הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 120, 2018-06-05 10:30

מירב בן ארי: בוקר טוב, אנחנו נפתח את הדיון של וועדת הסמים והאלכוהול.

מירב בן ארי: היום ה-5.6.2018.

מירב בן ארי: הוועדה לנגע הסמים יושבת בחדר של וועדת המדע.

מירב בן ארי: 5.6.2018, כ"ב בסיון.

מירב בן ארי: הנושא הוא תופעת השימוש בחומרים ממכרים בקרב סטודנטים.

מירב בן ארי: אנחנו מציינים היום את יום הסטודנט בכנסת.

מירב בן ארי: יום הסטודנט עוסק בנושאים שונים, שש וועדות שונות, יהיה גם דיון גם בשדולה וגם במליאה.

מירב בן ארי: אחד הנושאים שנחשפנו אליו בעיקר בתקופה האחרונה ובזכות המחקר שתכף נציג, מדבר על שימוש רחב יותר בקרב סטודנטים גם בכל מה שקשור לקנאביס, אבל גם בריטלין ללא מרשם.

מירב בן ארי: אנחנו נדבר באופן כללי על השימוש בסמים, נשמע קודם כל את הנציגים של הסקר והרשות, ולאחר מכן נשמע גם את הנציגות של הסטודנטים.

מירב בן ארי: נתחיל עם הסקר, אני רואה גם שהמצגת מוכנה.

מירב בן ארי: בבקשה חגית, תגידי שם ותפקיד.

חגית בוני נח: דוקטור חגית בוני נח, מאוניברסיטת אריאל החוג לקרימינולוגיה.

חגית בוני נח: אני רוצה להראות כמה סקרים שחלקם באמת נעשן גם ברשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול, כי אני עד לפני ארבעה חודשים גם עבדתי שם והייתי אחראית על פרויקט הסטודנטים, וגם מחקרים עצמאיים שעשיתי עם חוקרות נוספות.

חגית בוני נח: אז אני אתחיל קצת עם סקרים שנאספו ברשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.

חגית בוני נח: למעשה, הסקר המקיף הראשון ברשות נערך לפני 15 שנים, ב-2003.

חגית בוני נח: אני רוצה טיפה להראות לכם למה חשוב להראות, כי אתם תראו שעד שנת 2013 למעשה לא היה שינוי לגבי הקנאביס.

חגית בוני נח: אז הסקר המקיף, אחד הראשונים שנעשו ב-2003, ב-12 קמפוסים, זה היה מדגם גדול מאוד של איזה 7,000 ומשהו סטודנטים.

חגית בוני נח: 30% מהסטודנטים דיווחו על שימוש בסמים לא חוקיים בשנה האחרונה, כשהסם העיקרי שהם מדווחים זה הקנאביס.

חגית בוני נח: רבע אז עישנו סיגריות, ו-35% נוהגים תחת השפעת סמים ואלכוהול.

חגית בוני נח: אני רוצה שנשים לב לעובדה הזו, כי אנחנו נראה שזו עובדה שאחר כך גם חוזרת על עצמה.

חגית בוני נח: אולי אם אחר כך מדברים על הסברה ומניעה, צריך גם לתת את המיקוד על נהיגה ואלכוהול וסמים.

חגית בוני נח: עשר שנים אחר כך, ברשות למלחמה בסמים עשו סקר נוסף ב-2013.

חגית בוני נח: הוא נקרא סקר יד על הדופק, שזה אומר שזה מדגם נוחות.

חגית בוני נח: דגמו מ-12 קמפוסים, בסך הכל 1156 סטודנטים.

חגית בוני נח: זו תמונת המצב שהתגלתה לפני חמש שנים, ב-2013.

חגית בוני נח: אתם רואים, הקנאביס, חשיש, מריחואנה, גראס, 31% דיווחו על צריכת קנאביס בשנה האחרונה, כשהסם השני בשכיחותו לאחר הקנאביס, זה היה הריטלין, שזה היה קרוב ל-13%.

חגית בוני נח: כמובן שריטלין ללא מרשם.

חגית בוני נח: אחר כך היה לנו 6% באקסטזי, LSD, 5% בסמי פיצוציות שזה מבסוטון, חגיגת וסמים אחרים.

חגית בוני נח: אגב, הייתה שאלה גם מאיפה השגת את הריטלין הלא חוקי, אז יש לכם כאן פילוח.

חגית בוני נח: 51% מהנבדקים אמרו שהם לקחו את זה מחבר שקיבל את זה במרשם.

חגית בוני נח: אגב, זו תופעה שהיא לא חוקית כי הריטלין והקונצרטה זה חומר שנקרא מתילפנידט וזה חומר שנמצא בפקודת הסמים המסוכנים.

חגית בוני נח: אם אני בתמימותי נותנת לסטודנט אחר נוסף, בגלל שלי יש מרשם, אז אני למעשה מתנהגת ממש כמו סוחרת סמים.

חגית בוני נח: אני מספקת לו סמים כי המתילפנידט נמצא בתוך פקודת הסמים המסוכנים.

חגית בוני נח: אגב, אחת השאלות הייתה מה הסיבות לשתיית אלכוהול ובכלל.

חגית בוני נח: אנחנו רצינו לראות האם יש קשר ללימודים, האם לחץ בלימודים זו גם אחת הסיבות.

חגית בוני נח: אז אם אני לוקחת רק את הנושא של אלכוהול, וכאן אנחנו רואים את הסיבות, אז שימו לב שבשלישי אתם רואים ש-46% מדווחים שהם שותים אלכוהול באירועים כדי להפיג לחץ מהלימודים.

חגית בוני נח: 11% מהם זה כמעט תמיד הסיבה שהם צורכים אלכוהול, ו-35% אמרו שלפעמים.

חגית בוני נח: שנה אחר כך עשינו מדגם קצת יותר גדול ב-18 קמפוסים, גם כן מדגם נוחות דרך הרשות למלחמה בסמים, דרך סטודנטים מלגאים שהיו ברשות.

חגית בוני נח: נדגמו הפעם 1562 סטודנטים, ותוך שנה אחת נצפתה עלייה חדה ומהירה מאוד בשימוש בקנאביס.

חגית בוני נח: תזכורת, אם אני הולכת לסקר הקודם לפני 10 שנים, זה היה 30%.

חגית בוני נח: ב-2013 31% על קנאביס בשנה האחרונה, וב-2014 אנחנו רואים את הקפיצה לכמעט 40% שדיווחו על שימוש בקנאביס בשנה האחרונה.

חגית בוני נח: מה שחגי תמיד אומר, למה הקפיצה הזו?

חגית בוני נח: מה קרה שם ב-2013?

חגית בוני נח: גם השיח בנושא הזה של הקנאביס, אבל גם כל הנושא הזה של קנאביס לצרכים רפואיים, המיסוד של זה גם בחברה הישראלית גרם לתפיסת מסוכנות מאוד נמוכה יחסית לקנאביס.

חגית בוני נח: אנחנו רואים את הקפיצה.

חגית בוני נח: אגב, זה דומה למה שקורה בחו"ל, בארצות הברית.

חגית בוני נח: גם שם ברגע שהודיעו על קנאביס לצרכים רפואיים, שזה הפך להיות חקיקה בארצות מסוימות, אז רואים את הקפיצה הגדולה.

חגית בוני נח: אז קצת אתם תראו את ההשוואה בין סקר 2013 ל-2014, אתם רואים שהכחול זה הסך הכל.

חגית בוני נח: 36% ב-2013, קפץ ל-47%.

חגית בוני נח: כמה כאלה שהשתמשו במהלך 12 החודשים האחרונים בקנאביס.

חגית בוני נח: אגב, כמה השתמשו באקסטזי, LSD, מה שאנחנו מכנים סמים אחרים וקשים יותר לכאורה, הייתה לנו ירידה קצת שאנחנו רואים לאורך השנים.

חגית בוני נח: האם יש לזה קשר לעליה בקנאביס?

חגית בוני נח: אנחנו לא ממש יודעים, אבל יש קצת ירידה מ-10% ב-2013 ל-7% ב-2014.

חגית בוני נח: הסקר האחרון שנערך על ידי הרשות למלחמה בסמים הוא לא נעשה על סטודנטים, הוא נעשה על כלל האוכלוסייה הבוגרת בישראל, גילאי 18-65.

חגית בוני נח: מה שאני ביקשתי אז מעוזר המחקר, שייקח רק את הכמות של הסטודנטים בתוך הכמות הגדולה של הסקר, וינסה לבחון מגמות של מה שקורה.

חגית בוני נח: זה באמת הסקר האחרון, 2016.

חגית בוני נח: אז באמת מתוך 5,000 ומשהו – 5220 אנשים שנדגמו בגלאי 18-65, 690 היו סטודנטים.

חגית בוני נח: שימו לב כמה דיווחו על שימוש בקנאביס בשנה האחרונה, אתם רואים עלייה יותר מ-40%, 55% דיווחו על שימוש בקנאביס בשנה האחרונה.

חגית בוני נח: 41% דיווחו על שימוש בקנאביס בחודש האחרון.

חגית בוני נח: שימוש בסמים אחרים, או שזה ירידה או שזה משהו שצריך לבחון אותו טוב, זה אחוז אחד.

חגית בוני נח: 54% דיווחו כי השתכרו לפחות פעם אחת בשנה האחרונה, ו-9% דיווחו על שתייה מופרזת בחודש האחרון.

חגית בוני נח: שתייה מופרזת נמדדת לפי המדד של ה-WHO, שזה אומר חמש מנות משקה תוך שעות אחדות.

חגית בוני נח: זה כבר נחשב מה שנקרא בספרות binge drinking, שתייה מופרזת שהיא לא שכרות עדיין, אבל זו מן נקודה אדומה שהיא מקובלת במחקרים לבדוק אותה.

חגית בוני נח: אז אחד הדברים שניסינו אולי קצת לפלח ולראות מהנתונים של האפידמיולוגים, זה אולי קצת לפלח לפי נתונים סוציו דמוגרפיים.

חגית בוני נח: למשל, כמה סטודנטים יהודים לעומת כמה סטודנטים ערבים.

חגית בוני נח: שימו לב שיש כמה נתונים כאן בהבדלים מובהקים ביניהם בשונות, שימוש בקנאביס בשנה האחרונה, היהודים, אפילו אם אני מדברת על 55% באופן כללי, אז היהודים הם יותר אפילו, 60%.

חגית בוני נח: הערבים למעשה מורידים את הממוצע, שזה 26%.

חגית בוני נח: שימוש בקנאביס בחודש האחרון אותו דבר.

חגית בוני נח: מדגם הסטודנטים זה 40%, היהודים זה 45% כמעט והערבים 21%.

חגית בוני נח: שימוש בסמים אחרים אנחנו רואים קצת היפוך מגמה, אבל זה לא מובהק.

חגית בוני נח: אין הבדל מובהק בין הערבים ליהודים.

חגית בוני נח: אנחנו רואים שערבים דיווחו יותר על שימוש בסמים אחרים בשנה האחרונה מאשר היהודים.

חגית בוני נח: שכרות, כמה השתכרו בשנה האחרונה, אנחנו רואים כאן רוב מובהק ליהודים, 60%.

חגית בוני נח: הערבים זה 26%.

חגית בוני נח: שתייה מופרזת, אותו binge drinking שהסברתי מקודם, אז מדגם הסטודנטים זה 9%, היהודים פחות מערבים וגם כאן זה הבדל מובהק.

חגית בוני נח: זאת אומרת, אם אנחנו רוצים קצת לראות במי צריך להתמקד אולי, אז אולי כן לדבר על הנושא של אלכוהול גם בקרב הסטודנטים הערבים בהקשרים האלה.

חגית בוני נח: מה שביקשתי גם שיעשו זה לקחת השוואה בין כלל הצעירים שהם לא סטודנטים בישראל בסקר האפידמיולוגיה האחרון, לבין הסטודנטים, ה-690 סטודנטים באותם גילאים שנדגם הסקר של הסטודנטים, שזה 18-40.

חגית בוני נח: להזכירכם, זה אותו מחקר פשוט אלה סטודנטים וזה כלל הצעירים, כולל גם הסטודנטים.

חגית בוני נח: אולי יש כאן הטעיה בעניין הזה, אבל תראו את זה.

חגית בוני נח: מה שרואים כאן, שהסטודנטים משתמשים יותר מאשר כלל הצעירים בישראל לפי הסקר הזה.

חגית בוני נח: צריך לעשות כאן יותר פילוחים ויותר לעומק, אבל זה על פניו.

חגית בוני נח: שימוש בקנאביס בשנה האחרונה, אם מדגם הסטודנטים, ה-690, דיווחו 55%, הרי כלל הצעירים בישראל בגילאי 18-40 37%.

חגית בוני נח: כלומר שכנראה שיש משהו בזה שאתה סטודנט שאתה משתמש יותר.

חגית בוני נח: גם שימוש בקנאביס בחודש האחרון, יותר סטודנטים השתמשו, 41% לעומת כלל הצעירים באותם הגילאים 27%.

חגית בוני נח: השתכרו בשנה האחרונה 54% מהסטודנטים לעומת 37% של כלל הצעירים.

חגית בוני נח: שוב, זה נתונים שצריך לבחון אותם יותר לעומק.

חגית בוני נח: אם מעניין אתכם מתי הם התחילו להשתמש, אז גם בדקו את זה בסקר וזה ממש לפי התאוריה הקלאסית של קנדל.

חגית בוני נח: קודם כל, מתחילים בגיל 19 בסמי פיצוציות.

חגית בוני נח: אחר כך עוברים למשקה אלכוהול בגיל 20, לאחר מכן סיגריות ונרגילות, וקנאביס בגיל 22 מתחילים לעשן קנאביס, זה לפי הדיווח, שוב, כשאני לוקחת רק את ה-690 סטודנטים.

חגית בוני נח: אגב, הנתון הזה באופן כללי הוא שונה מאשר הסקר האפידמיולוגי לפני 9 שנים, שאז גיל תחילת השימוש בקנאביס, הממוצע היה גיל 20.

חגית בוני נח: כלומר, מה שאנחנו רואים בשנים האחרונות, כנראה שגיל התחלת השימוש בקנאביס קצת עלה, אבל דפוסי השימוש הם הרבה יותר גבוהים.

חגית בוני נח: מעניין אתכם לגליזציה או שאני אדלג?

חגית בוני נח: שוב, לקחנו את השאלה של הפילוח רק של הסטודנטים, ה-690, מה דעתכם על לגליזציה.

חגית בוני נח: אז מאוד בעד היו 23%, דיי בעד 18%, המתלבטים זה היה 22%, דיי נגד 14% ומאוד נגד 21%.

חגית בוני נח: כלומר, יש לנו כאן דעות חלוקות.

חגית בוני נח: יש על הגדר, כן?

חגית בוני נח: אני חושבת שזה מתחלק פחות או יותר לחצי וחצי.

חגית בוני נח: אז זה היה של הרשות למלחמה בסמים.

חגית בוני נח: חוץ מזה עשינו כמה מחקרים, פרסמתי יחד עם דוקטור ליאת קורן מאוניברסיטת אריאל.

חגית בוני נח: לקחנו אוניברסיטה אחת בישראל ועשינו שם מדגם מייצג, ממש פילחנו את האוכלוסייה- - -

מירב בן ארי: 1400 סטודנטים מאוניברסיטת אריאל?

חגית בוני נח: לא אומרת איזו אוניברסיטה.

חגית בוני נח: מאוניברסיטה אחת בישראל.

חגית בוני נח: עשינו מדגם מייצג, זאת אומרת שעשינו ממש אשכולות לפי מה לומדים ומה בכלל, ומה שקיבלנו תאם פחות או יותר לתמונה שהצטיירה בסקרים של הרשות.

חגית בוני נח: שוב, המחקר הספציפי הזה, אספנו את הנתונים בסוף שנת 2015, הוא התפרסם רק ב-2017 אבל הנתונים הם של 2015.

חגית בוני נח: מבין הסטודנטים התנסו בקנאביס, ואנחנו כללנו כל התנסות – אגב, זה לא היה רק על שימוש בסמים, זה היה על התנהגויות סיכון בכלל, על נהיגה, פורנוגרפיה, גניבה מחנויות.

חגית בוני נח: כל מיני התנהגויות שהן סיכוניות, גם בריאותית וגם בכלל.

חגית בוני נח: אז התנסו בקנאביס 36%, גברים 48%.

חגית בוני נח: שתייה מופרזת 31%, גברים 43%.

חגית בוני נח: שכרות בחודש האחרון 24%, גברים 28%.

חגית בוני נח: אתם רואים שיש כאן הבדלים בין הגברים לנשים.

חגית בוני נח: אגב, על זה היה המאמר.

חגית בוני נח: המיקוד שלו היה הבדלים בין מגדרים, האם יש הבדלים בין גברים ונשים והתשובה היא כן.

חגית בוני נח: יש את התובנות, השאלה אם זה להלאות אתכם - - -

מירב בן ארי: מה התובנות?

חגית בוני נח: אז מה הסיכויים - - -

מירב בן ארי: מה הסיכוי שאתה מעשן אם אתה רווק, חילוני וגבר.

חגית בוני נח: נכון, וגם יש לך יותר סיכוי לעשן אם אתה גם עושה עברות תנועה, ואם אתה עושה גם דברים נוספים אחרים או משתמש בחומרים נוספים כמו ריטלין, כמו אקסטזי, אז יש לך סיכויים פי כמה וכמה.

חגית בוני נח: עשינו ממש טבלה של יחס הסיכויים, שלוקחים כל התנהגות ובודק לפי הקנאביס מה הסיכויים.

חגית בוני נח: אם מישהו רוצה אני אתן את זה בהמשך, או שיש לכם את זה.

חגית בוני נח: ההשוואה שלנו, למעשה המחקר ב-2015 היה רפליקציה של מחקר קודם שעשינו באותה שיטת דגימה

חגית בוני נח: ב-2009.

חגית בוני נח: עברו 6 שנים ואנחנו גילינו את אותה תמונה, עליה שכינינו אותה מטאורית מרבע מהסטודנטים לשליש מהסטודנטים תוך 6 שנים, שעשו שימוש בקנאביס.

חגית בוני נח: שוב, זה כאילו ממצאים שתומכים במה שהרשות מצאה.

חגית בוני נח: אחד הדברים שעניין אותנו גם לחקור זה הנושא של ריטלין.

חגית בוני נח: כפי שראיתם הקנאביס הוא הכי נפוץ בשימוש, אבל הריטלין ללא מרשם הוא השני בשכיחותו.

חגית בוני נח: ריטלין זה שם שהוא נפוץ, אבל הכוונה היא לקונצרטה, לריטלין, לכל מה שמשתמשים.

חגית בוני נח: פשוט בסלנג של החבר'ה זה נקרא ריטלין.

חגית בוני נח: מה שבדקתי כאן זה עם דוקטור ורד נאמן חביב, גם היא מאוניברסיטת אריאל, אנחנו בדקנו בארבעה קמפוסים ב-3 אוניברסיטאות ובמכללה אחת את העמדות והשימוש בריטלין ללא מרשם, והקשר של זה לחרדת בחינות בקרב סטודנטים בישראל וכדומה.

חגית בוני נח: במחקר שלנו השתתפו 814 סטודנטים, כולם היו סטודנטים לתואר ראשון, פקולטות למדעי החברה.

חגית בוני נח: ממוצע גיל הנבדקים 28, אגב זה ממוצע הגילאים הרגיל של סטודנטים בתואר ראשון, אפשר לומר - - -

מירב בן ארי: 28?

חגית בוני נח: כן, מתחילים מאוחר.

חגית בוני נח: כמעט בכל המחקרים זה 27-28, זה הגילאים הממוצעים של הסטודנטים לתואר ראשון.

חגית בוני נח: כמעט בכל המחקרים את יכולה לראות.

30696: 24.7 זה הגיל הממוצע.

מירב בן ארי: בטח, 28 מסיימים.

חגית בוני נח: 28 מסיימים?

30696: 24.7 זה הגיל הממוצע של תחילת לימודים, לפחות לפי מה שאני יודע.

חגית בוני נח: של תחילת לימודים?

חגית בוני נח: 24 תחילת לימודים?

30696: כן, אז ב28 מסיימים כבר.

מירב בן ארי: איך הגעת ל-28 מתחילים ללמוד?

חגית בוני נח: לא מתחילים ללמוד, ממוצע הגיל בתואר ראשון.

חגית בוני נח: אגב, זה לא רק מהמחקר הזה- - -

30696: הם מושכים פשוט את התואר.

חגית בוני נח: רוב המחקרים שאני מכירה זה 27-28, זה הממוצע של הגילאים של התואר הראשון בקרב סטודנטים.

קריאה: אולי מסיימים את התואר.

קריאה: יש לי שלוש בנות שהתחילו בגיל 24.

חגית בוני נח: התחילו בגיל 24 – אגב, אני גם התחלתי בגיל 24.

חגית בוני נח: שוב, הולכים לטיול הגדול, קצת להשתחרר.

חגית בוני נח: בישראל מתחילים מאוחר ביחס לשאר העולם.

חגית בוני נח: אגב, זה גם דפוסי שינוי שאנחנו מנסים להשוות לסטודנטים בחו"ל, אז יש קצת בעיה כי שם זה באמת הגיל של הקולג' לא מתאים, וגם אצלנו הסטודנטים ייחודיים.

חגית בוני נח: זה אחרי טיול תרמילאים בדרך כלל, ששם הם נחשפים להרבה מאוד סמים בדרום אמריקה ובדרום-מזרח אסיה.

חגית בוני נח: גם אחרי הצבא הם מרגישים צורך להשתחרר ובכלל.

חגית בוני נח: אז מה שכאן גילינו לגבי דפוסי שימוש בריטלין, שוב, אני רוצה להדגיש שזה מדגם נוחות, זה לא מדגם מייצג כמו שעשינו אז באוניברסיטה הגדולה, זה מדגם נוחות.

חגית בוני נח: 19% מהסטודנטים דיווחו שהם נוטלים ריטלין, שני שליש מהם זה עם אישור רופא, עם מרשם רפואי, ושליש ללא אבחון ומרשם.

חגית בוני נח: זאת אומרת, מכלל המדגם הכללי כמה עושים שימוש בריטלין ללא מרשם רפואי?

חגית בוני נח: זה 7%.

חגית בוני נח: זה פחות ממה שגילינו ברשות, נכון?

חגית בוני נח: הרשות דיברה אז על 13%.

חגית בוני נח: אנחנו ראינו אצלנו – אבל שוב, אנחנו התמקדנו רק במדעי החברה, יכול להיות שיש לזה משמעות.

חגית בוני נח: כמעט 40% מהסטודנטים שהשתתפו במחקר מכירים סטודנטים אחרים, חברים שלהם, שמשתמשים בריטלין ללא מרשם רפואי.

חגית בוני נח: אני רוצה להגיד לכם שזה שיח מאוד ער בקמפוסים.

חגית בוני נח: יש גם סוג של שוק שחור כזה עם ריטלין, ויש מן תחושה שאתה חייב לנסות ריטלין פעם אחת לפחות לפני מבחן לראות איך זה מרגיש לך.

חגית בוני נח: אגב, זה שיח שאני שומעת אותו גם ממרצים ולא רק מסטודנטים.

חגית בוני נח: אם אני מתמקדת רק ב-7% מהסטודנטים שנוטלים ריטלין ללא מרשם רפואי, אז רבע הם גברים, שלושת רבעי נשים.

חגית בוני נח: 63% קיבלו את התרופה מחבר, שליש קיבלו מקרוב משפחה ו-3% מגורם אחר.

חגית בוני נח: רוב מוחלט של מי שמשת

חגית בוני נח: מש בזה עושים את זה רק לקראת הבחינות ובמהלך הבחינות, ורק קרוב ל-2% דיווחו שהם משתמשים בריטלין כל יום של לימודים למרות שאין להם מרשם.

חגית בוני נח: אנחנו כן ראינו קשר מובהק בין נטילת ריטלין לשימוש בחומרים פסיכו אקטיביים נוספים.

חגית בוני נח: אגב, הוספנו את התוספת הזו בשאלון של המחקר דיי במקרה, כי בשיחות עם סטודנטים הם אמרו לנו שהם רואים על עצמם, החבר'ה שלוקחים את הריטלין, שהם יותר מעשנים סיגריות ויותר גם צורכים קנאביס.

חגית בוני נח: אז אמרנו שנכניס את זה גם.

חגית בוני נח: מה שמצאנו, מצאנו קשר מובהק.

חגית בוני נח: מצאנו שמי שלוקח ריטלין, אגב, עם מרשם ובלי מרשם, אז תלות מובהקת שהוא יותר משתמש באלכוהול – שותה אלכוהול, לוקח קנאביס וגם יותר מעשן סיגריות.

חגית בוני נח: תלות מובהקת מאשר סטודנטים שלא לוקחים ריטלין, בין אם במרשם ובין אם בלי מרשם, מה שכינינו נמנעים, אלה שלא לוקחים את זה.

חגית בוני נח: גם על זה צריך לתת את הדעת, על חבר'ה שלוקחים ריטלין עם מרשם, הם כנראה מועדים יותר, לפי מה שאנחנו רואים, לשימוש יותר בחומרים האלה.

חגית בוני נח: אחד הדברים שמצאנו זה קשר בין חרדת בחינות – ממש העברנו שאלון של חרדת בחינות, ומצאנו שיש קשר בין היותך לוקח ריטלין עם מרשם או בלי מרשם, לרמת חרדת הבחינות.

חגית בוני נח: יכול להיות שזה – אני לא אומרת סיבה, אבל יש כאן קשר.

חגית בוני נח: צריך אולי להתמקד בזה, להוריד חרדת בחינות בקרב סטודנטים ולחץ לימודים, ואולי אנחנו נראה תמונה קצת אחרת.

חגית בוני נח: אז אם אני מסכמת, אז למה צריך לתת תשומת לב?

חגית בוני נח: לפי דעתי, על קנאביס, ושוב, בשנים האחרונות במיוחד בקרב סטודנטים, אנחנו רואים שהשימוש בקנאביס הפך להיות משהו של נורמה.

חגית בוני נח: לכן אני חושבת שצריך להיכנס יותר לעומק.

חגית בוני נח: זה באמת הכיוון המחקרי שלי בהמשך.

חגית בוני נח: צריך למפות את אלה הבעייתיים בשימוש בקנאביס, את מי שאולי הם המכורים יותר, את מי שאולי נושרים מהלימודים בגלל שהם צורכים קנאביס.

חגית בוני נח: יש שאלונים למיניהם שאפשר לאבחן מי הבעייתי בצריכת קנאביס.

חגית בוני נח: מהתרשמות שלי, רוב הסטודנטים שמעשנים קנאביס הם לא בעייתיים.

חגית בוני נח: זאת אומרת שאין כאן התמכרות במסות וכדומה, אבל יש קבוצה שהיא כן בעייתית ואולי צריך למפות אותה, ולהציע לה אולי אפשרות טיפול, ייעוץ וכדומה.

30696: מה הכוונה בעייתית?

חגית בוני נח: מכורים לקנאביס.

חגית בוני נח: למשל, אני רואה סטודנטים שבאים אליי בגלל שאני מלמדת קורסים על סמים, אז הם באים אליי ומתייעצים.

חגית בוני נח: אגב, אני לא רק באריאל, עד לפני שנתיים לימדתי באוניברסיטה העברית, בבית ברל, משפטנים בנתניה.

חגית בוני נח: זאת אומרת, באו אליי סטודנטים מכל הכיוונים.

חגית בוני נח: הם מתייעצים, והם תמיד רואים את החבר הזה שהם רואים את השינוי עליו.

חגית בוני נח: הוא חושב שאין לו בעיה, אבל הם אומרים לי: תשמעי, צריך – אני לא יודע איך לגשת, הוא הרחיק אותנו.

חגית בוני נח: הם רואים אצלו את הבעייתיות.

חגית בוני נח: רוב הסטודנטים הם לא ככה, אוקי?

חגית בוני נח: אבל אלה שהם כן בעייתיים – יש סטודנטים, אגב, שלא מסיימים תואר ראשון, 7-8 שנים לוקח להם לסיים.

חגית בוני נח: בין היתר, כשאתה הולך ובודק מה קורה, אתה רואה שהם גם אולי מעשנים יותר מידי והכל נמרח.

חגית בוני נח: אז זה הבעייתיים, זה לא כולם.

חגית בוני נח: צריך את המיקוד עליהם.

חגית בוני נח: תשומת לב נוספת שאני חושבת שצריך, זה על החבר'ה שמקבלים ריטלין עם מרשם וללא מרשם, ולנסות להתקדם אולי בהקשרים לימודיים, כמו למשל טיפול בחרדת בחינות, הפגת לחץ לימודי.

חגית בוני נח: אלכוהול, שתייה מופרזת ושכרות, צריך לתת את הדעת.

חגית בוני נח: נהיגה ושימוש בחומרים – אגב, זה לא רק נהיגה ושימוש באלכוהול, אלא זה בהחלט הרבה מאוד נוהגים תחת שימוש בקנאביס.

חגית בוני נח: סמי אונס זה תחום שכמעט לא נבדק.

חגית בוני נח: אני כן עושה משהו איכותני עכשיו בנושא של סמי אונס, אבל זה בדיוק קבוצת הגיל.

חגית בוני נח: תמיד כשאני מדברת על סמים, תמיד באה, בדרך כלל זו בחורה, סטודנטית שבאה אליי ומספרת לי איזה סיפור מעורפל שאולי היה שם מעורב משהו של סמי אונס.

חגית בוני נח: מה שאני חושבת גם שסטודנטים זה בגיל מסוים, ואולי צריך גם מניעה מוקדמת גם בקרב תרמילאים לקראת השחרור מצה"ל וכדומה.

חגית בוני נח: אני מציעה לקדם מחקר מקיף עם התאחדות ואגודות הסטודנטים, הייתי שמחה לשיתופי פעולה בנושא הזה, ואז לעשות אולי משהו באמת מקיף, לבדוק באמת אולי את הבעייתיים ולמפות אותם.

חגית בוני נח: אני חושבת שצריך פעילות בלשכות הייעוץ בדקנט הסטודנטים.

חגית בוני נח: אולי ייתנו יותר דגש על הזיהוי של העניין, אבל גם התמודדות עם לחץ בלימודים וחרדת בחינות.

חגית בוני נח: כמובן גם העלאת המודעות וההסברה בהקשרים האלה.

חגית בוני נח: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: טוב, קודם כל, אני גם עברתי על המחקר, קראתי אותו אתמול.

מירב בן ארי: יש כמה דברים שמטרידים, אבל בעיקר מעניין אותי - רם שפע פה יושב ליידי והצטרפה אלינו חברת הכנסת עליזה לביא שמובילה איתי ביחד את היום, אנחנו מובילות אותו יחד אני אשמח לדעת אם יש איזשהו – תתייחס אולי אתה, משהו שלכם או של – איזושהי התייחסות לעניין הזה של הסטודנטים וההתמודדויות.

מירב בן ארי: אני מניחה – אתה יודע, כשאני ואתה דיברנו, מה שנקרא שנינו לא עשינו פרצוף מופתע, נכון?

מירב בן ארי: כי דיברנו על זה מתחילת השבוע ולא הופתענו מהקנאביס.

מירב בן ארי: הוטרדתי מהשימוש בריטלין ללא מרשם, כי ריטלין בסופו של דבר ההשפעות שלו, לפחות מהקריאה הספרותית שלי, אני חברה בוועדה הזאת גם ואני גם רואה, דרך אגב, גם בסיורים באשפוזיות הרבה פעמים אתה רואה מאיפה התחילו.

חגית בוני נח: גם בתחנה המרכזית יש הסנפה של ריטלין.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת מבחינת מניעה, אי אפשר, כי בדרך כלל הסטודנט מגיע.

מירב בן ארי: אבל האם יש איזושהי התייחסות בקמפוסים לשימוש בסמים, ומה עושים בעצם כדי להתמודד?

30696: בוקר טוב לכולם, שמי רם שפע, יושב ראש התאחדות הסטודנטים בישראל.

30696: אני אנסה להתייחס לנושא טיפה יותר בכלליות.

30696: קודם כל, אני מסכים עם מירב.

30696: בגדול זה לא נושא שנבדק עד עכשיו.

30696: אני חושב שמה שאתם מראים זה תוצאות מאוד מעניינות, גם בנושא הקנאביס אם כי אנחנו לא מאוד מופתעים.

30696: אני מרשה לעצמי לחשוב שהנתונים אפילו גבוהים יותר ביחס למה שאנשים ענו.

30696: בדרך כלל בדברים האלה יש חשש מאנונימיות, ואנשים לא תמיד עונים את האמת.

30696: זאת המציאות, אנחנו מכירים אותה.

30696: אני גם אגיד חצי בציניות אבל ברצינות גמורה, יש הבדל מאוד גדול גם בין הקמפוסים, ואני יכול להגיד לך דיי בעל פה מהלך הרוח האוכלוסייתי, איפה השימוש גבוה יותר ופחות בכל מה שקשור לקנאביס.

30696: זה לא משהו שניתן לראות, זה משהו שניתן להניח.

30696: אני חושב שבסוגיות של מניעה, אנחנו לא נוכל – כלומר, בסוף זה טיפול של מדינה.

30696: הסטודנטים, לפני שהם סטודנטים, הם אזרח לכל דבר ועניין ואין שום דרך, מבחינתנו כסטודנטים, להחליט מה נכון לעשות איתם ומה לא נכון לעשות איתם.

30696: אז זה קצת פחות הכיוון.

30696: כן הכיוון, המסקנה הראשונה שלך זה לצאת לסקר.

30696: אז הנה אני אומר שבשמחה גדולה, נעשה משהו מקיף יותר שבאמת בודק גם את הסיבות לשימוש.

30696: בעיניי זאת אחת השאלות היותר מעניינות, מה גורם לזה.

30696: באופן כללי, אני חייב להגיד וזו גם העמדה המוצהרת שלנו גם בהקשרים אחרים, שבכל סוגיות האי הפללה שהמדינה עסקה בהן בשנים האחרונות, אז גם בעינינו דווקא הגישה של המדינה, של המחוקק ושל המשטרה כלפי שימוש ו/או צריכה יכולה מאוד להשפיע, בעיניי, על מה שזה יגרום לצעירים.

30696: דהיינו, לדעתי, כמו בהרבה דברים כשהם אסורים מאוד אתה עושה אותם יותר, מסתיר אותם יותר, מתחבא מהם יותר - - -

מירב בן ארי: חכה שניה.

מירב בן ארי: אין לנו דיון כאן על אי הפללה ולגליזציה, אנחנו לא שם.

מירב בן ארי: אני רק רוצה לדעת אם היום בעצם אם סטודנט או נגיד היא סיפרה על זה שסטודנטים באו אליה – בעצם היום ההתאחדות אין לה איזשהם כלים שבאים ואומרים היום לסטודנט – או סתם סטודנטים באים ומספרים על מישהו כמו שהיא אמרה.

מירב בן ארי: אין היום כלים בתוך הקמפוס להתמודד עם התמכרויות של סטודנטים.

מירב בן ארי: בכלל, גם אלכוהול נגיד.

30696: אני לא רגיל להגיד שאין לנו כלים לעשות משהו, אבל אני אגיד – יכול להיות שזה גם משהו שצריך להגיע לאגודות.

30696: כלומר, אם סטודנט בתוך הקמפוס ויש צרה שחברים שלו רואים, יש גם למי לפנות בקמפוס עצמו, לדקנט סטודנטים, גם לפנות לאגודת הסטודנטים המקומית ואז לראות.

30696: אני מודה, אין לנו איזו ערכה מסודרת של מה שאנחנו עושים כשמישהו מגיע, אבל יכול מאוד להיות שצריך לבנות משהו.

30696: לצורך העניין, אני לא משווה, אני רק אומר באופן כללי, כל נושא הטיפול בהטרדות מיניות, יש המון היצע של כלים למה עושים.

30696: אגודת הסטודנטים יודעת בדיוק מה עושים כשפונים אליה.

30696: מוסד אקדמי יודע מה הוא עושה – אנחנו שואפים שתהיה ידיעה.

30696: אותו דבר אפשר לעשות גם בנושא הזה, ולצאת למהלך שהוא לא רק סקר, אלא גם כלים.

חגית בוני נח: אני רוצה התייחסות רגע- - -

מירב בן ארי: כן, רגע, שניה.

מירב בן ארי: תתייחסי גם בסוף, כי יעלו כאן עוד כמה דברים, בסדר?

מירב בן ארי: אז תרשמי לך.

מירב בן ארי: חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: קודם כל, גילוי נאות, אני שנים הייתי בוועד המנהל של כפר איזון מאז שכפר איזון התחיל, יחד עם עומרי פריש.

עליזה לביא: אצל עומרי זה היה חלום, הוא ראה הרבה מאוד צעירים שגם הגיעו מהטיול הגדול בחו"ל וישר אושפזו בכפייה, וגם סטודנטים שניסו את הדברים הפשוטים, הכי פשוטים שיש.

עליזה לביא: אתה לא יודע מה ההשלכות, ואיך זה קורה.

עליזה לביא: כמי שרואה מקרוב באמת אנשים שהיו בצבא בתפקידים מדהימים, כל כך הרבה ידע היה אצור אצלם, ומה קרה להם.

עליזה לביא: אז אני באמת במקום הזה מאוד מוכוונת, ולא קל לי עם הנתונים האלה.

עליזה לביא: חייבת לומר, מאוד לא קל לי.

עליזה לביא: אני מבינה שיש היום אולי איזשהו תרגום, אבל באמת המחקר הזה נותן לנו גם לזהות איפה זה יותר ואיפה זה פחות.

עליזה לביא: אני כן חושבת, היה לנו דיבור עוד כשהייתי בכפר, זה באמת לבוא עם הצבא ביום האחרון ככה כשנותנים את הכלים לחבר'ה לפני שחרור, הכנסנו גם סדנאות.

עליזה לביא: המקום הזה של המודעות, המקום הזה של ההבנה, של האחריות שלך.

עליזה לביא: יותר מזה, לך אני מספרת שאחרי זה כשלמדנו את זה גם מבחינה מגדרית, גילינו שהפגיעה אצל הבנות היא הרבה יותר חמורה גם פיזית, מה קורה להן תוך כדי אחר כך.

עליזה לביא: באמת החששות האלה מאוד גדולים.

עליזה לביא: שורה שניה שאני יכולה להגיד, זה שאני מלווה את גיסתי שמתמודדת עם מחלת הסרטן שנים טובות, ובשנים האחרונות – בשנה האחרונה זה מאוד החריף.

עליזה לביא: היא התחילה להשתמש בקנאביס רפואי.

עליזה לביא: היא התחילה להשתמש בקנאביס רפואי אחרי החלטה שלה שהיא רוצה להמשיך – יש לה ילדים קטנים.

עליזה לביא: אני רואה מה זה עושה, כלומר אני רואה את זה מקרוב.

עליזה לביא: את היתרונות וגם – איך היא אומרת לי?

עליזה לביא: אם אני רוצה להמשיך לעבוד בחדות כמו שאני רוצה, אז אני עושה את המאמץ של למנן את זה.

עליזה לביא: המקום הזה וההשפעות, ואנחנו מדברים היום על המקום של ההשכלה האקדמית.

עליזה לביא: רכישת ההשכלה.

עליזה לביא: יש פה כנראה מצוקה, יש פה מצוקה שצריך לבוא ולפענח אותה.

עליזה לביא: אני קוראת לכם – אתה יודע, הרבה פעמים אנחנו מדברים שהשוליים יודעים לעזור לעצמם יותר משהמרכז בא ואומר מה.

עליזה לביא: אתם באמת בניתם בהתאחדות – זה כבר לא רק איך אמרתם אתמול?

עליזה לביא: זה לא רק להכין קפה.

עליזה לביא: זה כבר לא בואו נעשה קפה.

עליזה לביא: אתם בתוך עמכם יושבים, בואו נעשה את זה ביחד.

עליזה לביא: אני מבינה ואני לא אחזור על עמדותיי בעניין הזה של הלגליזציה ומה זה ואיך זה, אבל כשאנחנו מזהים פה קבוצה מאוד מסוימת, צריך לבוא ולראות איך מדברים איתה, איך אומרים את הכל בצורה גלויה מההתחלה, שהמידע יהיה קיים.

עליזה לביא: יותר מידיי אנשים נופלים בדרך.

עליזה לביא: יותר מידי אנשים נופלים בדרך.

עליזה לביא: אז מהמקום הזה, לכאורה, של לבוא ולקחת את זכות הבחירה והחופש וכולם מרשים לעצמם, והמקום הזה באמת של לנבא מה עלול להיות.

עליזה לביא: אני חושבת שאקדמיה זה הצומת האחרון שבו אנחנו יכולים לדבר, להנגיש את הידע.

עליזה לביא: זה גם שייך למעורבות חברתית.

עליזה לביא: ככל שאנשים מעורבים חברתית יותר, ואם אתה שולח אפילו אנשים להתנדב במקומות מסוימים, אתה עושה את ההסברה הכי טובה שיכולה להיות.

מירב בן ארי: תודה עליזה.

מירב בן ארי: המשרד לביטחון פנים, אתן רוצות להתייחס?

מירב בן ארי: יש לכם איזושהי עבודה בקמפוסים, איזושהי נגישות?

מירב בן ארי: יש 65 מוסדות אקדמיים במדינה.

מירב בן ארי: יש לכם איזשהו מידע?

מירב בן ארי: משהו שקשור לסטודנטים?

מירב בן ארי: אירועים של סטודנטים?

קרן לרנר: שמי קרן לרנר, אני ראש חוליית מחקר סמים בחטיבת המודיעין של המשטרה.

קרן לרנר: אנחנו לא מתעסקים בסטודנטים כאוכלוסייה ייחודית, אבל אני כן יכולה להגיד שמעגל המשתמשים בקנאביס הולך ומתרחב באופן כללי בציבור.

קרן לרנר: זה יכול לנבוע מכמה סיבות, כמו שאמרה מהרשות למלחמה בסמים, אם זה קשור לתפיסת המסוכנות שהולכת ופוחתת, ובכל הנוגע לקנאביס לצרכים מסוימים ששוב, אנחנו כמשטרת ישראל, מי שצריך מזור וצריך לעשות שימוש בקנאביס לצרכים רפואיים, אנחנו בעד, כן?

קרן לרנר: מי שיכול להקל על עצמו באמצעות הדבר הזה – אני מדברת רק על קנאביס לצרכי פנאי.

קרן לרנר: אני אומרת, יש ירידה בתפיסת המסוכנות.

קרן לרנר: יש כרסום בהרתעה.

קרן לרנר: אנחנו רואים ענישה מאוד מקלה.

מירב בן ארי: אני חייבת לשאול אותך משהו.

מירב בן ארי: עזבי רגע את האוכלוסייה הכללית.

מירב בן ארי: נגיד יש אירוע גדול של סטודנטים, אוקי?

מירב בן ארי: כולם מכירים את האירוע הזה, יש אירוע ענק.

מירב בן ארי: שוב פעם, אני חלילה לא רוצה להתעמר בחיי הסטודנטים, אבל אם יש שם כמה סוחרים נגיד – בואי, אנחנו כולנו יודעים נגיד שיש פסטיבל עצום של הפאנג'ויה באילת.

מירב בן ארי: עכשיו, עזבי רגע, אני לא נכנסת לחיים של הסטודנטים, אבל אם יש שם מסחר – לא מעניין אותנו אותו אחד שמעשן ג'וינט, אבל אם יש שם סחר, וזה מקומות שמראש יודעים – את אומרת שאת מהמודיעין של המשטרה, אתם עובדים שם?

קרן לרנר: בוודאי.

מירב בן ארי: כי זה מוכוון סטודנטים, זה לא אוכלוסייה כללית שבאה לנופש באילת.

קרן לרנר: יש כל מיני אירועים חברתיים באמת שאנחנו יודעים שהולך להיות שם סחר או שימוש נרחב בפרהסיה בסמים, בהחלט יש נוכחות משטרתית והם מבצעים את העבודה שלהם כנדרש.

קרן לרנר: אנחנו אוספים על זה מודיעין, אנחנו מכירים את המסיבות האלה.

קרן לרנר: יש לנו גם מודיעין גלוי מאוד נרחב במשטרה שעוקב אחרי הדברים האלה, ואנחנו בהחלט שולחים לשם כוחות משטרה שיאכפו ויעשו את העבודה.

קרן לרנר: אני רק רוצה, אם אפשר עוד הערה אחת.

קרן לרנר: במדינות שבהן יש שימוש נרחב בקנאביס ויש לגליזציה, יש 8 מדינות כאלה בארצות הברית כידוע לכם, אנחנו רואים של תחלואות חברתיות מאוד מטרידות כמו עלייה מאוד גדולה בתאונות דרכים קטלניות תחת השפעה של הסמים - - -

מירב בן ארי: עזבי, אני לא מתעסקת עכשיו בדיון על לגליזציה.

קרן לרנר: אבל בהיבט של הסטודנטים, ככל שהמעגל מתרחב וגם הזכירו את זה פה, רואים נשירה מאוד גדולה של סטודנטים ממערך הלימודים, וזה משהו שאני חושבת שצריך מאוד להטריד אותנו.

30696: יש על זה נתונים?

קרן לרנר: בוודאי.

מירב בן ארי: באותן מדינות שיש בהן לגליזציה את רואה נשירה?

קרן לרנר: יש נשירה היסטרית, עלייה מאוד גדולה של נשירה של סטודנטים.

קרן לרנר: אפשר לראות את זה בדו"חות פדרליים של ארצות הברית.

קרן לרנר: זה מאוד מטריד ומאוד מדאיג.

עליזה לביא: בואי נגיש מחקר לממ"מ, נבקש לבדוק את זה.

עליזה לביא: זה מאוד מעניין.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: רצית להתייחס?

מירב בן ארי: בבקשה.

חן גרינברג: אהלן, קוראים לי חן גרינברג, אני יושב ראש אגודת הסטודנטים במכללת ספיר.

מירב בן ארי: ספיר ממש מככבים היום.

חן גרינברג: כן?

חן גרינברג: למה?

מירב בן ארי: לטובה.

חן גרינברג: אני אגיד ככה, קודם כל האגודה אצלנו רכשה ביחד עם המכללה לפני שבוע-שבועיים מן מאפרה מגניבה, חדשנית כזו, שאנחנו תלינו אותה במרכז הקמפוס.

חן גרינברג: כל פעם אנחנו מחליפים שאלה בוערת אחרת, ואז סטודנטים זורקים את הבדלים בפנים.

חן גרינברג: זה רעיון מגניב כזה.

חן גרינברג: השאלה הראשונה ששאלנו הייתה לגבי לגליזציה.

חן גרינברג: אז כמובן שהרוב בעד.

חן גרינברג: אני חושב שאתם צריכים להכיר יותר את השטח.

חן גרינברג: הרגיש לי שהנתונים שהצגתם קצת מנותקים מהמציאות.

חן גרינברג: אני חושב שהרבה יותר משתמשים ממה שהצגתם, דרך אגב - - -

מירב בן ארי: אני ורק אמרנו את זה.

חן גרינברג: אני אספר מקרה אחד.

חן גרינברג: קודם כל, בתור אחד שעישן בעצמו - - -

מירב בן ארי: אבל איך קוראים לך, שוב?

חן גרינברג: חן.

מירב בן ארי: חן, תשמע.

מירב בן ארי: אנחנו יש לנו לפעמים נטייה, אני משווה את זה לפייסבוק, להסתכל על הפיד שלנו ולחשוב שככה מתנהל העולם.

מירב בן ארי: אז אני רק רוצה להגיד הערה, שמה שקורה אצלך בספיר ואתה תכף תספר, זה לא מעיד, לצורך העניין, על מה שקורה במכללה לחינוך של לוינסקי או באוניברסיטת אריאל.

מירב בן ארי: זאת אומרת, אין לי ספק שהנתונים יותר גבוהים, אבל תוואי הסטודנטים שונה ממקום למקום.

חן גרינברג: ברור, אמר את זה רם ואני מסכים איתו לגמרי.

חן גרינברג: אני מדבר רק בשם הקמפוס שלי.

חן גרינברג: אני אישית, דרך אגב, מתנגד, למרות שהייתי קצת פעם ניסיתי, פעם פעמיים.

חן גרינברג: אני אישית מתנגד, אבל זה נושא אחר.

חן גרינברג: אני רוצה להגיד משהו.

חן גרינברג: שאלת את משרד הפנים אם יש להם נגיעה בקמפוסים.

חן גרינברג: אני יכול להגיד לך שאני התמודדתי במהלך הקדנציה שלי עם בעיה.

חן גרינברג: יש לנו מרכז בשדרות שהסטודנטים בספיר הפריחו אותו ב-5 השנים האחרונות.

חן גרינברג: נולדו פאבים ומסעדות, וממש אזור שתגיעי לשם ותתלהבי.

חן גרינברג: אני נתקלתי כמה פעמים בפשיטות של בלשים על סטודנטים שעישנו ג'וינט.

חן גרינברג: סטודנטית לעבודה סוציאלית, בלי עבר פלילי, בלי תיק, בלי דו"ח תנועה, פתחו לה תיק במשטרה.

חן גרינברג: אני אישית ראיתי את זה איך שני בלשים קופצים עליה, תופסים אותה, היא בוכה מבוהלת, לוקחים אותה למשטרה.

חן גרינברג: פתחו לה תיק פלילי במשטרה על זה שהיא עישנה ג'וינט.

מירב בן ארי: לפני כמה זמן זה היה?

חן גרינברג: בשנה האחרונה, לפני שנה.

חן גרינברג: אני נפגשתי עם מפקד תחנת המשטרה בשדרות, עם סגן מפקד התחנה – אני יותר מכיר את הסגן שהוא בחור מדהים.

חן גרינברג: הצעתי להם, אמרתי להם: בואו, תהפכו את המשטרה לגוף יותר ידידותי.

חן גרינברג: אתם רוצים להשפיע איכשהו?

חן גרינברג: בואו, אני אכניס אתכם לקמפוס.

חן גרינברג: תעשו דוכני הסברה, תעשו קריאטיב יותר חדשני קצת מאשר האלימות הזאת של לקפוץ על סטודנטים, אתם לא תעצרו את הבעיה.

חן גרינברג: קודם כל, זו לא בעיה.

חן גרינברג: אתם לא תעצרו את התופעה הזאת של עישון סמים בקרב סטודנטים, זה לא ייעצר.

עליזה לביא: רק לדבר על זה, אנחנו רוצים לעורר את העניין ולדבר על זה.

חן גרינברג: אני מייחס את זה רק למשטרה.

חן גרינברג: הזמנתי אותם אלינו לקמפוס, אמרתי להם שיבואו לעשות פעילויות הסברה.

חן גרינברג: יש לנו אירועים, יש לנו לפעמים אירועים של 2000 סטודנטים, בואו תפתחו דוכני הסברה, תחלקו עלונים, תסתובבו בינינו, אני אכניס אתכם בכיף.

חן גרינברג: הם לא עשו את זה.

חן גרינברג: אני חושב שזה לא היה תלוי במשטרת שדרות, אני חושב שזה משהו ש - - -

מירב בן ארי: זה משהו שצריך להיות מערכתי.

חן גרינברג: זה משהו שצריך להיות מערכתי.

חן גרינברג: רק משהו אחרון.

חן גרינברג: תבינו את האבסורד הזה, שאצלנו בספיר, אם תראו את דו"ח הצעירים של התאחדות הסטודנטים - - -

עליזה לביא: אתם הכי מעורבים חברתית.

חן גרינברג: אני אישית במשך שלוש שנים, עם ניצולי שואה, עם ילדים בסיכון, עם ילדים עם לקויות, התנדבתי.

חן גרינברג: מלא סטודנטים בספיר עושים את זה, ואז יוצאים לפאב בערב לשתות בירה, אולי לקחת איזה שתי שאכטות, וקופץ עליהם בלש, לוקח אותם באלימות, ופותח להם תיק פלילי.

חן גרינברג: תבינו את האבסורד של זה.

חן גרינברג: רוב הסטודנטים הם לא סוחרים והם לא מעשנים מהבוקר עד הלילה, הם מעשנים ג'וינט מידי פעם.

חן גרינברג: יש לי חברים סטודנטים לרפואה והנדסה, שהם מסיימים את התואר שלהם והכל בסדר.

חן גרינברג: זה קצת מנותק לחשוב שיש הרבה סטודנטים שלא מצליחים לסיים את התואר בגלל סמים ודברים כאלה.

חן גרינברג: אני חושב שאם אנחנו רוצים – אם אתם רוצים לעודד פעילות הסברתית, היא צריכה להגיע מהכיוון המשטרתי, כי ההתאחדות והאגודות לא יתחילו בפעילות הסברה - - -

מירב בן ארי: אני גם חייבת לומר לך שלעשות פעילות הסברה על שימוש בסמים שהיא תהיה אפקטיבית, צריך גורמי מקצוע.

מירב בן ארי: זה לא לשלוח את יו"ר האגודה וזה.

חן גרינברג: אני גם לא אעשה את זה, כי זה לא מייצג את הקהל שלי.

מירב בן ארי: ברור, זה צריך להיות במקום אחר, מקום טיפולי יותר, במקום של להבין גם איפה אתה מגזים, איפה מה שאתה אומר בערב - - -

חן גרינברג: עוד משהו אחרון, והייתי רוצה להגיד את זה למשרד הפנים.

חן גרינברג: אפשר להוריד הילוך קצת עם הסטודנטים.

מירב בן ארי: המשרד לביטחון פנים.

חן גרינברג: המשרד לביטחון פנים, סליחה.

חן גרינברג: אפשר להוריד הילוך, הסטודנטים הם לא סוחרי סמים.

חן גרינברג: זה לא קהל מאיים, זה לא קהל – זה הקהל שבעתיד יוביל את המדינה - - -

מירב בן ארי: דרך אגב, אני שאלתי אותך אם זה היה לפני שנה, כי הם דיי הורידו הילוך בחודשים האחרונים.

חן גרינברג: אז זהו, שלא.

מירב בן ארי: בחודשים האחרונים, אני מציעה שתבדוק.

חן גרינברג: בחודשים האחרונים לא שמעתי, אבל בשנה האחרונה היו לנו כמה מקרים שאני אישית ליוויתי שני סטודנטים לתחנת משטרה באמצע הלילה.

חן גרינברג: זה פשוט לא הקהל יעד שלהם, הם לא אמורים לעשות את זה.

חן גרינברג: אין בעיה, בואו תיכנסו לקמפוסים, תעשו פעילות הסברתית.

חן גרינברג: אתם רוצים לנסות לרכך את התופעה, אבל האלימות והבריונות הזאת זה לא הפתרון.

מירב בן ארי: תודה חן.

מירב בן ארי: אתה רוצה להעיר עוד משהו?

מאור דהן: אני חושב שרק הריטלין הוא לא ב - - -

מירב בן ארי: רגע, מי אתה רק?

מאור דהן: שמי מאור, אני יושב ראש בווינגייט.

מאור דהן: אני חושב שדווקא הריטלין לא צריך להיות בסקר הזה בכלל.

מאור דהן: סמים אותו בקטגוריה אחת עם LSD ו-MD ודברים כאלה, זה קצת מנותק.

מאור דהן: זה קצת ההפך התפקיד שלו.

חגית בוני נח: הוא פספס, אמרנו שריטלין, מתילפנידט הוא בפקודת הסמים.

מאור דהן: כן, אבל זה לא כמו סמים שאתה עושה בשביל להתנתק מהמציאות או ליהנות.

מאור דהן: זה סמים שאתה עושה כדי ללמוד ודברים כאלה.

חגית בוני נח: האמת שהרוב עושים את זה באמת כדי ללמוד, אבל יש חבר'ה שפשוט כותשים את זה, עושים שורות - - -

מאור דהן: זה באמת בשוליים בתחנה המרכזית, אבל מי שבאמת לומד ולוקח ריטלין זה לא בשביל לבוא למבחן מסטול.

חגית בוני נח: אני יכולה שניה להתערב?

מירב בן ארי: כן.

חגית בוני נח: אני רוצה רק לומר שכשהייתי ברשות הייתי אחראית על פרויקט סטודנטים, ועם אלון גאייר אנחנו פתחנו במכללת ספיר בפעם הראשונה, זה עלה – עשו שם קבוצות של מניעת עישון סיגריות, ופתאום עלה שהבעיה שחבר'ה רוצים להפסיק לעשן קנאביס ולא מצליחים.

חגית בוני נח: אז אלון, עם כל התעוזה שלו, הדיקן, אמר:

חגית בוני נח: אני עושה עכשיו סדנה – הוא היה מוכן לצאת, והוא זכה בחלקו לתגובות חיוביות ובחלקו לזה, אבל נרשמו לסדנה שמונה סטודנטים שרצו להיגמל.

חגית בוני נח: בסוף בפועל הגיעו ארבעה.

חגית בוני נח: פתחנו את הסדנה הזו לארבעה שאמרו שהם מזהים על עצמם – כי הרבה מאוד בתחושה של הכחשה, אני לא אומרת.

חגית בוני נח: רוב הסטודנטים באמת אין להם בעיה, אוקי?

חגית בוני נח: אבל יש כאלה שכן, ואותם צריך לזהות ולבודד, והוא עשה שם סדנא באמת בקטע של כמו שעושים לסיגריות, רק בנושא של קנאביס.

חגית בוני נח: זו הייתה הצלחה גדולה מבחינתי, אפילו שהגיעו רק ארבעה.

חגית בוני נח: זה אומר שיש אנשים שיש להם - - -

מירב בן ארי: חגי, אתה רוצה להוסיף משהו?

מירב בן ארי: חוץ מספיר, לא הייתה עוד דוגמה כזו של התערבות של הרשות?

חגי ברוש: היו דוגמאות, וחגית ריכזה את הפעילות הזאת.

חגי ברוש: כרגע אנחנו יושבים ברשות החדשה על תורת ההפעלה, מן הסתם תהיה התייחסות גם לעניין הזה.

חגי ברוש: אני הייתי מציע ליושב ראש אגודת הסטודנטים, באמת לבדוק אפשרות לשיתוף פעולה עם הרשות, להוציא מכתב לדני שחר ראש הרשות לקיים פגישה.

חגי ברוש: אני חושב שזה יהיה חשוב מאוד.

חגי ברוש: אני רק רוצה להגיד שביחס למה שקורה בנושא הקנאביס בארץ, אז הגידול שראינו או חווינו פה מ-2003 לעכשיו, הוא מינורי באופן יחסי.

חגי ברוש: זאת אומרת, אוכלוסיית הסטודנטים לאורך 30 השנים האחרונות תמיד הייתה בהיקף צריכת קנאביס גבוה באופן משמעותי מהממוצע הארצי.

חגי ברוש: מה שקרה עכשיו זה שבאמת דווקא אצל הסטודנטים זה גדל באופן, אני יודע מה, בשליש.

חגי ברוש: אבל בארץ יש לנו קבוצות אוכלוסייה לפי אותו סקר שחגית ציטטה, שככמות השימוש שם עלתה פי 4 ופי 5.

חגי ברוש: זאת אומרת, אם לוקחים לדוגמה אוכלוסיות של גילאי 18-21, או גילאי 22-25, אז אנחנו רואים שהתוצאות הן הרבה יותר קשות, מובהקות בכלל הצעירים.

חגי ברוש: אנחנו כרגע במשרד יושבים באמת על תכנית שתהיה מבוססת רוחבית, תתמקד בנוער וצעירים, הבעיה המרכזית שלנו.

מירב בן ארי: אז אולי חשוב לשתף את ההתאחדות?

חגי ברוש: אני אומר כאן ועכשיו שאנחנו נשמח לכל שיתוף פעולה.

חגי ברוש: אני באמת ממליץ לפנות בצורה מסודרת, לתאם ישיבה מסודרת אתנו, בהיבט שלי לדוגמה, בהיבט של הטיפול ובהיבט של המניעה.

חגי ברוש: נוכל לקדם את זה.

חגי ברוש: אם זה יבוא גם מכם - - -

מירב בן ארי: עוד הערות?

מירב בן ארי: רק הערה אחרונה, חגית.

חגית בוני נח: בעבר היה לנו שיתוף פעולה עם כל התאחדויות הסטודנטים וגם דרך ההתאחדות החזקנו ממש סטודנטים מלגאים שם, שיעשו מלגה כללית, כולל גם עם הרשות לבטיחות בדרכים, ועשינו שם פעילויות בימי הסטודנט ונתנו מלגות לסטודנטים שעבדו דרך הדקנט, וזה פרויקט שפשוט התמסמס.

30696: השבוע דיבר איתי, אני לא זוכר את שם הבחור שהפעיל את זה באוניברסיטת תל אביב, פנה אליי בסוף האירוע כדי שנחזור לשולחן המשא ומתן כדי להחזיר את שיתוף הפעולה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אז אני אעשה סיכום.

מירב בן ארי: קודם כל, תודה רבה חגית על המחקר, זה היה חשוב מאוד.

מירב בן ארי: היה מאוד מעניין ותודה רבה על הפעילות הזו.

מירב בן ארי: גם לחגי, שאנחנו כבר הרבה זמן ביחד.

מירב בן ארי: חשוב שאתה תכיר את האנשים, כי בסופו של דבר – אני עושה שיתופי פעולה מצוינים עם חגי, וחשוב שגם אתם תהיו שם.

מירב בן ארי: תראו, אני רוצה גם להגיד תודה לנציגים של ספיר ולמשרדים.

מירב בן ארי: דרך אגב, אני חושבת שהתופעה הרבה יותר רחבה בקרב הסטודנטים, אבל יש הבדל, וזה גם מה שאמרתי לחן, יש הבדל בין סטודנטים בין מוסדות למוסדות.

מירב בן ארי: זאת אומרת, הסטודנטים במדינת ישראל הם לא מקשה אחת, ובואו נגיד שיש סטודנטים, סתם, שהולכים לפאנג'ויה כל שנה, ויש סטודנט שאפילו לא יודע מה זה פאנג'ויה.

מירב בן ארי: אז אי אפשר לשים את כל הסטודנטים, מה שנקרא בסל אחד.

מירב בן ארי: מה שכן, אין לי ספק אגב שכמו שחגי גם אמר, שהתופעה כמעט גדלה פי 4 באוכלוסייה הכללית של צעירים, אין לי ספק שבסקר שיעשו ההתאחדות, וההתאחדות יודעת לעשות את זה, אנחנו נראה מספרים גדולים יותר.

מירב בן ארי: כל אחד שיושב כאן מכיר לפחות כמה שהם סטודנטים שזה חלק משגרת חייהם.

מירב בן ארי: מה שלדעתי צריך לעשות כאן, קודם כל צריך לעשות סקר, איזושהי הבנה של מה שקורה ולהציג נתונים.

מירב בן ארי: במקביל, אני מציעה שההתאחדות תשלב עם הרשות, כי אני ואתה לא נופתע שנראה מספרים גדולים יותר.

מירב בן ארי: המטרה שלי היא לא לרדת לחיים של סטודנטים.

מירב בן ארי: באמת, אני גם באופיי אני מודה שתמכתי כל הזמן באי הפללה, קידמתי את זה, אני חושבת שחייבים להפסיק לרדת לחיים של מבוגרים, לתת להם לחיות את החיים שלהם.

מירב בן ארי: אם בן אדם יושב, סטודנט מעשן ג'וינט בסוף היום בצורה מפוקחת עם חבר'ה מבוגרים, צריך להתחיל לשחרר מהחבר'ה האלה, ובטח לא להתנפל עליהם, בטח לא לאסור אותם, כל ההזיה הזאת של להכניס בן אדם נורמטיבי לכלא.

מירב בן ארי: זה הדעות האישיות שלי.

מירב בן ארי: אבל איפה כן?

מירב בן ארי: כשזה מתחיל להיות משהו יום יומי, כשזה מתחיל להיות התמכרות.

מירב בן ארי: כשזה מלווה באלכוהול, בשימוש באלכוהול, שימוש בסיגריות, שימוש באותם חומרים פסיכואקטיביים.

מירב בן ארי: אז איך היא אמרה?

מירב בן ארי: גם החברים באים ואומרים שמשהו לא בסדר.

מירב בן ארי: משהו לא בסדר אצל הסטודנט או אצל הסטודנטית, צריך שתהיה כתובת.

מירב בן ארי: אני לא יודעת כמה בנוח הוא ירגיש לפנות לדיקן.

מירב בן ארי: יש דיקנים מעולים, באמת, ישב כאן דיקן מצוין, לי הייתה דיקנית מדהימה כשהייתי סטודנטית, אבל לפעמים הרבה יותר נוח לפנות לחבר, ושהחבר יפנה למישהו באגודה.

מירב בן ארי: מספיק שיש שלט בכניסה שאומר אם נתקלת, בוא תדבר.

מירב בן ארי: תגיד לנו למי לפנות.

מירב בן ארי: מספיק שהיו"רים – אני, כשניהלתי מרכז לנוער בסיכון, הבאתי את שני הבלשים של המשטרה של המרכז שהיה בהרצליה, הבאתי שני בלשים נהדרים ממשטרת גלילות.

מירב בן ארי: הם באו, עשו שיחה אחת ומה שנקרא יצאו הנערים, כמעט חצי מהם באו ואמרו לי שמשהו השתנה בתפיסה שלהם.

מירב בן ארי: אז אני אומרת, אלף, שיתוף פעולה עם הרשות.

מירב בן ארי: בית, זה לא פוסל שיתוף פעולה עם המשרד לביטחון פנים, לא ברמה של לרדת לחיים של סטודנטים, אבל אולי באמת להכניס לקמפוס, להכניס לקמפוס בספיר את הבלשים שעוסקים במרחב הזה, במרחב של הדרום, שדרות לצורך העניין, לשיחה עם סטודנטים.

מירב בן ארי: להזמין את הסטודנטים אפילו לאירוע כזה בקמפוס, להזמין אותם.

מירב בן ארי: בואו, תשמעו.

מירב בן ארי: הרי כשאני מסתובבת באשפוזיות, מצד אחד אני באמת בעד אי הפללה, אבל מצד שני אני הולכת לאשפוזיות, בואו, חבר'ה, אף אחד לא מתחיל שימוש בסמים מהרואין ואף אחד לא מתחיל מקוק.

מירב בן ארי: אני, דרך אגב, לא מאלה שאומרים שכל מי שמעשן קנאביס בסוף יסיים שם.

מירב בן ארי: ממש לא.

מירב בן ארי: אבל אני אומרת שכל מי שסיים שם התחיל בפיצוציות והתחיל בזה.

מירב בן ארי: לכן, מספיק בעיניי שיחה עם בלשים שזו המומחיות שלהם, זה לא התפקיד של יושב ראש האגודה.

מירב בן ארי: מספיק שאתה יודע שאתה בא מההתאחדות, יושב עם מנכ"ל המשרד לביטחון פנים שדרך אגב, גם שם יש לי חברים מאוד טובים.

מירב בן ארי: לחשוב על שיתוף פעולה.

מירב בן ארי: אפילו פעמיים בשנה להכניס את הבלשים לקמפוס, לדבר איתם, לדבר עם הסטודנטים.

מירב בן ארי: ככה זה גם יפחית את המתח בין החבר'ה.

מירב בן ארי: בעניין הטיפולי, זה לדעת שלסטודנט יש כתובת לפנות ולהתקשר, ולהגיד שיש לו חבר שהוא קצת חושש שהוא כבר לא בכיוון.

מירב בן ארי: בסוף אנחנו רוצים לעזור להם, לא למרר את חייהם של הסטודנטים.

מירב בן ארי: אני לרשותך בעניין, בכל העניין של ההתאחדות.

מירב בן ארי: אני מציעה שתדבר עם חגי, כי באמת ייאמר לזכותו, איש מצוין שאנחנו עושים איתו הרבה שיתופי פעולה טובים, מהמקום של ההוליסטי הטיפולי ולא מהמקום של לרדת לחיים של הסטודנטים.

מירב בן ארי: אין לי שום מטרה שבלשים יהפכו את זה, זה לא אוכלוסייה גם כזו, זו לא אוכלוסייה עבריינית.

מירב בן ארי: זו אוכלוסייה נורמטיבית.

מירב בן ארי: מצד שני, צריך לבדוק איפה אפשר כן לעזור וכן לסייע.

מירב בן ארי: לדעתי יש עם מי, פשוט צריך להתחיל לעשות שיתופים.

מירב בן ארי: תודה רבה.

30696: אני מסכים עם כל מילה שאמרת, למעט העובדה שהוצאת אותי עם מלא משימות.

מירב בן ארי: חכה, אנחנו רק בוועדה השנייה.

מירב בן ארי: אני היום מנהלת כל כך הרבה וועדות, אז יש מלא משימות היום.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.