין הגדול תמיד נתונה, לא צריך לכתוב את זה בחוק.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו ירצה להגיש הסתייגויות שיגיש עכשיו אנחנו נצטרך לסיים עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.