הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (תיקון מס' 4) (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), כנסת 20, פרוטוקול מספר 20, 2018-06-05 12:30

רחל עזריה: צהריים טובים.

רחל עזריה: אני שמחה לפתוח את הדיון בהצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (תיקון מספר 4), (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), התשע"ו-2016.

רחל עזריה: אנחנו היום ביום הסביבה בכנסת, אני אספר לכם קצת.

רחל עזריה: אני הייתי במגמה ירוקה לפני כמעט 20 שנה, קצת פחות, לא הרבה פחות, הייתי עשר שנים במגמה ירוקה, הייתי מאוד מאוד פעילה.

רחל עזריה: בזמנו, כשאנחנו דיברנו על דברים כאלה כמו ציפוף, כמו שמירה על שטחים פתוחים, כמו הליכתיות, הליכתיות זו מילה שהומצאה מאוחר יותר, אבל הרעיון הזה שצריך ללכת ברגל, צריך לנסוע בתחבורה ציבורית, צריך לחשוב איך אנחנו מתכננים בדרך שגם תאפשר כמה שפחות תפיסה של שטחים, אבל גם תבנה עיר נעימה ועיר שהיא מתוכננת במחשבה מה טוב לאנשים, בעצם להיות סביבתי זה לגור בעיר ולא לגור מול נוף אינסופי, זה היה דברים שהיה צריך לשכנע את הציבור ואני חושבת שזה די מדהים שיש לנו ועדה בכנסת שהוקמה לשני נושאים, אחד זה נושא של פירוק המונופול בבנקים, אבל זה נושא אחר, אבל הנושא השני זה באמת הנושא של תכנון עירוני.

רחל עזריה: יותר מאשר תכנון עירוני, יותר נושא של התחדשות עירונית ופינוי בינוי, איך אנחנו עושים את המהלכים האלה.

רחל עזריה: אני חושבת שאחרי 20 שנה, לראות את התהליך הזה שעובר על החברה הישראלית, זה גם מאוד משמח עבור הארגונים, צריך איזה רגע לומר שבכל זאת עשינו משהו וגם אני חושבת שזה מאוד יפה לראות שהחברה הישראלית היא חברה שיודעת, גם הפוליטיקה וגם החברה בכלל, אנחנו יודעים להיות יותר גמישים בתפיסת העולם שלנו.

רחל עזריה: אז אולי בהתחלה זה מרגיש לארגוני הסביבה שהם נחבטים אל הקיר ודורשים כל מיני דברים שאף אחד לא מבין מה הם אומרים, אבל הנה היום כל משרדי הממשלה, כל הכנסת, כולם תמימי דעים על החשיבות של פינוי בינוי והתחדשות עירונית, על זה שהקרקעות אוזלות, שב-2048 אנחנו הולכים להיות המדינה הצפופה ב-OECD ולכן אנחנו צריכים להתכונן, שאנחנו מסוגלים בשלב מוקדם יחסית לראות את האתגר ולהתכונן ולהכין את כל התשתיות ואת כל השיטה התכנונית שלנו כדי לחשוב על הדורות הבאים.

רחל עזריה: אז אני ממש אפילו מתרגשת לפתוח את הדיון הזה היום ביום הסביבה.

רחל עזריה: הצעת החוק שמונחת על שולחן הוועדה זו הצעת חוק שהתחילה מנושא של דייר סרבן, בעצם מה עושים כשיש תכנית של פינוי בינוי, התחדשות עירונית, ויש דייר שממש מסרב בכל תוקף.

רחל עזריה: בהתחלה הייתה התנגדות מאוד גדולה של חברי הכנסת, הם אמרו 'מה, אנחנו אלה שנפנה דיירים מסכנים?' וככל שהעמקנו בזה הבנו שאנחנו צריכים לראות את זה בפרספקטיבה הרבה יותר רחבה וצריך לחשוב למה הדיירים מסרבים.

רחל עזריה: הדיירים מבחינתנו לא נולדו דיירים סרבנים, הם נהיים דיירים סקפטיים והשאלה לאיזה מסלול הם הולכים, אם הם הולכים למסלול של שיתוף פעולה ואז הם מצליחים להיות חלק מהתכנית או שהם ממשיכים לסרב ולהתנגד ואז אנחנו צריכים בעצם להתמודד איתם כדי שהתכנית תוכל להתקדם, כי אמרנו שזה בעצם מאמץ לאומי, מאמץ סביבתי, לייצר את התכניות האלה.

רחל עזריה: עשינו פה הרבה מאוד דיונים ועלו הרבה נושאים שחלקם יוטמעו בחוק, זה היחס לקשישים, הרבה פעמים הדיירים שמתנגדים הם קשישים, חלק מהעניין זה גם מערכת היחסים בין היזם לבין הדיירים.

רחל עזריה: הרבה מהנושאים האלה מטופלים עכשיו בחוק, ואני רוצה לברך על המאמץ הגדול, גם של משרדי הממשלה וגם של הייעוץ המשפטי, שהם כרגע יצאו, אבל באמת נעשה מאמץ מאוד גדול וגם היום אתם נפגשים, ממשיכים לעבוד, אבל היו עוד נושאים שעלו בוועדה וכרגע לא נכללים בהצעת החוק הזו ואני אפעל לקדם אותם בהצעות חוק אחרות.

רחל עזריה: אנחנו בעצם פנינו לציבור ופנינו ליזמים ופנינו לכל מי שהיה מעוניין, אמרנו, בואו תספרו לנו למה פרויקטים של פינוי בינוי והתחדשות עירונית, שאנחנו אומרים שהם פרויקטים מאוד חשובים, למה הם לא מצליחים, מה ההתנגדות שיש כלפיהם.

רחל עזריה: אז מלבד הנושאים האלה שאמרנו על הקשישים והיחס בין היזמים, והנכים, זה גם נושא שעלה, נושאים שעלו, שפחות נכנסים זה הנושא של תחבורה, שאחד האתגרים בסוף שיש הרבה התנגדויות בגלל שיודעים שיהיו פקקים.

רחל עזריה: והם צודקים, ברגע שלוקחים בניין של שלוש קומות והופכים אותו לבניין של 12 קומות, אז ברור שיש הרבה יותר דיירים וגם אם עושים חניה תת קרקעית בסוף הפקק הוא ביציאה מהחניה ודיברנו על הנושא של התחבורה הציבורית.

רחל עזריה: אני אפילו אומר שבזמנו אני רציתי שבכל הפרויקטים של פינוי בינוי והתחדשות עירונית יהיה תסקיר תחבורה ציבורית כבר בתכנית עצמה.

רחל עזריה: זה לא קרה, לא כחוק, אבל בוועדת תכנון ובנייה בעיריית ירושלים, נניח, יש תכנית מאוד גדולה לפינוי בינוי והתחדשות עירונית בקרית יובל, אמורים להכפיל או לעשות פי אחד וחצי את מספר התושבים בקרית יובל במספר שנים לא גבוה ובעקבות הדיונים והדרישה שהייתה פה בוועדה מינהל התכנון דרש תסקיר של תחבורה ציבורית לתכנית ההיא, תכנית קלנר, ובעצם זו פעם ראשונה שיש דרישה על ידי מינהל תכנון לנושא של תסקיר תחבורה ציבורית.

רחל עזריה: הנושא השני שעלה מאוד חזק זה הנושא של התחזוקה של הבניינים.

רחל עזריה: היום הבניינים, אין בעצם חקיקה שמגדירה איך אמורים לתחזק בניינים גבוהים.

רחל עזריה: אנחנו יודעים שגם התחזוקה היומיומית היא יקרה ומורכבת וגם בטווח הארוך, אנחנו קראנו לזה באיזה שהוא שלב פנסיה לבניינים, כי אחרי 20 שנה, אם אנחנו חושבים על האתגרים הבאים, אם אנחנו מצופפים את כולם ועוברים למגדלים מאוד גבוהים, אחרי 20 שנה עלויות התפעול קופצות בצורה דרמטית וצריך איזה שהוא סכום כסף שיהיה מוגדר מראש כדי שבעוד 20 שנה הבניינים האלה לא יתרוקנו ויהפכו להיות סלמס.

רחל עזריה: אז אלה שני הנושאים שעלו שלא הגיעו בסופו של דבר לכדי מיצוי בהצעת החוק הזו, אך עדיין אנחנו נמשיך לטפל ונדאג לכך שהם יקודמו.

רחל עזריה: החברה להגנת הטבע, אתם רוצים להציג?

ניר פפאי: משהו קצר.

רחל עזריה: כן, בבקשה.

ניר פפאי: בוקר טוב, ניר פפאי, החברה להגנת הטבע.

ניר פפאי: דבר ראשון תודה על ההזדמנות באמת לנצל את יום הסביבה ולהגיד כמה דברים כלליים שהם לא ספציפית למה שמקודם כאן.

ניר פפאי: פרסמנו לקראת יום הסביבה שני דוחות, דוח אחד רלוונטי לכאן, שעוסק בנושא של היבשה.

ניר פפאי: באמת הכותרת של היום הייתה 'מדינה הולכת ומצטופפת' ואני אגיד ממש את התובנות העיקריות שנוגעות לוועדה ולאנשים שנמצאים פה.

ניר פפאי: אז אחת, צריך להגיד, בשנים האחרונות המדינה, משרד האוצר שם לו כיעד את האתגר, זה היה הגדלת העתודות וצריך להגיד שנעשתה עבודה בנושא הזה, חלקה אנחנו אוהבים יותר, חלקה פחות, אבל נעשתה עבודה והוגדלו העתודות של הדיור בצורה משמעותית.

ניר פפאי: אנחנו חושבים שהאתגר הבא שצריך להיות לצד אתגרים של תשתיות ותחבורה זה צריך להיות באמת הנושא של התחדשות עירונית.

ניר פפאי: זה צריך לשים כיעד הבא של המדינה.

ניר פפאי: זה לא פשוט, זה אתגר שאתם יודעים שהוא ודאי לא פשוט, קשה גם פה לגזור סרטים, אבל ברור שהרווח פה הוא לא רק סביבתי, הוא גם כלכלי וגם חברתי מכל ההיבטים.

ניר פפאי: וזה בהחלט אתגר גדול.

רחל עזריה: נכון.

ניר פפאי: מה שראינו בדוח שפרסמנו, שהמציאות היום, עדיין היעדים שלנו הם יעדים מאוד נמוכים.

ניר פפאי: היעדים הממשלתיים מדברים על 17%, בתכנית האסטרטגית ל-2048 מדברים על 17% התחדשות עירונית, אנחנו חושבים שיש מקום להגדיל את זה ליעד שאפתני של אפילו 50%.

ניר פפאי: נשמח שזה באמת גם ימומש בתכניות - - -

רחל עזריה: רגע, יש לנו פה בשורה טובה, זה לא 17, זה פי שניים.

ניר פפאי: אם מגדילים את זה, אנחנו כבר הכפלנו.

רחל עזריה: כבר הישג ראשון ליום הזה.

ניר פפאי: אנחנו חושבים שאפשר, וכתבנו את זה, גם להגיע ל-50%.

ניר פפאי: אנחנו מראים שהתכנון הנוכחי, צריך להגיד את זה ואנחנו מראים, התכנון הוא מאוד בזבזני.

ניר פפאי: אני אתן מספר אחד, במקום לצפות שהמדיניות תהיה לצופף מעבר למה שקיים אנחנו רואים שאפילו מצמצמים.

ניר פפאי: לקחנו את אזור גוש דן ואנחנו רואים שכל התכניות הגדולות שמקודמות היום, הצפיפות בהם היא בחצי לעומת מה שקיים היום בגוש דן, ולמי שמכיר, ערי אירופה הרבה יותר צפופות מערי ישראל, זה לא שהיום אנחנו חיים בגוש דן בצפיפות יוצאת דופן.

ניר פפאי: אז התכנון כיום - - -

רחל עזריה: רגע, אבל למה אתה אומר שיש נסיגה?

ניר פפאי: כי כשאנחנו מסתכלים על האחוזים, כמה יחידות לדונם, אנחנו רואים שיש נסיגה בהשוואה למצב הקיים.

ניר פפאי: אנחנו רואים שהתכניות הגדולות הן מאוד בזבזניות בשטחים.

רחל עזריה: אני מנסה להבין, אני מסכימה איתך שהיו שנים שכאילו הייתה רווחה כלכלית ואז אנשים רצו לבנות את הווילות, שנות ה-80, שנות ה-90, אבל זה עדיין ממשיך, אתה חושב?

ניר פפאי: אחת הבעיות, ואנחנו מראים את זה גם במספרים, שעדיין יש בנייה צמודת קרקע ניכרת.

ניר פפאי: אני יכול להראות תכנית אחת, בבאר שבע שלקחו, ובמקום לצופף תכנית פשוט הורידו שם את הצפיפות ובנו שם צמודי קרקע.

ניר פפאי: אני מדבר על אזורי ביקוש.

ניר פפאי: בחולון, לולא מאבק תכנוני משפטי שלנו היו בונים צמודי קרקע על - - -

רחל עזריה: בחולון?

ניר פפאי: בחולון.

ניר פפאי: אין היום שום הצדקה לבנות צמודי קרקע, בוודאי באזורי ביקוש.

ניר פפאי: עוד כמה דברים קטנים, אחד זה הנושא של קרקעות משלימות, עדיין הדבר - - -

רחל עזריה: רק שנייה, התופעה הזו בחולון, אלה דברים שקורים הרבה באזורי ביקוש?

ניר פפאי: אנחנו רואים שזה עדיין קיים, נכון שהמגמה - - -

רחל עזריה: וזה תכניות ותיקות שהיה צריך לשנות אותן?

ניר פפאי: גם התכניות הגדולות, התכניות שמקודמות בוותמ"ל, גם בהן אחוזי הצפיפות הם אחוזים נמוכים ואפשר להעלות את הצפיפות בצורה משמעותית.

ניר פפאי: אמרתי, נושא של קרקעות משלימות, שחייב להיות, כדי שתהיה התחדשות בתכניות חדשות, יהיו קרקעות משלימות.

ניר פפאי: היעדר תמריצים, והדבר האחרון שאני חייב להתחבר לדיון שהיה בוועדה מקבילה פה, היה אתמול ודיבר על נושא של יישובים חדשים.

ניר פפאי: לא יכול להיות שביד אחת יש את המהלך המבורך, וציינת באמת שהמדינה מקדמת התחדשות עירונית, וביד שנייה משרד הבינוי מקדם, אני אגיד בזהירות, עשרות, אנחנו רואים כ-25 יישובים חדשים בנגב.

ניר פפאי: זה לא הגיוני משום בחינה, לא כלכלי, לא חברתי, לא סביבתי, זה במקום שהמשאבים יילכו לחזק את הערים, ואם אני מדבר על הדרום, לחזק את דימונה, את ירוחם, את באר שבע, מקימים יישובים חדשים לידם, בזבזניים בשטח ובאנרגיה.

ניר פפאי: לכן כדי שתהיה התחדשות עירונית חייבים במקביל לעצור את המגמה הזאת של הפרבור מצד אחד ושל היישובים החדשים מצד שני כי האנרגיות הולכות לשם.

רחל עזריה: תודה רבה.

תיקי בארי: אני יכולה להתייחס לזה?

רחל עזריה: כן, בבקשה.

סיגי בארי: אני סיגי בארי, מטעם מינהל התכנון.

סיגי בארי: אני מנהלת אגף באגף לתכנון אסטרטגי במינהל התכנון.

סיגי בארי: מינהל התכנון מקדם היום צפיפויות בסדר גודל מאוד גבוה, אני לא מבינה על סמך מה אתה אומר את זה, אנחנו מגיעים לצפיפויות שהמדינה לא ידעה אותן עדיין, אנחנו כל הזמן מתמודדים עם הצורך לצופף עם תכנון איכותי, גם על זה אנחנו שמים הרבה דגש.

סיגי בארי: התכנית של 2040 עשתה איזה שהיא פריסה של מלאי יחידות הדיור החדשות בארץ מתוך מחשבה לציפוף בתוך הערים, עם דגש על חיזוק ערים קיימות ולא על יצירת ערים חדשים, כך שהטענות שהעלית, קשה לי לשמוע.

ניר פפאי: אחת, יש את הסקירה שמראה את התכניות שמקודמות בוותמ"ל.

ניר פפאי: אנחנו מעודדים כמובן את המהלכים של צפיפות, אנחנו עדים למהלך הזה, ציינתי, של משרד הבינוי, אנחנו יודעים שזה בניגוד לעמדת מינהל התכנון במשרד האוצר ועדיין זה מקודם, כי משרד הבינוי, שהוא עדיין חלק מהממשלה, הוא מקדם את זה.

ניר פפאי: לכן חשוב שהממשלה גם תעשה סדר ובאמת תתמקד בדברים החשובים, כמו שחלקם ציינתי.

רחל עזריה: את באמת חושבת שהנושאים האלה מקודמים?

סיגי בארי: מבחינת בינוי צפוף ואיכותי, בהחלט.

רחל עזריה: לא, היישובים החדשים, הם מקודמים בפועל?

נעה פינטו: בהחלט, לגמרי.

נעה פינטו: אפשר להתייחס גם?

רחל עזריה: תיכף.

רחל עזריה: את ממגמה ירוקה?

נעה פינטו: כן.

רחל עזריה: תיכף.

רחל עזריה: סיגי.

סיגי בארי: מבחינת התכנית של 2040 הדגש הוא על חיזוק יישובים קיימים ולא יצירת יישובים חדשים.

סיגי בארי: אפשר לפתוח, כולם, זו החלטת ממשלה, תכנית אסטרטגית 2040, מדובר בדיוק על החלוקה של איך יחידות הדיור יחולקו ברחבי הארץ עם דגש על הפריפריה וחיזוק ערים קיימות.

רחל עזריה: אוקיי.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שאני רואה מהעבודה בוועדה דגש מאוד מאוד גדול על ציפוף.

רחל עזריה: אני חושבת שזה טוב מאוד שארגונים, זה טוב שאתם פה ודוחפים עוד לכיוון הזה, גם היה לי חשוב לומר את זה בפתיחה.

רחל עזריה: המגמה והמדיניות היום של מדינת ישראל היא של ציפוף.

רחל עזריה: הקמת היישובים, אני יכולה לומר שאני יודעת שיש הרבה חילוקי דעות בתוך הממשלה סביב זה, זאת אומרת זה לא משהו פשוט.

ניר פפאי: אני אגיד רק עוד משפט.

ניר פפאי: בניתוח שאנחנו עושים, שימשיכו עסקים כרגיל, ושוב פעם, לפי היעדים של התכנית האסטרטגית, שאנחנו לא מערערים עליה, הנקודה של 1.5 מיליון יחידות דיור, צריכת השטחים הפתוחים תעמוד על כמיליון דונם ובנוסף, צריך להוסיף תחבורה ותשתיות אחרות ואנחנו חושבים שאם הדגש יעבור באמת ליעדים של התחדשות עירונית וציפוף אפשר להוריד את זה כמעט בחצי, לחצי מיליון, ואז אנחנו מרוויחים חצי מיליון דונם של שטחים פתוחים.

רחל עזריה: זה נכון.

רחל עזריה: טוב, בלה מהפורום הישראלי לעירוניות.

בלה ליהי ברדה ברקת: שלום.

בלה ליהי ברדה ברקת: אני אגיד משפט אחד קצר על מה שנאמר פה.

בלה ליהי ברדה ברקת: יש איזה שהוא פער בין המצב על הנייר לבין מה שקורה בפועל ואני גם אציע איזה שהוא רעיון ללמה זה קורה.

בלה ליהי ברדה ברקת: אז באמת מינהל התכנון מבין נכון תכנון עירוני ומעוניין לקדם צפיפות ואנחנו צריכים ללכת לכיוון הזה, אבל בפועל זה לא קורה.

בלה ליהי ברדה ברקת: החוק מאפשר לרשות מקומית להחליט בעצמה בעצם איזה צפיפות היא מעוניינת ורשות מקומית לא מעוניינת בצפיפות גבוהה, זה גם מאוד ברור למה.

בלה ליהי ברדה ברקת: תושבים עולים כסף לרשות ולא מייצרים כסף לרשות ולכן אין להם אינטרס, זה קצת נשמע מוזר אולי, אבל זה מה שקורה בפועל.

בלה ליהי ברדה ברקת: רשויות מקומיות מעוניינות לעודד עסקים - - -

רחל עזריה: כן, זו השיטה של הארנונה.

בלה ליהי ברדה ברקת: וזה מאוד ברור למה.

בלה ליהי ברדה ברקת: אז אני חושבת שהפער נובע בדיוק מהנקודה הזו ורציתי להעלות שתי נקודות חשובות.

בלה ליהי ברדה ברקת: הפורום הישראלי לעירוניות משתף פעולה עם Habitat, וה- UN-Habitatיצאו באיזה שהוא מסמך חדש, UN organ agenda, שהוא בעצם נקרא חדש, אבל בפועל הדברים ידועים, רק צריך ליישם אותם.

בלה ליהי ברדה ברקת: צריך לצופף, צריך שטחים ירוקים, בעיניי מיותר לבנות יישובים חדשים, יש צורך לעבות את היישובים הקיימים.

בלה ליהי ברדה ברקת: זה יעיל מבחינה כלכלית וכו', ולמה זה לא קורה?

בלה ליהי ברדה ברקת: בגלל הבעיה של הכלכלה המוניציפלית שלא מאפשרת את הדבר הזה.

בלה ליהי ברדה ברקת: ועוד נקודה חשובה של למה זה לא קורה, למה תכניות שכן הן טובות לאזרח בפועל לא עוברות, לא מקודמות נכון, זה הנושא של שיתוף ציבור.

בלה ליהי ברדה ברקת: בחלק מהמקומות בכלל לא עושים שיתוף ציבור, בחלק מהמקומות עושים שיתוף ציבור בצורה מאוד מאוד לא טובה.

בלה ליהי ברדה ברקת: השלטון המקומי עובד עכשיו על איזה שהוא מסמך שמסביר לרשויות איך לעשות את הדבר הזה, חלק מהרשויות בכלל לא חושפות את המידע שהוא צריך להיות נגיש מכוח חוק חופש המידע ואני חושבת שאם נפתור את שני הכשלים האלה ונסתכל על התחדשות עירונית לא כאיזה שהוא צורך, אלא כמנוע לצמיחה, כולנו נרוויח מזה.

בלה ליהי ברדה ברקת: תודה.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: נעה פינטו, מגמה ירוקה.

נעה פינטו: שלום.

נעה פינטו: אני נעה, אני סטודנטית פעילה במגמה ירוקה ואני רוצה להתחבר לדברים של ניר מהחברה להגנת הטבע, בעיקר בהתייחס ליישובים החדשים בנגב ולדיון שהיה פה אתמול, שאני ישבתי בו ושר הבינוי הציג פה את התכנית שלו להקמה של מעל ל-20 יישובים חדשים בנגב, עלויות של מיליארדים.

נעה פינטו: מה שאמרת בהתחלה, אני מאוד התחברתי, אבל מצד שני אני מצטערת שאנחנו לא רואים את זה יותר בפועל, את החשיבות של עירוניות, של הליכתיות, של פיתוח עירוני ופיתוח של מרכזי הערים כמו שצריך, בטח כשכולנו כבר פחות או יותר יודעים כמה זה חשוב ובסופו של דבר אנחנו יודעים שזה הדבר הנכון לעשות.

נעה פינטו: אני גרה בבאר שבע, אני אוהבת את באר שבע, הייתי שמחה להמשיך לגור בבאר שבע וכרגע העיר לא מספיק מאפשרת לי את זה והיצירה הזאת של עוד ועוד יישובים חדשים, שזה קורה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, מושכת החוצה את האנשים כמוני מתוך הערים בנגב, כשהערים האלה יכולות להיות נהדרות.

נעה פינטו: ממש חבל לי שזה ממשיך להיות מקודם.

רחל עזריה: אני רק אומר בעדינות שיש חילוקי דעות מאוד גדולים בתוך הממשלה וגם בין המשרדים וגם מול רשויות התכנון וכו', כך שגם אם לא כולם מסכימים עם העמדה שהוצגה יש הרבה מאוד שכן, ובסדר, ככה זה בדמוקרטיה, יש כוחות שונים שמושכים.

רחל עזריה: אני לא חושבת שזה יהיה המהלך הגדול שצופה פני עתיד, אני חושבת שהמהלך הגדול צופה פני עתיד זה מה שאנחנו מדברים פה.

נעה פינטו: אני אגיד שחלק מהיישובים האלה כבר נמצאים בתהליכים מתקדמים, אנחנו רואים את זה כמגמה.

רחל עזריה: אז אני לא רואה את זה כמגמה, אני רואה את זה כמגמה.

רחל עזריה: העתיד זה זה וזה מה שכולם מבינים.

רחל עזריה: חלק מהיישובים זה דברים שתוכננו בעבר, שעכשיו קורמים עור וגידים, אנחנו בונים את העתיד ל-2048.

רחל עזריה: זאת אומרת אנחנו מסתכלים קדימה והמגמה של מינהל תכנון, תכנית האב של מינהל התכנון היא כזאת.

רחל עזריה: אז אם זה צריך לעלות מ-17, זה כבר עלה הבוקר מ-17 ל-33, אם זה צריך לעלות ל-50 אז אנחנו נוכל להמשיך לעבוד על זה, אבל באמת - - - גם בעיניי מאוד מאוד חשוב, בטח כשנמצאים במאבק ארוך טווח, לראות את ההישגים ולא להתמקד בדברים שהם - - - בסדר.

רחל עזריה: אני אמשיך.

רחל עזריה: יש פה את צביקה רוטבוים.

צביקה רוטבוים: שלום.

צביקה רוטבוים: אני נציג שכונה בחיפה, שכונות החוף, שכונה גדולה מאוד.

צביקה רוטבוים: חיפה, שכונת החוף, שכונה שהייתה זולה מאוד, היום בגלל הקרקע שהיא ממש ליד הים, שכונה יקרה מאוד, יזמים קופצים על השכונה.

צביקה רוטבוים: השאלה היא כזו, היזמים זה לא אחד ולא ארבעה, רוצים מכפיל של מינימום אחת לחמש, וזה המון.

צביקה רוטבוים: אלה בניינים של כ-30-27 קומות.

צביקה רוטבוים: אנחנו רוצים להביא לשם שמאי, מה שנקרא בלתי תלוי, שיקבע ערכים, שיקבע הכול, אף אחד לא מוכן.

צביקה רוטבוים: אף אחד לא מוכן לקבל את זה, העירייה לא מוכנה לדון בזה בכלל.

רחל עזריה: כי העירייה רוצה את האחת-חמש?

קריאה: אני יכולה להתייחס?

רחל עזריה: תיכף אני אבקש התייחסות של משרדי הממשלה.

צביקה רוטבוים: נקודה שנייה, אם אפשר, זו אחרונה, לגבי סרבן.

צביקה רוטבוים: אני מדבר על כמה בתים שמעל 50 שנה נבנו ובתחתית הבניין שתיים או שלוש חנויות, בטאבו, הכול.

צביקה רוטבוים: אף יזם לא מוכן שיהיו את החנויות האלה.

צביקה רוטבוים: האם הדייר הזה הוא סרבן?

צביקה רוטבוים: הוא לא מוכן לחתום כי שום פיצוי לא יהיה הולם את ה-30 שנה שהוא נמצא שם ואת הקדימה.

רחל עזריה: בעצם אתה אומר שהיזם לא מציע - - -

צביקה רוטבוים: לא מציע, אף אחד, אני מדבר על כמה יזמים.

רחל עזריה: הוא לא יודע להציע מקום עסקי.

צביקה רוטבוים: שלמטה יהיו כמה חנויות, הוא לא מוכן.

צביקה רוטבוים: השאלה אם אותו איש שמסרב - - -

רחל עזריה: הבעיה היא בתקופת הפינוי או הבעיה היא אחר כך?

צביקה רוטבוים: כרגע ואחר כך, הוא לא מוכן לחתום.

רחל עזריה: לא, אבל אני שואלת האם מה שהיזם לא מוכן זה - - - היזם מוכן שיהיו חנויות בעתיד?

צביקה רוטבוים: בדיוק, לא מוכן.

רחל עזריה: אז זה גם בתקופת הפינוי וגם אחר כך, זה שניהם.

רחל עזריה: אני מבקשת התייחסות.

אריאלה מלכה: יש את בני ממינהל התכנון.

רחל עזריה: בסדר, סיגי תיכף תחזור, אז אנחנו נשמח לשמוע גם אותך, כי אני יודעת שהעניין של חנויות בתחתית בניינים זה משהו שמבחינת

רחל עזריה: כם מקדם עירוב שימושים.

רחל עזריה: נשמע קודם את עינת גנון.

עינת גנון: אנחנו מקדמים יחד עם העירייה תכנית אב כוללת לשכונות החוף.

עינת גנון: הרשות להתחדשות עירונית מקדמת יחד עם עיריית חיפה תכנית אב להתחדשות עירונית לשכונות החוף שבה אנחנו סוקרים את כל המכלול של הבניינים שאמורים לעבור התחדשות, מה התוספת הצפויה מבחינת יחידות דיור ואוכלוסייה ומה ההשלכות שלה, ודיברת, אדוני, על חשש מציפוף, בעיות תנועה, אז את כל הדברים האלה אנחנו בדקנו, עשינו בדיקה תחבורתית כדי באמת לראות, ודווקא האזור הזה משורת היטב בתחבורה ציבורית.

עינת גנון: לעניין הפער במכפילים, בדיוק מהחשש שלך לצפיפות יתר אנחנו סבורים שאפשר להצטמצם למכפילים יותר נמוכים, במיוחד בגלל שזו שכונה שיושבת במיקום כל כך אטרקטיבי, ממש מול חוף הים ואכן יש פה פער שאנחנו והעירייה לא מוכנים למכפילי ציפוף מאוד גבוהים כמו שהיזמים רוצים.

עינת גנון: הפערים האלה מקובלים גם על לשכת התכנון, כלומר אנחנו בדעה אחת, כל הגורמים הציבוריים.

עינת גנון: זה שהיזמים רוצים במקרה הזה יותר, זה בסדר שהם רוצים יותר, אבל מכיוון שאנחנו רואים את המכלול ואת כל השירותים הציבוריים שצריך אחר כך לתת לתושבים האלה, אם זה בתי ספר ובתי כנסת וכל מה שצריך וההיבטים התנועתיים, בין היתר, לכן יש מגבלה על כמה אפשר לצופף.

רחל עזריה: אתם רוצים לצופף יותר?

צביקה רוטבוים: לא.

רחל עזריה: אז הנה, אתם באותה עמדה.

קריאה: לא, רוצים פשוט להוציא לפועל פרויקטים, זה הכול.

עינת גנון: גם אנחנו רוצים להוציא לפועל.

קריאה: הם אומרים שהיזמים לא מוכנים לחתום על - - -

עינת גנון: אני חייבת להגיד שלמיטב הבנתי, שוב, אני לא יודעת איפה האדון מתגורר, אבל חלק גדול מאוד מהשכונה כבר בעלי הדירות הוחתמו על ידי מספר יזמים.

עינת גנון: זו שכונה מאוד גדולה, כך שכנראה ש - - -

רחל עזריה: אז את אומרת שההערכה היא שאפשר, ביחס שאתם מציעים, שזה 1 ל-?

עינת גנון: זה תלוי איפה, לכן אני אומרת, זו שכונה מאוד גדולה.

רחל עזריה: בסדר, אבל יחס שהוא פחות מ-1 ל-5, עדיין אפשר לקדם את התכנית.

עינת גנון: אגב, את כל הבדיקות שלנו אנחנו עשינו יחד עם שמאי כמובן, זה לא שמישהו עשה איזה שהוא מספר אצבע.

עינת גנון: הנתונים נבדקו עם שמאי.

רחל עזריה: מה קורה אם באמת הם לא - - - פשוט תפנו לעוד יזמים, לא?

צביקה רוטבוים: פנינו כבר לארבעה, החמישי עכשיו בדרך.

רחל עזריה: אתה חושב שזה קשור לעניין של החנויות למטה?

צביקה רוטבוים: לא, לא.

רחל עזריה: לא קשור, זה שני אירועים שונים.

צביקה רוטבוים: זה אחד, זה שני.

צביקה רוטבוים: עכשיו, בוא ניקח גם, הבתים הגבוהים של 20 קומות, הם מדברים על 30.

צביקה רוטבוים: יש לנו ים מקסים, מסתירים את הים.

צביקה רוטבוים: אם ניקח בתים של 25 קומות אנחנו לא נראה את הים.

עינת גנון: אתה נכנס כבר להיבטים מאוד מאוד קונקרטיים של תכנון.

עינת גנון: מה שאני מציעה, חברת הכנסת רחל, הקמנו מִנהלת להתחדשות עירונית בחיפה, שהאדון יפנה למנהלת, יקבל שם את כל ה - - -

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: עכשיו אני אגיד לך יותר מזה, תפנה למנהלת ואתה יכול לשלוח אלינו, לוועדה, העתק.

רחל עזריה: ואז אנחנו נוכל גם לעקוב.

רחל עזריה: ככה נוכל לעקוב.

רחל עזריה: הנושא הנוסף זה הנושא של החנויות בקומת הקרקע, בעל אחת החנויות אומר 'אני לא רוצה, יש לי את פה את העסק שלי' והוא לא מוכן לשום דבר ובעצם הוא הופך להיות דייר סרבן.

רחל עזריה: השאלה היא איך מתייחסים לעניין הזה.

עינת גנון: קודם כל להבנתי אפשר לתבוע אותו תביעת דייר סרבן.

רחל עזריה: לא, זה בשלב הזה.

רחל עזריה: אבל אני קודם אומרת, יש לנו אינטרס, אנחנו רוצים - - -

סיגי בארי: בהיבט התכנוני אנחנו בוחנים עירוב שימושים.

רחל עזריה: זהו, אנחנו מעוניינים בפס של חנויות, לכן אני מופתעת.

סיגי בארי: עם זאת זה לא אמירה שהיא גורפת, יש אזורים שאין צורך במסחר.

סיגי בארי: זאת אומרת זה לא באופן כללי, צריך לבחון פר שכונה ופר מרקם, אבל בגדול אנחנו מאוד מעודדים עירוב שימושים.

עינת גנון: לכן אני מציעה שהוא יפנה שוב, קונקרטית, לגבי אותו מבנן, לגבי אותו מתחם.

רחל עזריה: נכון, ננסה להבין מה הסיפור.

עינת גנון: יסתכלו, יבחנו את הפרטים וייתנו תשובות קונקרטיות.

צביקה רוטבוים: מה שמדובר שם אז זה מרפאה, במקרה של קופת חולים כללית, שפועלת המון זמן.

צביקה רוטבוים: אותה אני כבר מצליח לשכנע, כנראה, שהיא תקבל בבניין עצמו שווה ערך.

צביקה רוטבוים: דייר אחר זו מספרה.

רחל עזריה: זה ממש ברמה מאוד פרטנית, אבל אנחנו נשמח ללוות את זה, אז תכתבו ואתם יכולים לשלוח לנו עותק ונראה איך דברים מתקדמים.

צביקה רוטבוים: תודה.

רחל עזריה: יש פה משכונת נווה דוד בחיפה.

אריאלה מלכה: אותו דבר.

אריאלה מלכה: למִנהלת.

רחל עזריה: זה אותו דבר?

קריאה: לא, זה דיור ציבורי.

רחל עזריה: באתם מחיפה?

קונסטנטין קוקלין: כן, שלום.

קונסטנטין קוקלין: שמי קונסטנטין, אני מייצג את דיירי עמידר בשכונת נווה דוד בחיפה.

עינת גנון: אתה דייר הדיור הציבורי?

קונסטנטין קוקלין: אני אחד הדיירים, כן, ההורים שלי גם מתגוררים בדירת עמידר.

קונסטנטין קוקלין: אנחנו גם הולכים לעבור שלבים של פינוי בינוי ונתקלנו בכמה בעיות שקשורות לחוסר מודעות כאילו, אנחנו לא יודעים מה הולכים לעשות איתנו, למה?

קונסטנטין קוקלין: כי בעלי הדירות של שכונת נווה דוד, שהם לא דיירי עמידר, שוכרים עורכי דין ובעצם מנהלים את כל העניין של פינוי בינוי מול היזם ואנחנו לא יודעים מה המצב האמיתי כי אנחנו לא הבעלים של הדירה ואף אחד לא מדבר איתנו ואף אחד לא מתייחס אלינו ואנחנו לא יודעים באיזה מקום אנחנו עומדים כרגע.

קונסטנטין קוקלין: אומרים שבחודשים הקרובים באים כבר להרוס את הבניינים ואנחנו לא יודעים מה הסטטוס שלנו.

קונסטנטין קוקלין: כמובן רוב דיירי עמידר זה זקנים וקשישים וגם לא יודעים מי יטפל במעבר שלהם לזמן של הבנייה, כי יש אנשים - - - בעצם יש לנו הרבה שאלות מול עמידר ומול היזם.

רחל עזריה: ומה עם עמידר?

רחל עזריה: איפה הם בתמונה?

קונסטנטין קוקלין: הם עשו אספה, הייתה אספה, הזמינו לשם בערך 40 איש מתוך 120 דירות עמידר שבשכונה, הגיעו לשם בערך 20 דיירים ובעצם זה לא היה מול היזם, זה היה מול הנציג של עמידר.

עינת ליברמן אוזן: היזם לא הגיע, כי הוא לא קיבל היתר אז הוא לא הסכים.

עינת ליברמן אוזן: הנציג אמר דברים, חלק מדויקים, חלק פחות, שום דבר מהמידע לא היה מתורגם לרוסית למרות שחלק גדול מהאנשים זו השפה שהם מדברים.

עינת ליברמן אוזן: אנחנו מהרווחה ביקשנו את המידע אחר כך מתורגם, ביקשנו שיעבירו לנו פרטים שלא היו מדויקים שממש הטעו את האנשים.

עינת ליברמן אוזן: לא מרוע, אבל לא חזרו עם הפרטים, לא חזרו עם מידע.

קונסטנטין קוקלין: כן, וחוץ מזה יש שמועות שחלק חתמו על חוזה ועמידר אומרים שהם לא חתמו על שום חוזה, וגם נותנים לנו תשובות, שכל פעם התשובה משתנה.

קונסטנטין קוקלין: מה שאנחנו רוצים ודורשים, אנחנו רוצים לקבל תשובות ואחרי כל תשובה אנחנו רוצים שמישהו יהיה אחראי על זה, שמישהו יחתום, אנחנו רוצים את זה בכתב, את כל התשובות שמעניינות אותנו.

קונסטנטין קוקלין: לגבי הקשישים, שיעברו דירות לזמן הפינוי בינוי ואיך בעצם יתבצע כל העניין של התשלומים לטובת השכירות לטובת הבנייה.

קונסטנטין קוקלין: והאם יהיו לנו דירות בבניינים החדשים, אם יהיו דירות שמתאימות לכמות המטרים, האם אנשים יצטרכו להשלים או לא יצטרכו, מי ייקח אחריות על זה?

קונסטנטין קוקלין: יש לנו הרבה שאלות.

רחל עזריה: לוודא שאתם לא נופלים בין הכיסאות.

קונסטנטין קוקלין: בדיוק, זה המצב שאנחנו הולכים לעבור עכשיו.

עטרת חן הורוביץ: יש מישהו מעמידר שמלווה אתכם בתהליך?

קונסטנטין קוקלין: כרגע לא ידוע לי.

רחל עזריה: אני רוצה שעינת מהרשות להתחדשות עירונית תתייחס.

קונסטנטין קוקלין: אנחנו רוצים יחס אישי לכל דייר, בהתאם למצב שלו, כי יש לנו נכים.

קונסטנטין קוקלין: אני בעצמי בן של נכה, אבא שלי נכה 100% ו-80% ניידות, בעצם בגלל זה אני גם באתי לייצג את הדיירים.

קונסטנטין קוקלין: אנחנו רוצים יחס אישי לכל דייר בהתאם לתנאים שלו ולחיים שלו ורוצים שמישהו יענה לנו על שאלות ומי שעונה, שהוא יהיה אחראי על כך.

רחל עזריה: אז קודם כל, קונסטנטין, אני מאוד שמחה שבאת וגם כל הכבוד לך.

רחל עזריה: באמת, באת מחיפה, זה לא ברור מאליו ואנחנו ממש נבדוק מה אפשר לעשות.

רחל עזריה: יש מעמד אחר לדיירים של דיור ציבורי, אבל בוא נראה, נשמע מעינת ואחר כך נראה מה הלאה.

עינת גנון: אז אני כמובן לא מכירה את הפרטים הקונקרטיים של הבניין שלכם, של המתחם שלכם, נשמח אחר כך לקבל את הפרטים.

עינת גנון: אנחנו הוצאנו לעמידר, בעקבות התיקונים שהוכנסו בחוק הרשות להתחדשות עירונית, הוצאנו הנחיות מאוד ברורות מה צריך לעשות, איך להתנהל מול התושבים.

עינת גנון: אם ההנחיות לא מולאו במלואן אנחנו נבדוק את זה.

עינת גנון: כאמור נשמח לקבל פרטים.

עינת גנון: אני רק אגיד באופן כללי, בהתאם למה שנקבע בחוק דיירי הדיור הציבורי חוזרים לדירות בתוך הפרויקט כמו כל שאר הדיירים, עם התאמות לצרכים הספציפיים.

עינת גנון: כלומר אם יש דייר שהוא נכה, אז הוא צריך לחזור לדירה שהיא מונגשת ומותאמת לנכים.

עינת גנון: וגם בתקופת הביניים של השכירות, הדירה שמעבירים אותו לתקופת השכירות צריכה להיות מונגשת.

עינת גנון: זה דבר ראשון.

עינת גנון: מבחינת עלייה בהוצאות, המדינה, כלומר משרד השיכון, יישאו בהוצאות של - - - לא תהיה עלייה של שכר הדירה ובנוסף המשרד ייצא בהוצאות של התחזוקה, של ועד הבית.

קונסטנטין קוקלין: את התשובות האלה קיבלנו, אמרו לנו את זה גם הנציגים של עמידר, אבל מה שאנחנו מבקשים זה לא למרוח את העניין הזה, אנחנו רוצים לדעת מראש כל דבר ואנחנו לא רוצים רק לשמוע את זה, אנחנו רוצים לראות.

קונסטנטין קוקלין: אם יש חוזה מול עמידר והיזם - - -

עינת גנון: לא, חוזה נחתם בין היזם לבין משרד השיכון, משרד השיכון הוא הבעלים של הדירה.

רחל עזריה: לא, אבל הם מבקשים לראות.

קונסטנטין קוקלין: אנחנו רוצים לראות את החוזה הזה.

רחל עזריה: הם רוצים לדעת - - -

עטרת חן הורוביץ: ביולי הם כבר צריכים לעזוב את הבתים, הם לא יודעים מה קורה.

רחל עזריה: ביולי?

רחל עזריה: לא הראו להם?

רחל עזריה: עינת, את שומעת?

רחל עזריה: ביולי הם צריכים לעזוב ולא הראו להם שום דבר.

עינת גנון: אני אומרת, אני אשמח לקבל את הפרטים ולבדוק אותם.

רחל עזריה: אוקיי, בסדר, אז אנחנו נעשה ככה.

עינת גנון: לסייע ככל שניתן.

עינת גנון: רק ברשותך, עוד מילה אחרונה.

עינת גנון: יצאה הנחיה מבחינתנו למנהלות, וזה מתואם, אני אומרת בוודאות, מול המנהלת בחיפה, שלכנסים שעורכים היזמים יזומנו גם דיירי הדיור הציבורי.

רחל עזריה: כן, אין סיבה שלא.

עינת גנון: בוודאי, הוצאנו הנחיה מאוד ברורה.

עינת גנון: אני אומרת שוב, אם יש בעיות, תעביר אלינו, נשמח - - -

עטרת חן הורוביץ: - - - אנחנו מכירים, אנחנו בקשר יומיומי איתה, את הכנס של עמידר - - - יחד איתה, אבל - - - אבל ה - - - בגלל הלחץ, המחלקה לשירותים חברתיים, כל מה שנתנו.

עטרת חן הורוביץ: אנחנו התקשרנו לאנשים והזמנו איתם.

עטרת חן הורוביץ: עמידר כתבו את זה באס.

עטרת חן הורוביץ: אמ.

עטרת חן הורוביץ: אס ובהודעה בבניין.

עטרת חן הורוביץ: לא ככה מזמינים אנשים ש - - -

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: אז קודם כל תעבירו את הפרטים, אנחנו נבדוק, אנחנו נשמח גם לקבל העתק, אנחנו גם סיירנו, הוועדה סיירה אצלכם.

רחל עזריה: זה נושא שנשמח ללוות.

רחל עזריה: אני כן אומר שההנחיה הזו שהעברתם לעמידר, אני אשמח לראות אותה, לקבל העתק.

עינת גנון: בשמחה.

רחל עזריה: מוטי מהוד השרון.

מוטי אטשטיין: שלום לכם.

מוטי אטשטיין: אני פעיל כ-15 שנה, משנת 2004, בנושא של פינוי בינוי במתחם שנקרא בן גוריון בהוד השרון.

מוטי אטשטיין: אני נציג דיירים של המתחם הזה, 76 יחידות דיור, ואנחנו כבר בערך שש שנים קשורים בהסכם עם חברה יזמית, למעשה הכול לכאורה מסודר.

מוטי אטשטיין: כאמור אנחנו 15 שנים ולא רואים שום דבר.

מוטי אטשטיין: באופן עקרוני אפשר לומר שהוד השרון זה עיר קלאסית בשביל התחדשות עירונית.

רחל עזריה: נכון.

מוטי אטשטיין: וראה זה פלא, בהוד השרון עד היום לא בוצע שום פרויקט של תמ"א 32 בעיר הזאת, למרות שהעיר בעצמה יזמה לפני כמה שנים תכנית שנקראת 38/1 וקבעה ששישה מתחמים יזכו להטבות מועדפות לצורך של הריסה ובנייה מחדש.

מוטי אטשטיין: במרץ 16' מספרים לנו סיפור, אנחנו נכנסנו להליך של שיתוף ציבור, זה למיטב ידיעתי לא נמצא בקונסטיטוציה, זה לא משהו חוקתי.

מוטי אטשטיין: לפי דעתי זה פשוט סתם למרוח את הזמן.

מוטי אטשטיין: בינתיים הבניינים מזדקנים, 60 שנה, אנשים מזדקנים, האוכלוסייה חלשה, ואני שואל איך הוועדה המחוזית כבר אשרה תכנית מתאר זוללת שטחים להוד השרון לעיר שעדיין לא מטפלת בחורים השחורים בתוך מרכז העיר.

מוטי אטשטיין: מה שאני מבקש, לדעתי הממשלה חייבת פה להתערב בעניין הזה בשביל שאנחנו נגיע לחוף מבטחים.

מוטי אטשטיין: אל"ף, הייתי מבקש שייווצר איזה שהוא מנגנון אכיפה על הרשות, איך להכריח אותה לקדם את הפרויקטים האלה שהיא בעצמה יזמה, ומצד שני, איזה שהוא מנגנון תמרוץ.

רחל עזריה: אז בוא נשמע באמת את מינהל תכנון.

רחל עזריה: אני אגיד, נכנס חבר הכנסת יוסי יונה, ברוך הבא, אנחנו שמחים שאתה פה.

יוסי יונה: ברוכים הנוכחים.

רחל עזריה: תדע לך שהתקדמנו המון עם הצעת החוק.

רחל עזריה: אני גם אברך את רן בנימיני, מייסד מגמה ירוקה, שגם הצטרף אלינו לדיון, למבינים בז'אנר, זה מאוד מרגש.

רחל עזריה: בבקשה, סיגי.

סיגי בארי: בתכנית של 2040 אנחנו חילקנו את החלוקה בין יחידות דיור חדשות ליחידות דיור שבהתחדשות עירונית, אנחנו עוקבים כל הזמן אחרי המגמות ויש את התכנית התלת שנתית, כל מחוז צריך לדווח לנו כמה מתוך זה זה התחדשות עירונית ולראות שהוא עומד ביעדים.

סיגי בארי: זאת אומרת אנחנו בהחלט מכוונים לשם, לראות שהבנייה לא תהיה מרוכזת רק על יחידות חדשות, אלא תהיה משולבת, של התחדשות ובנייה חדשה.

מוטי אטשטיין: אבל אנחנו נמצאים ב-2018, ב-2040, אני לא בטוח שאני אהיה פה.

רחל עזריה: לא, זו התכנית שהיא צופה פני עתיד.

סיגי בארי: יש את התכנית שצופה פני עתיד 2040, אבל מתוכה גוזרים כל פעם את התכניות התלת שנתיות.

מוטי אטשטיין: כן, אבל יכול להיות שבעיר אין שום פרויקט?

מוטי אטשטיין: עיר שלמה במרכז המדינה, עיר ידועה ומפורסמת ומכובדת, שלא עשתה אף 38/2, יכול להיות כזה מצב?

מוטי אטשטיין: איפה אתם?

מוטי אטשטיין: איפה הממשלה?

מוטי אטשטיין: איפה המוסדות המרכזיים של המדינה עם היעדים הלאומיים?

תומר ישראל: יש - - - תמ"א 38/1 - - -

רחל עזריה: טוב, תמ"א 38/1 זה, אתה יודע.

תומר ישראל: זה תלוי במחירי המכירה, תלוי בהתאמת הפרויקט.

מוטי אטשטיין: אבל אנחנו כבר זכינו ב-38/2 וזה בניינים, אלה פרויקטים ש - - -

רחל עזריה: אבל מה תוקע את זה?

רחל עזריה: אני לא מבינה.

מוטי אטשטיין: אני גם לא יודע, אני באמת לא מבין.

רחל עזריה: זה הרשות המקומית?

מוטי אטשטיין: הרשות המקומית.

מוטי אטשטיין: בפירוש הרשות המקומית.

מוטי אטשטיין: אולי לא הייתי ברור מספיק.

רחל עזריה: אני אתן לך עצה, זו תקופת בחירות עכשיו, אז תעשו את העבודה הפוליטית.

מוטי אטשטיין: אז זהו, שבדיוק עכשיו אנחנו עושים את העבודה, אבל מבחינת העירייה כרגע אמרו לנו שהכול קפוא בעצם, תעצור, לא תקבל שום דבר, שום דבר לא יקודם, עד אוקטובר שום דבר לא יזוז.

ברוריה שור: בגבעתיים ראיתי פרויקט שנעצר.

ברוריה שור: ראשי העיריות, הרשויות, מתייחסים לרוב של התושבים, אני לא מנוסחת בראש, אבל מתייחסים - - -

רחל עזריה: שם לפרוטוקול.

ברוריה שור: שמי ברוריה שור.

רחל עזריה: ביקשת זכות דיבור, אז בואי קחי אותה כבר וזהו.

ברוריה שור: לשאלה של ראשי רשויות, דווקא בחודשים האחרונים, וזה נהיה יותר חזק, ראשי העיריות והרשויות האחרות עוצרים את הפרויקטים מתוך רצון לא להרגיז את אותם תושבים - - -

רחל עזריה: את המתנגדים בתקופת בחירות.

ברוריה שור: לא הסרבנים, אלא כל בעלי הבניינים בגלל נושאי תחבורה וכסף ועלויות.

רחל עזריה: טוב, זה מה שמחזק את זה שאנחנו צריכים לפתור את העניין של התחבורה.

רחל עזריה: אני מסתכלת על משרדי הממשלה.

ברוריה שור: לא, גם את עניין הארנונה.

רחל עזריה: טוב, זה משרד הפנים יצטרך לטפל, אני מסכימה, אבל זה העיריות.

ברוריה שור: התפרצתי.

ברוריה שור: מה שאני רוצה להגיד, באתי הנה שוב להזכיר לכולם שתמ"א 38, הריסה ובנייה, צריך גם להם לתת את הפטור ממס השבח.

ברוריה שור: אני עם התזכורת הזו מתמידה.

ברוריה שור: תגידי לי שזה - - -

סיגי בארי: לא, אמרתי שאת חמודה, שאת עקבית.

סיגי בארי: את באה פעם אחרי פעם ו - - -

מוטי אטשטיין: אפשר לרשום שאני תומך בה?

ברוריה שור: יש הקלטה, אין בעיה.

ברוריה שור: תגידי לי, עינת, אני אשמח נורא שתגידי לי שזה פתור, שזה בסדר.

ברוריה שור: אני נורא שמחה מביילסקי, ראש מטה הדיור, הוא יעזור בזה.

רחל עזריה: אז אני רק אומר שהדברים שלך לא נופלים על אוזניים ערלות.

רחל עזריה: יש עכשיו עבודה, אנחנו עוד לא יודעים איך ויש פערים, יש נכונות, אבל עוד לא יודעים מה הדרך המדויקת.

ברוריה שור: אני אגיד לך מה את צריכה לדעת, הדרך המדויקת היא לא פשוטה ואני מבינה אותך, אבל שבדיון הזה על פרויקטים של התחדשות עירונית כלולים גם פינוי בינוי וגם הריסה ובנייה.

ברוריה שור: אני לא יודעת לחשוב על פרויקט - - - שלא ישכחו אותנו.

רחל עזריה: אז לא, לא שוכחים.

רחל עזריה: לא בטוח שנדע לתת את הפתרון, אבל לא שוכחים.

רחל עזריה: התזכורות שלך משפיעות וזה נמצא.

ברוריה שור: אבל אני רוצה להגיד עוד דבר.

ברוריה שור: ברמה האישית, כשאני רואה, כל פעם שאני נכנסת לבית שלי אני כמו טמבל כל פעם חושבת כמה נפלא יכול היה להיות אם בקבוצת הבניינים, שזה באזור ביקש חבל על הזמן, אבל בתים עם אנומליה, בתי שיכון עובדים לפני 50 שנה וכמה נפלא היה יכול להיות אם פשוט כל הבניינים היו מוכפלים.

ברוריה שור: זה היה נפלא.

ברוריה שור: מה שאני מבקשת, את העזרה בפטור ממס שבח, אני מבקשת את העזרה לאותם אנשים, וזו כמות עצומה של אנשים, אותם אנשים שהם לא הגיעו לדרגת הסרבן, לכל הבניינים שלא הגיעו שם בכלל לרוב הדרוש לחתימה על חוזה.

ברוריה שור: ויש המונים, מסה עצומה של בתים.

ברוריה שור: והמשפט האחרון, דמיינו איך הבניינים האלה ייראו, כשדיברת על לצפות לעתיד, איך הם ייראו ב-2030, זה יהיה חורבות.

ברוריה שור: מה שהיום הוא - - -

רחל עזריה: בסדר, על זה אנחנו עובדים.

רחל עזריה: חזקי, מועצת עמק חפר.

יחזקאל-חזקי סיבק: הדיון הזה הוא דיון חשוב מאוד בשני ההיבטים שלו.

יחזקאל-חזקי סיבק: עד עכשיו דיברו על ההיבט של ההתחדשות העירונית, כלומר של הציפוף והניצול של הפוטנציאל העירוני להגדלת מספר יחידות הדיור, שזה יעד משותף לכולנו, אני רוצה לומר כמה מילים על ההיבט השני, על התוצאה של אי ציפוף ואי יישום ההתחדשות העירונית וזה זלילת השטחים הפתוחים.

יחזקאל-חזקי סיבק: אני שותף למטות מאבק לתושבים של העיר ושל הכפר, צפון נתניה ויישובי דרום מערב עמק חפר, אזור שבעצם כל העתודות של השטחים הפתוחים אמורות להתחסל על ידי שתי תכניות של אותו גוף עוקף תכנון שנקרא הוועדה לתכנון מתחמים לדיור, הוותמ"ל, שמתכנן ללא כל התחשבות בצורך בשטחים פתוחים, צורך, אגב, של תושבי העיר, לא רק של הכפר, מתעלם מהנזקים התחבורתיים, ואפשר להראות את האסון התחבורתי שהולך לקום על כביש החוף כתוצאה מכך, והכול צפון נתניה, מתעלם מהצורך בשימור ערכי טבע ושטחים פתוחים בכלל.

יחזקאל-חזקי סיבק: אני חושב שכשנמצאים בדיון כל כך חשוב, וגברתי, את מראה חשיבה שהיא חשיבה תכנונית, חשיבת על, חשיבת מקרו, של שילוב של דבר בדבר, אנחנו צריכים לזכור שהפעילות של הגוף הזה צריכה להיפסק, זה גוף שפועל שלא בשיקולים תכנוניים.

יחזקאל-חזקי סיבק: למרבה הצער הוארכה הוראת השעה שלו לפני כחודש ימים לאחר שכל הגופים שעוסקים בתכנון במדינת ישראל, כולל אגב נציגות של הערים, של 15 הערים הגדולות, כולל נציגות של מרכז המועצות האזוריות, התק"מ, ארגוני הסביבה, ארגונים אזרחיים כמו בינוי שפוי ואחרים, צלול, חברה להגנת הטבע ושלא להזכיר את המשרד להגנת הסביבה שהתנגד גם כן, אז אני חושב שתצא מפה, מגברתי, קריאה לעצור, לחשב מסלול מחדש.

יחזקאל-חזקי סיבק: אני יכול לומר לגבי שתי התכניות שאנחנו פעילים בהתנגדות להן, 1071 - - - שתי הערות.

יחזקאל-חזקי סיבק: הן מנוגדות לתכנית המתאר הכוללנית של נתניה, שמכפילה את אוכלוסיית העיר בגבולות הקיימים והן מחסלות את עתודת השטחים הירוקים שנועדה לתושבי העיר למעשה.

יחזקאל-חזקי סיבק: הן מנוגדות לתמ"א 35 - - -

רחל עזריה: אוקיי.

רחל עזריה: אני רוצה גם לקבל תשובה ממשרדי הממשלה, אז רק ממש בקיצור.

יחזקאל-חזקי סיבק: אז רק אסיים, הן מנוגדות לסעיף 6 בתמ"א 35 שמחייב את מיצוי הפוטנציאל העירוני.

יחזקאל-חזקי סיבק: 500 התנגדויות נדחו על ידי חוקר שמקבל 40% מכל החקירות של הוותמ"ל ודוחה כמעט 100% של ההתנגדויות.

יחזקאל-חזקי סיבק: והערה אחרונה, דקה אחרי שמאשרים תכנית על המצוק החופי, ולא סתם מאשרים את התכניות האלה, כבר הוגשה בקשה להקלה של חמש קומות נוספות על בניינים של 23 קומות ל-28 קומות וזה לא סתם.

רחל עזריה: סיגי, את רוצה להתייחס?

רחל עזריה: או בני?

סיגי בארי: אני יכולה לחזור על מה שאני אומרת.

סיגי בארי: יש לנו ראייה כללית ארצית, אנחנו מפתחים אותה.

סיגי בארי: עוד פעם, בתכנית של 2040 אנחנו מנסים לשים את כל השכבות, בכלל זה את השכבה של השטחים הירוקים כדי לראות איך זה עובד ביחד ואם יש קונפליקטים אז להתחיל לעבוד איתם.

סיגי בארי: אנחנו מנסים להסתכל על הכול בראייה כללית ולא בראייה של נגיסות של יישובים בשטחים ירוקים.

סיגי בארי: לא לשם אנחנו שואפים, אנחנו שואפים לתכנון כולל שרואה את כל ההיבטים.

רחל עזריה: אבל אם יש תכנון - - - זו תופעה שאנחנו מכירים, שמיד אחרי שמאושרת תכנית אז באים עם או תב"ע נקודתית, או תוספת של קומות, איך אתם מתמודדים?

רחל עזריה: ראינו את זה גם בקרית יובל, שבשלב ההיתרים פתאום התכנית משנה את פניה.

סיגי בארי: יש תחיקה שתומכת בזה.

סיגי בארי: שבס - - -

רחל עזריה: את אומרת שזה חלק משבס, הבנתי.

סיגי בארי: זה חלק מדברים שקיימים, זה לא משהו ש - - -

רחל עזריה: זה לא משהו נקודתי.

רחל עזריה: לא, אם זה שבס אז זה לא נקודתי.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שכבר בשלב התכנון כולם יודעים שיש שבס.

יחזקאל-חזקי סיבק: אני רק אגיד של איך מתכננים עבור תושבי - - - הרי יש פה את המשפט שכולם אומרים לאורך כל היום - - -

רחל עזריה: כן, אבל, אדוני, אנחנו לא יכולים לפתוח עכשיו דיון, אני מצטערת.

יחזקאל-חזקי סיבק: אני רק אגיד את המשפט האחרון, כי אתם חזרתם על זה בדיון הקודם, כולם חוזרים עליו, שהשטחים הפתוחים הם לא ירושה מההורים אלא פיקדון עבור הילדים שלנו.

יחזקאל-חזקי סיבק: אז אם אנחנו באמת מתכוונים לזה ואם אנחנו לא בעצם משחקים כל היום לידיים של יזמים שרוצים להגדיל את ערכי הנדל"ן שהם מנסים לפתח, וזה המקצוע שלהם, וזה בסדר, אבל בשביל זה צריכות לקום הרשויות, כולל מינהל תכנון, ולהגיד - - -

רחל עזריה: אבל אני אגיד לך, חזקי, קודם כל זה מה שאנחנו עושים, אני חושבת שאחד האתגרים זה שיש תמיד פער בין הרצוי לבין המצוי ובין מה שאתה עושה עכשיו.

רחל עזריה: הרבה חוקים עוד לא נכנסו לתוקף, אנחנו עובדים עליהם כל הקדנציה הזאת ועוד לא רואים אותם בשטח.

רחל עזריה: גם אפילו מה שקונסטנטין אמר, דברים אחרים הוחלטו פה בוועדה, רק שזה עוד לא מגיע.

רחל עזריה: אני חושבת שיש פה איזה שהוא מתח, אותו דבר גם עם היישובים החדשים, יש פה מתח שאנחנו נמצאים בתוכו כל הזמן.

רחל עזריה: אז כן, המגמה היא הרבה יותר פינוי בינוי והתחדשות עירונית, יש גם מינהל תכנון מאוד מובהק במגמה שלו.

רחל עזריה: נכון, יש את שבס, יש את - - - יש מקומות שכן מותר להוסיף, מצד שני להוסיף זה גם חלק מבדיוק הציפוף.

רחל עזריה: זאת אומרת אחת הסיבות שלא מבטלים ואפילו הגדלנו את האפשרות להוסיף עוד יחידות דיור, זה בגלל שאנחנו רוצים להגדיל את הציפוף, אנחנו רוצים לקחת תכניות ישנות ולהוסיף ציפוף אינטנסיבי יותר.

רחל עזריה: האם אפשר לעשות את כל התכנון במדינת ישראל פינוי בינוי והתחדשות עירונית?

רחל עזריה: התשובה היא שלא.

רחל עזריה: אנחנו המדינה המערבית היחידה בעולם שהולכת להתמודד, בעצם מתמודדת עם שיעור גידול אוכלוסין כל כך דרמטי בשטח כל כך קטן שדורש, ואנחנו בעצם מייצרים את השיטה.

רחל עזריה: יש בסין, אבל אנחנו לא נהיה דומים לסין, אנחנו מנסים לעשות את התהליך הזה בדרך הכי טובה.

רחל עזריה: לומר לך שזה חף מטעויות?

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: לומר לך שכל הממשלה מגויסת לטובת העניין הזה?

רחל עזריה: כן, והכנסת והכול וחברי כנסת, קואליציה ואופוזיציה, אנחנו יודעים לעשות את העבודה.

רחל עזריה: אחת הסיבות שאנחנו גם עושים את הדיונים זה כדי שנעשה את זה הכי טוב שאפשר ושלא יהיו הרבה טעויות בדרך, כי הרבה פעמים יכולות להיות טעויות בדרך.

רחל עזריה: אז אני שמחה שהעלית את זה, זה גם מהדק אותנו עוד.

יחזקאל-חזקי סיבק: זה לא רק התחדשות עירונית, כי יש בתוך - - - שטחים פתוחים לבנייה.

יחזקאל-חזקי סיבק: יש בתוך הערים שטחים לבנייה, שמחכים שייפתחו.

רחל עזריה: זה נכון באופן מאוד חלקי.

רחל עזריה: את זה טענו לגבי ירושלים ותאמין לי, לא בנינו כלום עשור.

יחזקאל-חזקי סיבק: אפשר להוכיח את זה.

רחל עזריה: בבקשה.

יוסי יונה: אני מצטער שהגעתי מאוחר, אבל האמינו לי, לא מתוך איזה שהיא פעילות פנאי, אלא מוועדה אחרת לוועדה הזו.

יוסי יונה: בהמשך לדברים שלך, גברתי יושבת הראש, הייתי לפני מספר שבועות באוסטרליה, למה אני מספר זאת?

יוסי יונה: הבנתי ששטחה של אוסטרליה הוא פי 370 משטחה של ישראל והאוכלוסייה שלהם היא 25 מיליון.

יוסי יונה: אז חישבתי ככה, במהירות, אם אנחנו נשווה את הצפיפות הדמוגרפית של ישראל ואוסטרליה, אז אמרתי להם 'כדי שתגיעו לאותה צפיפות שלנו אתם צריכים להגיע לשלושה מיליארד תושבים'.

יוסי יונה: אתם מבינים את הפרופורציה?

יוסי יונה: פשוט ככה, כן, שלושה מיליארד תושבים ואז הם יהיו באותה צפיפות כמו שלנו.

יוסי יונה: אז אני רוצה לברך אותך על קיומו של הדיון הזה, אני חשבתי שאני בא לדיון על דייר סרבן, אבל הבנתי שבגלל היום המיוחד, יום הסביבה, אז בוודאי שאני רוצה לברך אותך על כך שאנחנו מקיימים דיון, הדיון בוודאי לא פותר את הבעיות, אבל הוא כן מעיד על המודעות שלנו - - -

רחל עזריה: כן, והוא גם דוחף לכיוון הנכון.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: ובאמת המתחים כאן צוינו.

יוסי יונה: גם לי יש הסתייגויות מאוד גדולות מהוותמ"ל והעבודה שלו ומצדד מאוד בהתחדשות עירונית, אבל בוודאי גם כשאנחנו עוסקים בהתחדשות עירונית אנחנו נתקלים בבעיות שהן של איכות סביבה.

יוסי יונה: לכן בסופו של יום, אני חושב שאת סיכמת את הדברים יפה לפני כן כשאמרת שישנה עדיפות להתחדשות עירונית, אנחנו לא יכולים לשים את יהבנו באופן אקסקלוסיבי על התחדשות עירונית כדי לטפל בצמיחה הדמוגרפית שלנו, אבל אנחנו מנסים למזער את זה.

יוסי יונה: אז אני מקווה שבעבודתה של הכנסת ושל הוועדות השונות אנחנו כן נוכל ליצור איזה שהם מנגנוני פיקוח שבסופו של יום אנחנו נגיע לאיזון הטוב ביותר שניתן לחשוב עליו.

יוסי יונה: תודה.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: יעל.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: קודם כל אני מברכת גם כן את יושבת הראש וחברתי לשדולה הסביבתית חברתית, שיזמנו את יום הסביבה הזה בכנסת.

יעל כהן-פארן: אני מברכת את כל הנוכחים כאן והפעילים והארגונים שהגיעו היום ליום הסביבה בכנסת.

יעל כהן-פארן: לא כל יום אנחנו מציינים בכל כך הרבה דיונים בוועדות ולכן הגעתי באיחור כי אני רצה מדיון לדיון, אבל באמת היו היום כעשרה דיונים בכל הוועדות השונות בנושאים של סביבה שלצערנו לא זוכרים להיות במקום הגבוה שהם צריכים להיות בו על סדר היום הציבורי.

רחל עזריה: למרות שאת זוכרת מה גפני אמר?

יעל כהן-פארן: כן, נכון, הוא אומר שזה השתפר בהרבה, אבל עדיין את לא פותחת מהדורת חדשות ושומעת על מפרץ חיפה בפתח המהדורה למרות שזה הורג הרבה מאוד אנשים, מה שקורה שם בכל מקרה הדיון כאן הוא מבורך ואני מזמינה אותך, חברתי יושבת הראש, לקיים דיון כזה אחת לתקופה על הנושאים האלה.

יעל כהן-פארן: הרי לא ממצים את הדיון בתחום הזה בשעה או שעה וחצי והדיונים שאני נמצאתי בהם בכנסת הם בעיקר על התחום של הבנייה והבנייה בדרך כלל, והוותמ"ל, התכניות שהיא מאשרת, אין מה לעשות, הן בדרך כלל כן על השטחים הפתוחים, כי מה לעשות, זה הכי קל לבוא, לפנות איזה שטח מאבוקדו או משום דבר שיש שם, כאילו שום דבר כי יש טבע, ולהגיד עכשיו נבנה 3,000, 4,000, 12,000 יחידות דיור, כל המרבה הרי זה משובח בעיני הוותמ"ל.

יעל כהן-פארן: לעומת זאת לבוא להתחדשות עירונית, היינו בדיונים, גם יוסי וגם את, אני חושבת, על החוק ואנחנו יודעים כמה זה היה קשה וכמה זה קשה לקדם פרויקטים כאלה ואולי צריך לבוא, זאת צריכה להיות אמירה של הכנסת, אולי צריך לבוא כוועדות לוועדות התכנון ולהגיד להם 'על כל פרויקט אתם צריכים לאשר פרויקט מקביל של התחדשות עירונית', לא יאושר פרויקט ותמ"לי בלי שמאושר פרויקט בסדר גודל דומה בתוך העיר.

יעל כהן-פארן: ואז יהיה תמריץ אמיתי לקדם.

יעל כהן-פארן: היום התחושה היא שבגלל הקושי, ויש דיירים להתעסק איתם ולפעמים זה גם בעלי קרקעות שונים, לא קרקע של המדינה, אז מה לעשות זה יותר קשה, וזה צריך לתת תמריץ - - -

רחל עזריה: קודם כל, יעל, אני מזמינה אותך לבוא לדיונים כי אנחנו פה חודשים ממש, המון זמן, עוסקים בנושא הזה של הצעת חוק דייר סרבן שבעצם הפך להיות לכל הדיון על למה יש התנגדויות ומה מקשה על פרויקטים של פינוי בינוי והתחדשות עירונית.

רחל עזריה: עלה, אגב, מקרית יובל, ותיכף אני אתן לנציגה של קרית יובל לדבר, עלה העניין בקרית יובל שבאמת להצמיד את זה עם כל מורדות עין כרם, לעשות איזה שהיא הצמדה.

רחל עזריה: יש הרבה התנגדות להצמדה כי מפחדים שבסוף זה יגרום לשום דבר לא לקרות, כי גם זה לא יקרה, בירושלים זה בוודאי יכול לקרות ששניהם לא ייבנו, זה כבר נוכחנו, אבל באמת אנחנו מחפשים כל הזמן את השיטות ואני ממש ממש מזמינה אותך לבוא לדיונים כי אנחנו מנסים להדק את זה.

יעל כהן-פארן: רק לסיכום אני רוצה לומר שיש היום, עם כל תכניות הבנייה שקיימות על השולחן, הולך להיות פה החרבה מוחלטת, באמת דרמטית, של שטחים חקלאיים ושל שטחים פתוחים, אחרונים באזור המרכז ואחרונים באזור נגיד הקריות, שהם אזורים צפופים גם ככה, ומה שנותר גם הוא לא יהיה ואנחנו צריכים לשים את זה על השולחן, שיש פה בעיה ויש פה בעיה בלשים בצד את התכנון וללכת קדימה רק לבנייה.

יעל כהן-פארן: לא סופרים את כל בעלי העניין, כמו שעושים בוועדות תכנון רגילות.

יעל כהן-פארן: הרי אנחנו יודעים איך הוותמ"ל עובדת, היא עובדת דוּך, הולכת דוך, גם אם יש התנגדויות וגם אם דוח החוקר שבדק את ההתנגדויות מסכים איתם - - -

רחל עזריה: יעל, אנחנו צריכים ללכת לשדולה.

יעל כהן-פארן: טוב, אז רק אני קוראת לעשות עוד דיונים כאלה בוועדה הזאת.

רחל עזריה: אין בעיה, יש לנו בשבוע הבא.

יעל כהן-פארן: מצוין, אני אהיה כאן.

אריאלה מלכה: בשבוע הבא יש לנו על פיצול דירות.

רחל עזריה: אז בשבוע אחר כך.

רחל עזריה: אני באמת מזמינה - - -

סיגי בארי: אני רק רוצה לגבי הוותמ"ל, שהוכרזו תשע תכניות להתחדשות עירונית בוותמ"ל.

עינת גנון: עם 22,000 וחצי יחידות דיור.

סיגי בארי: זה חשוב לציין, שהמגמה שאנחנו מדברים עליה היא גם משתקפת בוותמ"ל.

רחל עזריה: טוב.

רחל עזריה: אנחנו ממש צריכים לסיים, אבל יש פה שתי תושבות שמאוד חשוב לי שיוכלו לומר כמה מילים ואז אני אסגור את הדיון.

רחל עזריה: נורית, מקרית יובל, בבקשה.

רחל עזריה: אבל ממש בקצרה.

נורית שאבי אופנהיימר: קודם כל שלום לגברתי יושבת הראש, רחל.

נורית שאבי אופנהיימר: שמי נורית אופנהיימר, אני מייצגת את מטה המאבק בקרית יובל נגד הבינוי הלא שפוי.

נורית שאבי אופנהיימר: בקיץ שעבר התושבים התעוררו למציאות שתשנה להם את הצביון של השכונה, משכונה כפרית וירוקה היא מיועדת להיות גוש בטון ללא תשתיות של תחבורה, חניה ואיכות סביבה.

נורית שאבי אופנהיימר: הציפייה של מפקידי התכניות שתוך חמש שנים יגורו בקרית יובל 30,000 תושבים על דונם מרובע.

נורית שאבי אופנהיימר: לשם ההשוואה היום בני ברק מאוכלסת ב-28,000 תושבים על דונם מרובע.

נורית שאבי אופנהיימר: אני אספר לכם על ורבורג, כי בעצם זה התחיל במאבק במטה ורבורג.

נורית שאבי אופנהיימר: ורבורג זה מגרש של שבעה דונם שנמצא ממש בלב קרית יובל, בסך הכול שבעה דונם.

נורית שאבי אופנהיימר: ב-2012 ניסו להפקיד את התכנית של העמסה תכנונית ללא תשתיות מתאימות של מגרש ורבורג והיות שזו הייתה כנראה שנת בחירות היא נגנזה.

נורית שאבי אופנהיימר: ביולי 2017 בוועדה - - -

רחל עזריה: נורית.

נורית שאבי אופנהיימר: אני מסיימת.

רחל עזריה: בסדר ובדיון הבא אני אתן לך לדבר, עוד שבועיים, אבל תסיימי במשפט, בסדר?

נורית שאבי אופנהיימר: בעצם מה שהכי חשוב לי להדגיש, שמדובר בשכונה שהתעוררה לטרור של תכנון ובנייה, למעשה.

רחל עזריה: שינוי מאוד דרמטי.

נורית שאבי אופנהיימר: לגמרי, לגמרי דרמטי, התכנון הוא להכפיל את זה, כמו שאמרת, באחד וחצי, דהיינו כמעט 100,000 תושבים תוך חמש-שש שנים.

רחל עזריה: עשינו דיון על קרית יובל והגיעו דיירים, לכן גם נכנס כל הנושא של התחבורה הציבורית לתוך התכנית עצמה.

נורית שאבי אופנהיימר: אני יודעת, אבל זה לא רלוונטי.

רחל עזריה: בסדר, אנחנו נדבר על השאר.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: נעמה, מרחובות.

נעמה: היי, אני סטודנטית, אני גרה ברחובות ואני גם במגמה ירוקה ואני מבינה שיש לי חצי דקה בערך.

נעמה: גם עיריית רחובות פנתה לוותמ"ל בשביל לאשר מתחמי מגורים שצפויים להכפיל את האוכלוסייה של העיר.

נעמה: זה 6,000 דירות במתחם מזרחי, 7,000 דירות במתחם מערבי צפוני ו-5,500 דירות במתחם הדרומי, כל המתחמים האלה צפויים להיות על שטחים פתוחים כשחלק מהשטחים הפתוחים האלה, יש עליהם תכניות מאושרות לשמורות טבע.

נעמה: יש שלולית חורף, שיש בה מינים נדירים וצמחים נדירים, שהיא גם משמשת מקום מרכזי לנופש לתושבי רחובות וכל זה בזמן שלרחובות אין תכנית מתאר והמרכז של העיר מאוד נמוך.

נעמה: זהו, אני רציתי פשוט להביע את זה בתור תושבת מודאגת.

רחל עזריה: טוב.

נעמה: לא היה על זה כלום במועצה ואין - - -

רחל עזריה: כן, אין לי כל כך מה לעשות עכשיו, אבל בסדר, אני שמחה שזה לפחות נמצא בפרוטוקול.

נעמה: רק רציתי להניח את זה כאן ולהצטרף לכל ה - - -

רחל עזריה: בסדר, אז הנחת.

רחל עזריה: אני רוצה לומר כמה דברים.

רחל עזריה: קודם כל אני רוצה להתנצל בפני מי שרצה לדבר ולא הספיק, זה יצא דיון קצת אינטנסיבי, אבל אני אומר שאנחנו מקיימים הרבה דיונים בנושאים האלה וכולם מוזמנים ובאמת באמת החוק משתנה לאור נושאים ורעיונות שעלו בוועדה, אם זה ברוריה והנושא שהיא העלתה, שאנחנו מחפשים את הפתרונות באמת, יש פה עבודה מאוד אינטנסיבית שנעשית ואנחנו באמת מבינים שכיוון שאנחנו הראשונים בעולם שצריכים להתמודד עם האתגר הזה, זה אתגר גדול שעומד לפתחנו, אז אנחנו לא מדמיינים שכל התורה כולה אצלנו וכמה שיותר לשמוע וכמה שיותר רעיונות.

רחל עזריה: לא הכול מתקבל ולא הכול אנחנו יודעים איך לעשות, אבל בהחלט דברים נכנסים להצעת החוק.

רחל עזריה: אני רוצה לומר שזה עדיין מפתיע אותי, כפעילה סביבתית, שהפגינה פה מחוץ לכנסת המון המון פעמים לראות איך באמת בסופו של דבר הרבה מהערכים שדיברנו עליהם כן הוטמעו את זה בתוך הכנסת.

רחל עזריה: אמר את זה חבר הכנסת גפני, היינו בדיון בוועדת הכספים, גם יעל כהן-פארן שגם הייתה איתי במגמה ירוקה, שתינו היינו ביחד, וגפני אז היה חבר כנסת צעיר והיינו עובדים הרבה ביחד ואמרנו איך זה השתנה, שפעם הוא היה צריך להתנצל על זה שהוא עוסק בנושאי סביבה והיום אלה נושאים שהם לגמרי ברורים וכל הנושא של ציפוף הוא ברור ומובהק.

רחל עזריה: אנחנו נמשיך לעבוד, יש לנו עוד עבודה על הצעת החוק ואני מקווה שבשבוע-שבועיים הקרובים כבר יהיה לנו את כל ה - - -

אריאלה מלכה: ב-19 ביוני.

עינת גנון: בואו עוד לא נסגור כרגע - - -

רחל עזריה: ברור, אבל אני מקווה שעד אז הדברים כבר יהיו סגורים, יש עוד קצת ויכוחים, אני מקווה שאנחנו נצליח.

רחל עזריה: וכל מה שלא נכנס, אז אנחנו נעבוד גם על הנושא של הבניינים הוותיקים, נגיש הצעת חוק, אפילו יש לנו כבר את הנוסח.

רחל עזריה: ואני רוצה להודות לאריאלה, על העבודה, באמת עבדת מאוד קשה כדי להביא את הוועדה הזו, ועדה מורכבת וכל הכבוד לאריאלה.

רחל עזריה: תודה רבה, הישיבה נעולה.

רחל עזריה: יום סביבה שמח.