ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 760, 2018-05-28 12:15

איתן כבל: אני מתכבד לפתוח את הדיון בהצעת חוק שירותי תיירות, התשע"ח-2018.

איתן כבל: זאת הצעת חוק ממשלתית שהובאה על ידי השר.

איתן כבל: אדוני השר, צהריים טובים, אני שמח לפגוש בך כאן בבית הזה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שחוץ מהצעת החוק הממשלתית יש עוד שתי הצעות חוק פרטיות שמתכתבות עם הצעת החוק הממשלתית ואנחנו צריכים להחליט אם אנחנו ממזגים אותן.

איתן כבל: אני אקריא אותן: הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון מס' 6) (החמרת ענישה בשל מתן שירותי מורה דרך ללא רישיון), התשע"ז-2017, של רשימה ארוכה של חברי כנסת; והצעת חוק שירותי תיירות (תיקון – היתר הדרכה למומחים).

איתן כבל: את הראשונה מוביל חבר הכנסת יואל רזבוזוב ואת השנייה מובילה חברת הכנסת מיכל רוזין.

לאה ורון: שלדאבוננו לא תוכל להשתתף בישיבת הוועדה היום.

איתן כבל: אני רוצה לומר ממש בקצרה כמה מילות פתיחה.

איתן כבל: אני רוצה שנתחיל מהסוף: הצעת החוק הזאת תעבור, ובמה שתלוי בי אני אדאג שהיא תעבור כבר בכנס הזה.

איתן כבל: יש שתיים או שלוש הצעות חוק שגם אם אני אידרש לעשות מרתון באיזה לילה או ערב, אני אעשה אותו.

איתן כבל: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא חשובה מאוד.

איתן כבל: אדוני השר, ייאמר לזכותך שאתה מוביל מהפכה אמיתית בתחום התיירות, ותבורך על כך.

בפיל שבחדר: הדיון היום הוא לא הצבעות ולא הקראות.

בפיל שבחדר: כל אחד יספר את הגיגיו.

בפיל שבחדר: אבל אני מודיע: הגיגים זה היום ואחר כך אין יותר הגיגים, הדיון הבא כבר עובר להקראה של סעיפי החוק.

בפיל שבחדר: ואני מבקש: חזרות – לא פה.

בפיל שבחדר: אני יודע שיש כאן קבוצות, וכל אזור יש לו ארגון הדרכה, וזה בסדר.

בפיל שבחדר: אבל שלא כל אחד מהתחום ישרשר את הדברים, אני לא אאפשר את זה.

עוד דבר: אדוני השר, בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, קודם כול תודה רבה על קיום הישיבה ועל ההירתמות למאמץ להשלים את החקיקה המאוד חשובה הזאת, אחרי עשרות שנים של ניסיונות.

יריב לוין: ברוח הבקשה שלך אני אצמצם את הגיגיי למינימום.

יריב לוין: תראו, אנחנו עדים לשיאים של כל הזמנים בתנועת התיירות הנכנסת בארץ ובכלל לתנופה גדולה בענף, וחלק מהאתגר שמונח בפנינו הוא לשפר ולהתאים את שירותי התיירות בארץ גם לתיירים, גם לישראלים שמטיילים כאן וגם להתאים את החוק הזה למציאות של ימינו, שיש בה הרבה מאוד שינויים והיא מבוססת על תפיסה עקרונית שאומרת שני דברים.

יריב לוין: אחד, צריך לצמצם את הרגולציה למינימום במקום שבו הדבר הזה אפשרי.

יריב לוין: ודבר שני, לקיים רגולציה במקום שבו אנחנו מסוגלים לאכוף אותה ולהבטיח שתתקיים ושלא תישאר בבחינת אות מתה.

יריב לוין: החוק הזה עוסק בשורה ארוכה של נושאים.

יריב לוין: יש בו היבטים מאוד חשובים שמשלימים את המהלכים שאנחנו עושים לעידוד של הקמת בתי מלון ולהתאמה של ההוראות שישנן בחוק הזה למאמץ שאנחנו עושים להביא לבנייה של הרבה יותר בתי מלון, בקצב יותר מהיר, כדי לענות על הביקוש, תוך דגש על הקמה של מלונות עממיים.

יריב לוין: החוק הזה כולל כמובן גם פרק מרכזי ועיסוק דומיננטי בסוגיה של מורי דרך, מהטעם הפשוט שזה בעצם הנושא היחיד שמסור באופן מלא ואמיתי לסמכות רגולטורית של המשרד.

יריב לוין: צריך לומר שהחוק כפי שהוא קיים היום מטיל חובה של הסתייעות במורי דרך בהיקף מאוד מאוד רחב, וגם אם יש מי שיאמר שיש בדבר הזה היגיון, הרי שבמבחן המעשה בסוף יש הרבה מאוד הדרכה בלתי מורשית ואין שום יכולת אכיפה – לא מבחינת כוח אדם וגם לא מבחינת סמכויות ויכולת לטפל בעניין הזה באופן אמיתי.

יריב לוין: מה שאנחנו בעצם מציעים לעשות זה שני דברים.

יריב לוין: אחד, לבוא ולומר שישנה חובה מלאה להסתייעות בשירותי מורי דרך לתיירי החוץ.

יריב לוין: נדמה לי שההיגיון בזה הוא ברור ומובן.

יריב לוין: דבר שני, לצמצמם ולהגדיר את החובה שישנה לגבי מורי דרך לתיירות פנים לקבוצות שהן קבוצות מאורגנות, שבהן אפשר לבקר את העניין הזה ולייצר מערכת שמסוגלת באמת לעקוב אחרי הדבר הזה, ולשחרר את המערכת מהרבה מאוד רגולציות מיותרות בהיבט הזה ובהיבט של הפיקוח על מורי הדרך עצמם.

יריב לוין: למשל, שלא יהיה צורך לחדש רישיון כל שנה, שזה דבר שבעיניי אין בו שום היגיון, הוא מטיל המון עומס על המערכת ועל מורי הדרך ואין בו שום תכלית אמיתית.

יריב לוין: ויהיו עוד שורה שלמה של הקלות בתחום הזה.

יריב לוין: לצד הדבר הזה אנחנו מעבים באופן משמעותי מאוד את סמכויות האכיפה, בעיקר על ידי כך שאנחנו נותנים בפעם הראשונה סמכות אכיפה לא רק אל מול מורה הדרך או המדריך הבלתי מורשה, אלא גם אל מול מארגני התיירות, או אל מול המסיע במקרה שאי אפשר לאתר את מארגן התיירות.

יריב לוין: בצורה הזאת בעצם אנחנו מייצרים מצב שבו מצד אחד יהיו לנו כלי פיקוח אפקטיביים אמיתיים, כולל הגדלה של הקנסות, ומצד שני אנחנו נתחם את החוק למקום שבו יש באמת הצדקה להטיל את הפיקוח הרגולטורי הזה ויש יכולת לאכוף את הדברים ולקיים מצב שההסדר הוא לא תאורטי אלא מעשי.

יריב לוין: עוד הערה חשובה מאוד לסיום.

יריב לוין: צריך לומר שעלתה טענה בתהליכי הכנת החוק בתוך הממשלה – וזו לא טענה שהייתי מזלזל בה או מבטל אותה – שאומרת שנוכח תהליך של דה-רגולציה שנעשה בהרבה מאוד תחומים, גם בתחום הזה צריך להתאים את עצמנו למה שקיים בלא מעט מקומות בעולם.

יריב לוין: הווי אומר שאין בכלל צורך ברישוי משום סוג שהוא, והמערכת מתנהלת כשוק חופשי, פרוץ ופתוח לחלוטין.

יריב לוין: אני לא חושב ולא חשבתי שזה נכון, בטח ובטח שלא לגבי תיירי החוץ, אבל כן אפשר להתווכח על הצורך הזה לגבי תיירות הפנים.

יריב לוין: ולכן בסוף הלכנו כאן לאיזשהו מודל מאוד זהיר, שאומר שנשמור על זה בתיירות החוץ באופן מלא, ובתיירות הפנים נעשה את ההתאמות שיאפשרו לנו בסוף באמת לאכוף ולייצר מציאות שהציבור עומד בה, שמורי הדרך נהנים ממנה ושהמערכת מתפקדת.

יריב לוין: בעיניי האיזון הזה הוא נכון.

יריב לוין: ואני אומר שוב, מי שירצה להרחיב את המגבלות או מוטת הפיקוח – אני חושב שבסוף הוא יצא מפסיד, כי אז המערכת הזאת פשוט לא תתפקד ולא תצליח, והדרישה לבטל את הרגולציה תלך ותעלה.

יריב לוין: ולכן אני חושב, אדוני היושב-ראש, שצריכים להיות מאוד זהירים ולהגיע לשמירה על איזון נכון.

יריב לוין: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות לברך את יוסי בר-מוחה, יו"ר אגודת העיתונאים, שבא לכאן לביקור יחד עם הבן שלו.

איתן כבל: ברוכים הבאים.

איתן כבל: אנחנו נפתח את הדיון.

איתן כבל: ראשון הדוברים יהיה דב חנין.

איתן כבל: ואחריו יוסי פתאל ואחריו איילת נחמיאס.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אנחנו באמת נכנסים לדיון חשוב ורציני ואני מאחל לכולנו שבאמת ננהל אותו בצורה רצינית וטובה.

דב חנין: אדוני השר יריב לוין, אני רוצה להצטרף לברכות אליך.

דב חנין: אני רוצה להביע הערכה אליך, אדוני השר, ולאנשי הצוות שלך, על העבודה שלכם לקידום התיירות בישראל.

דב חנין: אני אומר את הדברים האלה לא רק למען הנימוס אלא גם מכיוון שאני יודע שבנושאים שאנחנו נדון בהם בחוק הזה יש ויכוחים לא קלים.

דב חנין: ומכיוון שאני כבר פגשתי אנשים שיש להם עמדות בחוק הזה, לפעמים עמדות מאוד מגובשות ונחרצות, אני רוצה לפנות לכולנו ולומר שזה בסדר גמור להתווכח, אבל אני מציע לכולנו לנהל את הוויכוח הזה כוויכוח ענייני.

דב חנין: יש ויכוחים שהם ויכוחים של השקפות עולם, אבל לא כל ויכוח על השקפת עולם צריך להיות מלחמת עולם, ואם אנחנו ננהל את הדיון הזה בצורה עניינית וננסה לשכנע אחד את השני, אני חושב שכולנו נרוויח מהדיון הזה.

דב חנין: החוק הזה הוא באמת חוק גדול ובאמת הגיע הזמן לקדם חקיקה כזאת.

דב חנין: אני רוצה להתחיל בנקודה בהצעת החוק הזאת שאני מאוד מסכים איתה ומברך עליה, והיא ההסדר שסוף-סוף אנחנו מגיעים אליו לגבי מה שנקרא בחוק "אכסון מלונאי מיוחד".

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אתה בוודאי מכיר את המאבק הגדול שאנחנו מנהלים בענייני החופים, שאגב, זה נושא שאני מדבר עליו עם השר לוין הרבה פעמים.

דב חנין: אחד החששות שתמיד היו הוא שמתקנים שנבנים למטרות של מלונאות ישמשו כצינור מעבר לדירות פרטיות של אנשים פרטיים.

דב חנין: זה היה אחד המאבקים הכי קשים והכי ירוקים לאורך - - -

איתן כבל: הרצליה כמשל.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: ופה החוק הזה עושה שינוי מאוד גדול ומאוד חשוב.

דב חנין: הנושא של החופים הוא אחד הנושאים הכי חשובים במאבקים הסביבתיים, ואני יודע, אגב, אדוני השר, שדווקא בענייני החופים היה פרק לפני שנה או שנתיים שהיו ויכוחים אפילו בינך לבין ארגוני הסביבה, ואני חושב שבנושא הזה אני מבטא לא רק את דעתי האישית אלא את דעת כל התנועה הסביבתית, שהמהלך שאתה מקדם עכשיו, של הגדרה מאוד ברורה, כולל סמכויות אכיפה והבטחה שהמתקנים של אכסון מלונאי מיוחד ישמשו למלונאות ולא צינור לבניית דירות מגורים על החוף, הוא האחד המהלכים החשובים, וצריך מאוד מאוד לברך עליו.

דב חנין: אז אני מברך גם על ההגדרות וגם על סמכויות האכיפה.

דב חנין: באמת כל הכבוד.

יריב לוין: חבר הכנסת חנין, אני רוצה להשלים בעניין הזה.

יריב לוין: מעבר להסדרה שאנחנו עושים כאן אנחנו גם עושים שינוי מדיניות.

יריב לוין: המדיניות שלנו היא לא ללכת למקומות האלה.

יריב לוין: זאת אומרת, מלון זה מלון ודירות זה דירות, ואם רוצים לעשות עירוב שימושים אז זה אולי יכול להיות על אותו מגרש, אבל בשני מבנים נפרדים.

יריב לוין: אבל דירה שהיא שלושה חודשים ככה וחצי שנה אחרת – זה לא עובד וזה פתח לכל הרעות החולות שהזכרת, וזה התיקון שאנחנו הולכים אליו.

דב חנין: אז אני שוב חוזר ומביע הערכה גם להדגשה והחידוד הזה שלך, אדוני השר.

דב חנין: סוגיה שבה אני מוטרד בחוק הזה היא הסוגיה של מורי הדרך.

דב חנין: אני אומר את זה גם כאדם שבאופן אישי מאוד אוהב לטייל ואני גם חייב להודות שלפעמים אני גם מדריך.

דב חנין: למרות שאני לא מורה דרך אני לפעמים מדריך את המשפחה שלי, חברים שלי, קבוצות שאני הולך איתן.

דב חנין: אבל ברור לי לגמרי שלהדריך בישראל זה מקצוע לא קל ולא פשוט, ואני בוודאי לא רוצה לקחת על עצמי את היומרה ואת האחריות להדריך אנשים כשאני לא מוסמך לבצע את ההדרכה הזאת.

דב חנין: למשל, אנחנו היינו כולנו עדים לאחרונה לטרגדיה הגדולה שהייתה עם חניכי המכינה שהלכו לטייל בנחל צפית.

דב חנין: אני אומר לך בוודאות שאם היה שם מורה דרך, הוא היה יודע בוודאות לגרום להם לא להיכנס לנחל הזה.

דב חנין: זה נחל שאפילו אני יודע שלא נכנסים אליו בשיטפונות, אבל מורה דרך היה בוודאי יודע להגיד להם את זה בצורה יותר ברורה.

דב חנין: זאת אומרת שהנחיה של תיירות, כולל תיירות פנים, לפעמים עשויה אפילו להיות עניין של חיים ומוות.

דב חנין: אלה דברים מאוד רציניים: אתה לוקח אחריות על קבוצה של אנשים, אתה מכניס אותם לכל מיני מקומות, חלקם יכולים להיות מסובכים.

דב חנין: היבט שני של העניין זה שמדובר בתחום ידע, ויש אנשים שרכשו את הידע הזה לאורך הרבה שנים.

דב חנין: ואני לא בא רק מנקודת מוצא שאומרת שצריך להגן על אנשים שרכשו מקצוע, אלא אני בא מנקודת מוצא שאומרת "אני רוצה את הידע".

דב חנין: הידע הזה, היכולת להעשיר אנשים, גם אם הם תיירי חוץ וגם אם הם תיירי פנים, בהבנה של האופי והעומק והעושר של הארץ הזאת, תרבותית, היסטורית, לאומית, חברתית – אלה דברים שאסור לתת להם ללכת לאיבוד.

איתן כבל: דב, סיים.

דב חנין: אני מסיים.

דב חנין: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני הייתי מציע לשקול מערכת שונה ממה שיש כאן בחוק, מערכת שתחייב היעזרות במורי דרך גם בתיירות פנים.

דב חנין: אגב, כשאני אומר תיירות פנים אז אני מתכוון בוודאי גם לתיירות חוץ, כולל הנושא של השפות המיוחדות, שאני לא כל כך מבין למה בשפות מיוחדות אנשים לא צריכים לקבל הדרכה של מורה דרך מקצועי.

יריב לוין: לא, זה לא העניין.

דב חנין: אוקיי, ניכנס לזה בהמשך.

איתן כבל: אנחנו נגיע לזה, בואו לא נפתח את זה עכשיו.

מיקי לוי: תיירות פנים זה גם אלה שבאים מחו"ל ומטיילים פה?

קריאות: לא.

איתן כבל: חברים יקרים, זה דיון ראשון, אנחנו רק מדברים על העקרונות, אנחנו עוד נגיע לדברים האלה.

איתן כבל: דב, אתה אמנם מקבל פריבילגיה כדובר ראשון, אבל בבקשה לא לקחת זמן של האחרים.

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: אני בעד להגן על העושר הגדול הזה שמורי הדרך נותנים לנו, גם בתיירות חוץ וגם בתיירות פנים, ואני מציע לחשוב על מנגנון שבו אנחנו נותנים איזשהו פתרון ייעודי נקודתי, למשל סופר שיודע להדריך טיול בעקבות ספרים - - -

איתן כבל: יש לי מחשבה בראש, אני לא רוצה עכשיו להגיד אותה כי אז הם לא יבואו יותר...

דב חנין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, דב, אני מודה לך מאוד.

איתן כבל: יוסי פתאל, מנכ"ל לשכת מארגני תיירות נכנסת, בבקשה.

יוסי פתאל: תודה רבה.

יוסי פתאל: שר התיירות יריב לוין מנהל את המשבר הראשון בהיסטוריה של ישראל של עודף תיירים.

יוסי פתאל: את זה עוד לא הכרנו.

יוסי פתאל: וכל מי שחושב שיש התאוששות עד המשבר הבא – טועה.

יוסי פתאל: יש פה סיטואציה של עליית מדרגה שהמדינה לא ידעה מעולם, ולכן יש משקל חשוב לדברים שאני מבקש להגיד.

יוסי פתאל: אני מדבר רק על תיירות נכנסת, מה שנקרא בחוק "תיירי חוץ", להבדיל מתיירות פנים ותיירות יוצאת.

יוסי פתאל: כפי שכתוב בדברי ההסבר של הצעת החוק, כל מה שקשור להבטחת הזכויות הצרכניות בעצם יוצא מחוק שירותי התיירות לחוקי הגנת הצרכן.

יוסי פתאל: בזה מדינת ישראל בעצם הלכה אחרי הדירקטיבות האירופיות, שהסירו את הרישוי והפיקוח, הגדירו את זכויות הצרכנים, ואמרו לצרכנים "אתם בעצם תפקחו על השוק".

יוסי פתאל: לצערי מדינת ישראל העתיקה את הדירקטיבות עם שגיאות כמובן, והעיקרון הפרלמנטרי שרוצים להשיג, שבכל רגולציה מעבירים את הכוח לצרכנים, שיכולים לשמור בעצמם על הזכויות שלהם וללכת לבית משפט, נשמר בהצעת החוק הזאת רק לגבי תיירות פנים, כלומר, לגבי ישראלים שנופשים כאן ותיירים שיוצאים לחו"ל, בעוד שהופקרו לחלוטין זכויותיהם של התיירים שמגיעים לישראל.

יוסי פתאל: בפועל, במשא ומתן לקראת החוק הזה, הוסכם בין המשרדים שהתחום של התיירות הנכנסת יהיה בידי משרד התיירות.

יוסי פתאל: אלא שהדבר הזה לא קרה, בגלל הרצון הגורף שלא תהיה רגולציה.

יוסי פתאל: אני גם חושב שיש הסכמה בינינו לבין המשרד שהדבר הזה צריך איזשהו תיקון, אבל אין הסכמה על הדרך לעשות זאת.

איתן כבל: לא מופרך מה שאתה אומר, אבל נצטרך לקיים על זה בתוכנו - - -

יוסי פתאל: ברור.

יוסי פתאל: אני רוצה להגיד את הברור מאליו לגבי החשיבות של תיירות נכנסת.

יוסי פתאל: הנושא של המארגנים הוא פיל לא פחות גדול וחשוב.

יוסי פתאל: תיירות נכנסת לישראל מהווה נכס אסטרטגי תדמיתי של מדינת ישראל.

יוסי פתאל: אני אומר את זה לא בכדי.

יוסי פתאל: אנחנו יצואנים מספר אחת של שירותים של מדינת ישראל, והתרומה שלנו בתחום הזה איננה נופלת מכל הפעולות הדיפלומטיות וההסברתיות שעושה מדינת ישראל.

יוסי פתאל: ואחרי שכולם מסכימים שהתיירות הנכנסת חשובה ואחרי שהשר אומר שצריך לשמור ולאכוף את עניין ההדרכה – אני רק לא הבנתי על מי לאכוף.

יוסי פתאל: אם אין מארגן שאפשר להגיד לו "אתה חייב להעסיק מדריך" – ואין מארגן בהצעת החוק הקיימת – הדבר הזה בעצם לא - - -

איתן כבל: אוקיי.

מיקי לוי: איפה בירושלים?

יוסי פתאל: מזרח ירושלים.

מיקי לוי: אני לא יודע אם השתנה משהו, אבל זה אסור.

יוסי פתאל: תא הדואר הוא בירושלים והארגון הוא פלסטיני, הוא פועל משם – והם משווקים את כל ישראל.

יוסי פתאל: הם לא חייבים לא בהדרכה, לא במס הכנסה, לא במע"מ, לא בכלום.

יוסי פתאל: אגב, המצוקה היא גם של מזרח ירושלים.

יוסי פתאל: כל המארגנים הגדולים במזרח ירושלים הפכו להיות חברים אצלנו בלשכה, מכיוון שהרשות פוגעת גם בהם.

יוסי פתאל: לכן הנושא של שמירת הזכויות של התייר – שאף אחד לא מצליח להסביר איך זה קיים בתוך ההצעה הנוכחית – חייב לבוא לידי פתרון.

יוסי פתאל: אני רוצה להגיד משפט אחרון וחשוב.

יוסי פתאל: בזמן שהוועדה יושבת פה ומדברת, במשרד הפנים יושבים ומתקנים תקנות מי יוכר כמארגן תיירות.

יוסי פתאל: אגב, כשאנחנו צריכים להוציא ויזה אנחנו צריכים להוכיח מינימום ניסיון, מינימום מחזור כספי, ולתת ערבויות במיליוני שקלים לקבוצות.

יוסי פתאל: זאת אומרת, הוועדה פה מדברת כאילו אין רגולציה, בזמן שגם משרד התיירות מכיר היום בקריטריונים למארגנים.

יוסי פתאל: בקרוב יבוא לוועדה פרופ' מור-יוסף עם תקנות שיבקשו לאשר מיהו מארגן תיירות לצורך הנפקת ויזות למדינת ישראל.

יוסי פתאל: לכן צריך לעשות פה איזשהו תיאום.

יוסי פתאל: אם כולם יכולים לעשות, אז כל אחד יכול להגיש.

יוסי פתאל: אם לא כל אחד יכול להגיש, אז יש הגדרה מיהו מארגן תיירות נכנסת, וצריך לחבר בין הדברים.

יוסי פתאל: משפט אחרון שלי.

יוסי פתאל: אנחנו לא רוצים רישוי ופיקוח.

יוסי פתאל: היתרון שנשמר לגבי תיירות יוצאת ותיירות פנים, שבו הוגדרו זכויות הצרכנים, צריך להישמר גם לגבי תיירים שמגיעים למדינת ישראל.

יוסי פתאל: המנגנון צריך להיות מפותח.

יוסי פתאל: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברת הכנסת איילת נחמיאס, ולאחר מכן בני כפיר.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: אני אתחיל בהסבר על החולצה שאני לובשת.

איילת נחמיאס ורבין: אני באתי היום לכנסת יחד עם הדר גולדין ואורון שאול.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתכוונת ללבוש חולצה כזאת כל שבוע.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עומדים בפתחה של השנה הרביעית ל"צוק איתן", ואני יודעת שאני יכולה לסמוך על יריב לוין שכשיבואו הדיונים בנושא הקלות הומניטריות – שהן חשובות מאוד בהקשר של עזה – הוא לא יהיה מאלה שישכחו את הדר ואורון.

איילת נחמיאס ורבין: המאבק שלהם הוא לא רק שלהם, הוא של כולנו.

איילת נחמיאס ורבין: ומאוד מאוד קשה לי התחושה שהמשפחות האלה עומדות לבד, שהמאבק לשחרור הוא שלהן לבד.

איילת נחמיאס ורבין: וככל שאני יכולה, חברת כנסת אחת מתוך 120 – ואני בטוחה שיהיו עוד אחרים שיצטרפו אליי - - -

נורית קורן: את לא לבד, יש עוד.

איילת נחמיאס ורבין: התכוונתי לבד בחולצה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאמינה ומקווה שיצטרפו אליי עוד רבים אחרים.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שיש בבית הזה עוד רבים שזה חשוב להם ומעסיק אותם.

איילת נחמיאס ורבין: אז תודה רבה שנתתם לי את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אעבור לנושא שלפנינו.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לברך את השר יריב לוין, בן כיתתי למשפטים בירושלים.

איילת נחמיאס ורבין: אני שמחה ונרגשת שיש כזאת עלייה בתיירות בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: כל פעם שמדברים על התעשייה – ואני יושבת-ראש שדולת התעשייה – וכל פעם שמדברים על ההייטק אני שמחה ופורחת, אבל אף אחד לא מבין שתיירות היא...

איילת נחמיאס ורבין: האנשים שיושבים כאן סביב השולחן הם האנשים שעושים את התיירות הישראלית, יחד עם המשרד שבראשותו אתה עומד.

איילת נחמיאס ורבין: אני משתגעת מזה שלא מבינים שזה מנוע הצמיחה הכי משמעותי של מדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ומכאן שלוחה דרישת שלום גם לאלי ורון, שהוא מהעוגנים של התיירות בישראל וגם בעלה של מנהלת ועדת הכלכלה שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט מדהים העניין הזה שלא מבינים שזה פרויקט לאומי.

איילת נחמיאס ורבין: לדעתי צריכה להיות ועדת שרים לענייני תיירות במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אני זכיתי לעמוד בראש ועדה שבדקה את המוצר התיירותי, ואני תמיד שמחה לשמוע שאתה שואל אותי שאלות על הוועדה הזאת, שהייתה ב-2007 ו-2008 ועסקה בדיוק בדברים שאתה עוסק בהם היום – בשירות המלונאי, במדריכים, בדירוג בתי מלון, בדברים שהם באמת הבסיס של השירות שאנחנו יודעים לתת לתייר שמגיע מחו"ל.

איילת נחמיאס ורבין: לפני שאני אתייחס לנושא המדריכים אני רוצה להגיד מה הדברים שחסרים לי פה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מדבר, בצדק, על כל הנושא של המחסור בבתי מלון, ואמר יפה חברי יוסי פתאל, שהתייחס למשבר שאתה מנהל אותו, שאין מספיק בתי מלון בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ב-2008 היו חסרים 3,000 חדרי בתי מלון בירושלים ו-3,000 או אפילו 4,000 חדרי בתי מלון בתל אביב.

איילת נחמיאס ורבין: היום אנחנו נמצאים במציאות אחרת, אבל ככל שאנחנו לא נשכיל לטפל בבתי המלון הקיימים, אנחנו בבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: בזמנו אנחנו הצענו קרן לשיפוץ בתי מלון - - -

איתן כבל: הם נראים כמו שיקום שכונות.

איילת נחמיאס ורבין: למה אני אומרת את זה?

איילת נחמיאס ורבין: הרי את רחוב הירקון בתל אביב לא תוכל לפרק ולפוצץ ולבנות מחדש.

איילת נחמיאס ורבין: ואנחנו חייבים להידרש לעניין הזה, משום שמבחינה כלכלית בעלי בתי מלון, למעט שלוש הרשתות הגדולות במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: הרבה בתי מלון לא מוחזקים על ידי רשתות, ולכן אנחנו חייבים להידרש לסוגיה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אני תמיד ממליצה לכולם, תיסעו על הירקון מדרום לצפון ותגידו לי איך נראית השדרה התיירותית הכי משמעותית של מדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: וטוב שאתה עוסק גם בנושא של מלונאות שיש בה גם מגורים, השילוב הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה הייתה עמדתי בזמנו בנושא החוק, עם כל המורכבות של זה, דב חנין.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו חייבים להידרש לסוגיה הזאת, ובהקדם.

איילת נחמיאס ורבין: לעניין מורי הדרך, יש פתרונות באיחוד האירופי, למשל בטיפול ייחודי באתרי המורשת.

איילת נחמיאס ורבין: מגדירים מה הם אתרי המורשת וברור לגמרי ששם חייבים להיות מדריכים מקומיים.

איילת נחמיאס ורבין: או למשל, במדינות האיחוד האירופי יש הכרה הדדית במדריכים אחד של השני.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שחייבים למצוא פתרון, כי הם באמת התמונה הישראלית הטובה ביותר שיש לנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני משוכנעת שאנחנו נמצא פתרון לבעיות.

איילת נחמיאס ורבין: משפט אחרון, בנושא הדה-רגולציה.

איילת נחמיאס ורבין: דה-רגולציה היא מאוד טובה והיא נדרשת גם בתיירות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני לא לגמרי משוכנעת.

איילת נחמיאס ורבין: .. ודווקא את מה שאמרת בנושא האכיפה אני הבנתי, אני יכולה להבין למה יש לכם בעיה באכיפה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני לא בטוחה שעלינו על סוגיות הדה-רגולציה הנכונות בהקשר של המדריכים.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן ברור לי שיהיה לנו דיון די מסובך בנושא של מורי הדרך – שהם אנשים שעושים עבודת קודש בעיניי בכל מה שנוגע למדינת ישראל ולאופן שבו אנחנו מציגים את עצמנו – ולכן אנחנו נהיה חייבים להידרש לעניין.

איילת נחמיאס ורבין: משפט אחרון אחרון באמת.

איילת נחמיאס ורבין: טבריה וצפת.

איילת נחמיאס ורבין: אני תמיד מנדנדת לך; חוץ מירושלים, טבריה וצפת הן העוגנים התיירותיים הכי משמעותיים במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: מהוועדה הזאת חייבת לצאת בשורה לערים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שאתה עושה לילות כימים בעניין הזה, כי אתה מבין שזאת בעיה – ואנחנו פה כדי לעזור.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: בני כפיר, יושב-ראש אגודת מורי הדרך, בבקשה.

בני כפיר: בוקר טוב לכולם.

בני כפיר: אני רוצה לברך את חברי הוועדה ואת כל הנוכחים באולם.

בני כפיר: אני רוצה לברך את השר על ההישגים הגדולים שלו בנושא של התיירות בישראל השנה.

בני כפיר: ההתייחסות שלי היא לגבי הנושא של מורי הדרך בחוק.

בני כפיר: יש לנו בחוק איזושהי נקודה די קריטית ודי קשה בנושא של תיירות הפנים.

בני כפיר: יש שמה התרה כמעט מוחלטת לגופים שונים במדינת ישראל לטייל בארץ ללא מורי דרך.

בני כפיר: כך נוצר מצב שבו התיירים שמגיעים מחוץ לארץ מקבלים מורה דרך מוסמך, מורה דרך שיש עליו רגולציה של המשרד ועוד דברים אחרים, בעוד שלגבי התיירות הישראלית אנחנו רואים שישנה התרה ואין צורך במורה דרך ישראלי.

בני כפיר: והשאלה שלי היא למה.

בני כפיר: למה הציבור הישראלי מקבל מדריך פחות איכותי, פחות טוב ופחות ברגולציה לעומת התיירות הנכנסת?

בני כפיר: לגבי תיירות הפנים, אנחנו מדינה אולי קצת שונה מאירופה, כי אנחנו הישראלים מטיילים כל הזמן.

בני כפיר: אנחנו יכולים לראות כל סוף שבוע וכל אמצע שבוע עשרות אנשים יוצאים לטייל, ממשפחות ועד גמלאים – ויכול להיווצר מצב שבו לא יצטרכו מורי דרך.

בני כפיר: לכן בעניין הזה אגודת מורי הדרך מבקשת מהשר ומהצוות שלו שאת הנושא של משרדי ממשלה, גופים ציבוריים, מתנ"סים וחברות גדולות – לחייב אותם במורה דרך ישראל מוסמך, כדי שכולנו נקבל את אותו דבר.

איתן כבל: תודה, אדוני, שהיית ממוקד.

איתן כבל: חבר הכנסת יעקב אשר, ולאחר מכן אילן שחורי.

איתן כבל: אבל חברים, נא להיות ממוקדים, כמו שבני הציג.

אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להצטרף לתחילת הדברים של חברת הכנסת ורבין.

פדיון שבויים ופדיון של חללים הוא ערך עליון.

אני לא חושב שיש הרבה מדינות שעושות כל כך הרבה מאמצים בדברים האלה.

כולנו מצטרפים לעניין הזה, כולנו מתפללים לעניין הזה, ואנחנו מקווים בעזרת השם שבקרוב מאוד המשפחות האלה לפחות יוכלו לפקוד את בניהם כאן בארץ.

לגבי נושא הישיבה, קודם כול אני רוצה לשבח את השר לוין.

הוא איש עבודה, אדם מקצועי, והוא גם מבין בפוליטיקה לא מעט, ולפעמים זה יתרון בשבילנו ולפעמים זה חיסרון.

הוא נכנס למשרד הזה נחוש ואני חושב שהוא עושה מהפכות גדולות.

אני גם חושב שהנושא של לקחת חוק כל כך ישן, על גבול המנדטורי, ולהתאים אותו לחיים הוא דבר חשוב.

אני רוצה לדבר על הנושא של מדריכי הטיולים או מורי הדרך או איך שנקרא לזה.

אני חושב שברגע שקיימת פונקציה שמקבלת מהמדינה הכשרה בעניין הזה, זו פונקציה שאי אפשר להתעלם ממנה.

יכול להיות שאפשר להבדיל אותה בין תיירות חוץ לתיירות פנים, אבל לא יכול להיות שמדריך טיולים שעבר את כל מה שצריך לעבור לא יוכל להדריך תיירות פנים.

יש לזה גם אספקטים אחרים, למשל אחד מהם, שאני לא יודע אם הוא מופיע בחוק, נוגע להכשרה של מי שהולך להיות מורה דרך.

אני לא יודע מה ההכשרה, איזה תואר צריך להיות למי שהולך להיות מורה דרך; אני לא יודע אם צריך תואר ראשון, תואר שני או דברים מהסוג הזה.

יש הרבה אוכלוסיות שגרות כאן בארץ ומטיילות כאן בארץ, אוכלוסיות חרדיות, אוכלוסיות כאלה ואחרות שאם היום נבוא ונחסום.

..

אני כן רוצה שיהיו טיולים שייעשו על ידי מורי דרך חרדים לציבור החרדי, ולכן חשוב לא לחסום אותם.

כי יכול להיות חסם מסוים כזה או אחר.

וגם, אחד הדברים שאנחנו צריכים לחשוב עליו כאן במדינה הוא איך עושים איגום משאבים של שתי זרועות ממשלתיות.

אני אתן דוגמה דווקא מהאסון האחרון שקרה.

בשנים האחרונות משרד החינוך הקים מרכז לאישור טיולים.

מדובר במרכז פנטסטי, שעובד בצורה ידידותית ונכונה, מקצועית מאוד, ובתי הספר מקבלים ממנו תשובות בזמן.

זה נורא חשוב הדבר הזה – בתי הספר מקבלים תשובות, מלווים אותם, נותנים להם הדרכות, מתריעים להם בזמן.

אלא מה?

זה רק למי שיש לו סמל מוסד.

זאת אומרת, אם הוא במקרה טיול של הרווחה, של קייטנות לילדים עם צרכים מיוחדים או מכינות קדם צבאיות שלא נופלות בתוך משרד החינוך, אז המרכז הזה לא נותן להם שירות.

ומה צריכה לעשות מדינה חכמה?

לאגם משאבים, לצרף כמה משרדי ממשלה תחת הדבר הזה שפועל היום כל כך טוב, ולהפעיל אותו.

ואז אולי גם היינו מונעים את האסון הזה, מי יודע.

אותו דבר אני אומר גם כאן.

לא יכול להיות שמדריכי טיולים...

יכול להיות שיש הכשרות מסוימות, עזרה ראשונה או דברים כאלה שצריך, אבל - - -

איתן כבל: על העניין הזה עוד נרחיב.

כי גם גננות לומדות עזרה ראשונה, התחילו ללמוד עכשיו נושא של הזרקה לילדים אלרגיים, כך שאפשר ללמד ולהוסיף הכול.

אז לא להכחיד את הדבר הזה ולא לגרום לחסם לאותם אנשים.

תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אילן שחורי, בבקשה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, משפט אחד, כי אני רוצה לצאת.

נורית קורן: אדוני השר, אני רוצה לשבח אותך על כל העבודה שאתה עושה במשרד התיירות.

נורית קורן: הבאת את המשרד למקום אחר ואתה גם עובד על חוקים, לשנות הכול, והחקיקה בנושא של מורי הדרך היא מבורכת, וצריך לדאוג שגם בתיירות פנים וגם בתיירות חוץ ההדרכה תהיה אותה הדרכה לכולם, ושלא יהיו מדריכים שבאים מהרשות ומדריכים על דברים אחרים.

נורית קורן: צריך לקבוע את כל הכללים האלה ואת כל התכנים שהכול יהיה אותו דבר, ושלא כל אחד יגיד משהו אחר.

איתן כבל: אנחנו הבנו מה גברתי רמזה וזה כמובן נושא שצריך לעסוק בו.

נורית קורן: ואם נאמר פה שיש משרד פלסטיני שנותן שירותים – צריך שהשר יטפל בזה, כי אסור שזה יהיה.

נורית קורן: תודה רבה.

איתן כבל: אם יריב לא ראה לנכון לטפל בזה עד עכשיו, כנראה יש לו סיבות טובות.

נורית קורן: הוא לא ראה אותם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אילן שחורי ולאחר מכן מיקי לוי.

אילו שחורי: למרות שמדי פעם יש לי ביקורת לא קטנה לשר התיירות, אני חושב שהוא עשה בשנים האחרונות, מאז שהוא מכהן בתפקיד, מהפכה לא קטנה.

אילו שחורי: מהפכה כזאת, אדוני השר, עושים פעם בדור, ויפה מאוד שאתה עושה אותה.

אילו שחורי: אבל אם כבר עושים מהפכה כזאת פעם בדור, צריך להיזהר מסיכונים, כי קלקול שיהיה, יהיה קשה מאוד לתקן אותו אחר כך.

אילו שחורי: אני מדבר על הנושא של תיירות הפנים.

אילו שחורי: אני נורא שמח לשמוע פה כמעט קונצנזוס בקרב חברי ועדת הכלכלה, אבל אני חושב שמוטת הכנפיים שאתה הצגת היא קצת רחבה מדי.

אילו שחורי: אם תואיל קצת לצמצם אותה ולדאוג לכל מיני סייגים כדי שמורה הדרך בתיירות הפנים יהיה גם הוא תחת הרישיון ולא לשחרר יותר מדי גופים שידריכו ללא רישיון, אני חושב שכולם יביאו לידי סיפוקם.

אילו שחורי: אני מתמקד יותר באזור תל אביב, אזורים עירוניים, והחוק שאתה מציע הורג אותי לגמרי.

אילו שחורי: לפי החוק שלך כל המדריכים העירוניים פשוט יחוסלו.

אילו שחורי: אז אולי כדאי לשייף טיפה יותר את התקנות ואת הסעיפים, ולא להגיד למשל של-25 איש לא צריך.

אילו שחורי: אם זה יהיה לעשרה אולי כן נוכל לחיות עם זה.

אילו שחורי: אם אפשר לחשוב על הנושא הזה, כולנו נהיה רק מרוצים.

איתן כבל: תודה, אילן.

איתן כבל: כמובן שכשנגיע לדיון נעשה את כל אשר נדרש.

איתן כבל: חבר הכנסת מיקי לוי, ולאחר מכן ידבר יובל בן ארי.

איתן כבל: בבקשה, מיקי.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני מבקש להצטרף קודם כול לחברתי חברת הכנסת איילת נחמיאס בנושא פדיון השבויים.

מיקי לוי: אין ראוי מכך.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: אדוני השר, היה כדאי לך לבוא היום, עוד לא שמעתי דבר כזה בוועדות, בדרך כלל מחכים לשרים במארב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יודע מתי להגיע ומתי לא.

יריב לוין: אני מתחנן רק שיקבעו לי מועדים לבוא לפה...

איתן כבל: מיקי, אני רוצה שכולם יספיקו לדבר, אז בבקשה.

מיקי לוי: אני אהיה הכי קצר.

מיקי לוי: אז באמת היה כדאי לך, כי כולם משבחים אותך, ואני בתוכם.

מיקי לוי: רק השבוע פניתי אליך בנושא סוכני הנסיעות ומצאתי ידיים מושטות ופנים מאירות כדי לפתור את הבעיות.

מיקי לוי: אני יכול לציין את שיתוף הפעולה איתך בנושא הפחתת הרגולציה בנושא המלון – הורדת העלויות בנושא הביטחון, שהיו אסטרונומיות לפני שהשר הגיע.

מיקי לוי: תודה רבה לך על שהיטית לי אוזן בעניין הזה.

מיקי לוי: המהלך של מתן זכות לתיירות נכנסת לאלה שנוסעים לאילת – שאפו ענק בעניין הזה.

מיקי לוי: ובנוסף, מעל 3.5 מיליון תיירים – לא היה כדבר הזה.

מיקי לוי: באמת, רק לשבח אותך.

מיקי לוי: אני לא אחזור על דברים אחרים, אני רוצה לדבר פחות משלוש דקות.

מיקי לוי: בנושא מדריכי תיירות הפנים אני מצטרף לכולם.

מיקי לוי: ראוי שהנושא הזה ייפתר, אדוני היושב-ראש, ואני מאחל לך המשך דרך מוצלחת.

איתן כבל: תודה, אדוני, אני מאוד מעריך את הדברים שלך.

איתן כבל: יובל בן ארי ולאחר מכן חבר הכנסת חאג' יחיא.

איתן כבל: יובל, בבקשה.

איתן כבל: בקצרה.

יובל בן ארי: תודה רבה, שמי יובל בן ארי, אני מורה דרך דובר סינית.

יובל בן ארי: אני כבר שש שנים בענף, מדריך אך ורק תיירים סינים.

יובל בן ארי: מורי הדרך דוברי הסינית עובדים המון; אני חושב שאני מתקרב ל-1,000 תיירים בשנה.

יובל בן ארי: התיירים הסינים שמגיעים לארץ מטיילים בממוצע כשבוע בישראל.

יובל בן ארי: במהלך השבוע הזה אנחנו מדברים איתם על המון נושאים, הם מאוד סקרנים, הם רוצים לדעת הכול, הם לא מפסיקים לשאול שאלות על תרבות יהודית, על עדות בישראל, על שלוש הדתות שנמצאות פה, על הסכסוך הישראלי-פלסטיני, על הכול.

איתן כבל: אחרי שעשית לנו את ההדרכה, מה אדוני מבקש?

יובל בן ארי: בשורה התחתונה, הם עוברים פה קורס מזורז בידיעת הארץ.

יובל בן ארי: החשיבות של זה היא אדירה.

יובל בן ארי: קחו אותי ותכפילו ב-150: יש כיום 150 דוברי סינית שעושים בדיוק את זה, כל הזמן.

יובל בן ארי: קחו אותי ותכפילו ב-3,000 או 4,000, שזה כולל בעצם את שאר דוברי השפות בישראל.

יובל בן ארי: בחוק הזה יש סעיף שנקרא סעיף שפות ייחודיות, שמאפשר לשר להחליט ששפה מסוימת היא שפה ייחודית ובכך להתיר לתיירים דוברי השפה הזאת לטייל בארץ ללא מדריך.

יובל בן ארי: זאת סכנה גם להסברה הישראלית וגם סכנה בטיחותית וביטחונית.

יובל בן ארי: אם ישראלי זכאי למדריך מקומי, קל וחומר שתייר חוץ, ובמיוחד הסיני, שבעצם מגיע ממאדים, מגיע לו מדריך מקומי שידע לתת לו תמונה רב-ממדית של המקום ויוכל להגן עליו.

יובל בן ארי: יוסי פתאל הזכיר פה את שמירת זכויות התייר.

יובל בן ארי: זה בדיוק זה.

יובל בן ארי: צריך להגן על התייר.

יובל בן ארי: והגנה על התייר זה להעניק לו מדריך מקומי בוגר קורס מורי דרך.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, ולאחר מכן יוני שפירא, יושב-ראש אגודת "מורשת דרך" לתיירות נכנסת.

תומר שלוש: סליחה, אפשר שגם מישהו שהוא לא מורה דרך ידבר?

תומר שלוש: אני מדריך שהוא לא מורה דרך, ועד עכשיו דיברו ארבעה מורי דרך.

לאה ורון: אתה ניר או שרגא?

תומר שלוש: אני תומר שלוש.

איתן כבל: סליחה, יש נוהל.

איתן כבל: אם אדוני לא יירשם לדיבור - - -

תומר שלוש: אני מצטער, פשוט הוזמנתי לדיון וחשבתי שזה אומר שאני יכול - - -

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: אני ארשום אותך, הרי ברור שחשוב שגם קולכם יישמע.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אנחנו רואים בחוק הזה רפורמה רצינית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני עדיין לא רואה בה את הגירוי של תיירות הפנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שרוצה לנפוש יוצא לחו"ל, כי שם יותר זול מאשר לנפוש בארץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולנושא הזה אני לא רואה שיש פתרון ברפורמה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהגיע הזמן שאנשים יוכלו לטייל ולנפוש גם בארץ במחירים תחרותיים לפחות עם טורקיה, עם יוון וכדומה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנקודה השנייה זה מורי הדרך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את ההפרדה בין מורי דרך לתיירים מחו"ל לבין תיירים מהארץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לדבר בכמה משפטים על מורי דרך לארץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי רוצה להפריד בין קבוצות קטנות לקבוצות גדולות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לקבוצה קטנה אפשר שיהיה אפילו לא מורשה מבחינתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אם יש לנו למשל תלמידי בתי ספר, שזה הרבה – פה אני הייתי רוצה לראות מורה דרך מוסמך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מה שהתלמיד שומע נחרת לו בראש, ולפעמים הוא שומע דברים לא נכונים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לפחות שיהיה מישהו מורשה, שידע להעביר את הנתונים, את החומר, את המקומות, את הידע הנכון, כך שאנחנו נוכל להיות בטוחים שלא תהיה החרגה בטיולי פנים לבתי ספר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: תודה גם שדיברת קצר.

איתן כבל: יוני שפירא, בבקשה.

יוני שפירא: שלום, שמי יוני שפירא, אני יושב-ראש אגודת "מורשת דרך", שעיקר עיסוקה בתיירות נכנסת.

יוני שפירא: מטרת החוק היא להגן ולארגן את כל נושא ההדרכה, וכמובן שההדרכה לתיירות נכנסת היא מהחשובות ביותר, ונושא האתיקה של ההדרכה גם הוא חשוב מאוד.

יוני שפירא: לפני כחודשיים, השר, אנוכי, יוסי פתאל ומר בני כפיר עמדנו וחתמנו על אמנת האו"ם הבין-לאומית לאתיקה, שבה מוגדר שמורי הדרך משמשים כשגרירים של ארצותיהם, אזור מגוריהם, כנאמני מורשת, מסורת, היסטוריה והתרבות של הסביבה בה הם חיים, והם מחוללי חוויה, ורק אלה שבעלי רשות מוסמכת והסמכה רשאים להדריך, וכל מי שאינו כשיר, מתאים או יאה לתת פרשנות, אינו מקובל על הארגון הבין-לאומי.

יוני שפירא: כך שאנחנו מאוד מקווים שכל הנושא של הגדרת רועה רוחני, כומר או גורם אחר שידריך אנשים בארץ כאשר הוא אינו מוסמך, לא יתקבל.

אילו שחורי: זה גם כתוב בקוד האתי של משרד התיירות.

יוני שפירא: זה גם כתוב בקוד האתי של משרד התיירות, אכן.

יוני שפירא: הנושא הזה הוא לחם חוקנו, אבל חשוב להבין שאין בהגדרה של אף מדינה תיירותית נושא של רועה רוחני וכומר.

יוני שפירא: באירופה כומר חייב להשתמש במורה דרך מקומי, גם אם הוא מדריך בוותיקן.

איתן כבל: יוני, העניין ברור.

איתן כבל: רציתי שרק תציף את העניין, נתעמק בזה בתוך ההקראה.

יוני שפירא: החשש שלנו הוא שאישור לגורמים כמו רועה רוחני...

יוני שפירא: אנחנו, כאשר אנחנו נמצאים איתו באוטובוסים, איננו מונעים ממנו לתת את כל ההדרכה באתרי הפולחן ולקיים את כל הטקסים.

יוני שפירא: אבל ללכת למוזיאון ישראל, או "יד ושם" או מצדה, שאינם אתרים פולחניים – זה אינו מקומו.

יוני שפירא: אגב, אנחנו גם שומעים נרטיבים איומים לגבי ישראל.

יוני שפירא: החשש שלנו הוא שברגע שיבחרו איזושהי קבוצה וידירו אותה, זה לא יעבור את מבחן בג"ץ, ואז גם רב רפורמי יגיד בטיול בר מצווה שהוא רועה רוחני, ואז גם אימאם טורקי - - -

איתן כבל: אדוני, אל תעלה איתנו לרזולוציות כאלה.

איתן כבל: רק רציתי שתשים את הנושא על השולחן, כדי שנדע שזה נושא שאנחנו צריכים לטפל בו.

איתן כבל: בהקראה אנחנו כמובן נאפשר לרדת לעומקם של הדברים, פה אנחנו רק מציפים את הנקודות.

יוני שפירא: זו נקודה שאנחנו רוצים להציף.

איתן כבל: בסדר גמור.

יוני שפירא: ועוד נקודה אחת היא הבעיה המאוד קשה של אכיפה.

יוני שפירא: אני חושב שמן הראוי להזכיר שבתזכיר החוק, ביולי 2017, הובא פתרון ראוי בנושא הזה, שקשור ליוסי פתאל, שאומר שסוכנות נסיעות או מארגן הסעות יהיו מחויבים במורה דרך.

איתן כבל: אוקיי, חברים, אנחנו נגיע לעניין הזה.

איתן כבל: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה, ולאחר מכן נאפשר לתומר שלוש לדבר.

איתן כבל: לאה, בבקשה.

לאה פדידה: תודה, כבוד היושב-ראש וכבוד השר.

לאה פדידה: כחמש שנים הייתי מדריכת טיולים בארץ ישראל ואני יודעת מה החשיבות של החוק הזה לתיירות וכמה כל מדריך ומדריכה הם בעצם שגרירים במערך ההסברה של המדינה הזאת.

לאה פדידה: זה שמגיע תייר מבחוץ ופוגש במורה דרך מוסמך שעבר הכשרה – זה אל"ף-בי"ת.

לאה פדידה: וגם אם הוא בא עם רועה רוחני או מדריך מבחוץ שווה ערך, אסור לנו לאפשר שהוא יהיה בלי מורה דרך צמוד משלנו, או לפחות מישהו שעבר הכשרה כלשהי שמדינת ישראל יודעת מהי ומה הוא מדריך.

לאה פדידה: אנחנו מדינה קטנה מדי ועם הרבה בעיות בשביל להשאיר דבר כזה פרוץ, ואז חלילה יציגו אותנו אחרת.

לאה פדידה: לכן אני מבקשת שבכל תיירות פנים, גם אם מאשרים רועה רוחני או כל דבר אחר, שיוצמד מורה דרך מהארץ או לפחות יעבור הסמכה.

לאה פדידה: אבל, להבדיל, אני לא יכולה להסכים איתך שכשאני מטיילת בארץ אני תיירת פנים.

לאה פדידה: אני לא תיירת, אני תושבת המקום.

לאה פדידה: וכשאנחנו מדריכים את האנשים שלנו בתוך הארץ, שזה סיורים חינוכיים ערכיים, אנחנו לא מחויבים למורי דרך.

לאה פדידה: אני הייתי מדריכת טיולים שעברה במכון "אבשלום" ואחר כך גם קיבלתי תקן של משרד החינוך – ולא הייתי מדריכה פחות טובה.

לאה פדידה: אולי לא טובה מספיק בשביל תיירות חוץ – שעל זה אני מסכימה שצריך שיהיו רק מורי דרך – אבל בתיירות פנים, שאנחנו צריכים להסביר את ההווי, את האגדה על קיסוסית, לספר מה קרה במעיין ואיך נוצר מעיין שכבה – כאן אנחנו חייבים לשים גם מדריכים אחרים.

לאה פדידה: כן עם תנאי סף, כן מדריכים שעברו הכשרה מסוימת, עברו קורס, עברו בטיחות, עברו לימודים – אבל לא חייבים להיות מורי דרך.

אילו שחורי: למה שלא יעברו קורס מורי דרך?

איתן כבל: עזוב, אילן, אנחנו לא פותחים את הדיון עכשיו.

לאה פדידה: כדי שהשוק יהיה פתוח.

לאה פדידה: וזה להבדיל מכל תיירות החוץ, שבה חייב להיות מורה דרך משלנו, שעבר הכשרה ושאני סומכת עליו שיהיה השגריר הטוב ביותר למדינה שלנו.

לאה פדידה: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך, גברתי.

איתן כבל: תומר שלוש, בבקשה.

איתן כבל: ולאחר מכן גיא ג'ורנו מרשות המסים.

תומר שלוש: תודה רבה.

תומר שלוש: אני בעשר השנים האחרונות עבריין.

תומר שלוש: אני מדריך סיורים בתל אביב, ולכן אני עבריין כלפי החוק, כי החוק אומר שאסור להדריך סיורים אם אתה לא מורה דרך.

לאה ורון: זה עוד לא התקבל.

תומר שלוש: אני מספר על תולדות המשפחה שלי, משפחת שלוש, שהגיעה ארצה לפני 170 שנה והשתתפה בהקמת תל אביב.

תומר שלוש: החוק הזה הוא בשבילי, כי הוא יאפשר לי ולעוד עשרות ומאות מדריכים כמוני להעביר סיורים בנושאים מגוונים, מקולינריה ועד סיורי אומנות וגרפיטי, מספרות ועד אדריכלות.

תומר שלוש: יש אלפי אנשים בישראל שנהנים מדי יום מסיורים מהסוג שאני מדריך, ואני קורא לכם, חברי ועדת הכלכלה של הכנסת, לפתוח את מקצוע ההדרכה לכל אדם שמעוניין לעשות זאת.

תומר שלוש: אין סיבה שתהיה הבחנה בין ישראלים לתיירים, ולכן אני קורא לכם לחשוב מחדש על העניין הזה.

תומר שלוש: ולחבריי מורי הדרך שהגיעו לדיון וזכו להרבה מאוד זמן להביע את דעתם – אני רוצה לומר לכם שלדעתי החוק הזה הוא הרבה יותר טוב, משום שהוא יאפשר לי להדריך ישראלים, אבל אני חושב שכדאי לפתוח את המקצוע הזה גם לתיירים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לך, מר שלוש, שהחוק לא אמור לשרת רק אותך, הוא צריך לשרת גם אותך.

איתן כבל: החקיקה אמורה להיות חקיקה מאזנת בין כל הגורמים, וזאת מהות הדיון כאן – למצוא את אותן נקודות איזון - - -

בני כפיר: - - -

איתן כבל: בני, בבקשה לא.

איתן כבל: עוד יהיה לכם זמן לריב ולהתווכח על הדברים.

בני כפיר: אין לנו בעיה איתו.

איתן כבל: גיא ג'ורנו, בבקשה.

גיא ג'ורנו: נעים מאוד, אני גיא ג'ורנו, מהמחלקה המקצועית של מע"מ, רשות המסים.

גיא ג'ורנו: באמצעות החוק שאתם מתכוונים להעביר אני באתי להציף את השלכות המע"מ שתהיינה על התיירות הנכנסת.

גיא ג'ורנו: בחוק התיירות החדש אתם הולכים לשנות את ההגדרות של בית מלון, והן ישפיעו של שני חוקים: חוק מס ערך מוסף וחוק אזור סחר חופשי באילת.

גיא ג'ורנו: אני אתחיל מלמעלה ואז אני ארד באופן פרטני.

גיא ג'ורנו: המטרה של חוק מס ערך מוסף היא להוות מקור תקציבי למדינת ישראל ולתת הקלות לענפים מסוימים, ממש ספציפיים, שהמחוקק ביקש להקל עליהם.

גיא ג'ורנו: אחת ההטבות היא שיעור מס אפס – כלומר, אין מס עסקאות ומנגד מנכים מס תשומות – כאשר מדובר בתיירות נכנסת של תיירים ולינה בבית מלון.

גיא ג'ורנו: ההגדרה היום לבית מלון בחוק מע"מ היא מאוד רחבה ולמעשה כוללת בתוכה גם צימרים או כל מקום שניתן להלין בו חמישה אנשים ויותר.

גיא ג'ורנו: תיקון החוק כך שהגדרת בית מלון תהיה 25 יחידות, למעשה מוציא ממעגל הטבות המס לתיירים בתיירות נכנסת את - - -

איתן כבל: ג'ורנו, אתה עובד בממשלה?

איתן כבל: אתה עובד מדינה?

גיא ג'ורנו: כן.

איתן כבל: מה, לא שיתפו אותך בחוק?

גיא ג'ורנו: אם אני לא טועה אנחנו העברנו את עמדתנו.

גיא ג'ורנו: יש לנו את עמדת רשות המסים כפי שהועברה אליכם.

איתן כבל: החבר ג'ורנו, אני לא מתעלם - - -

יריב לוין: זאת הערה חשובה, הרי אנחנו לא רוצים לעשות נזק.

איתן כבל: זאת הערה חשובה.

איתן כבל: אני אעצור אותך כאן.

איתן כבל: אני מנחה את אדוני לבוא בדברים עם המשרד.

איתן כבל: אין מצב שאנחנו מגיעים לדיון ועוסקים בסעיפים שנוגעים אליכם לפני שהממשלה מגיעה להסכמות ולהבנות, זה קצת צורם.

איתן כבל: בוודאי אחרי עשר שנים.

יריב לוין: זאת הערה חשובה.

יריב לוין: אולי צריך לעשות תיקון עקיף לחוק מע"מ כדי להתאים את ההגדרות, אין ספק שזה צריך להיות מסונכרן, אין בכלל שאלה פה.

גיא ג'ורנו: חשוב לציין שלרשות המסים אין עמדה אם זה טוב או לא טוב, אנחנו רק מביאים את הסוגיה.

איתן כבל: ברור, אני רק אומר שבשלב הזה הדברים כבר צריכים להיות מסודרים ולהיות מובאים לכאן כשאתם כבר רואים אותם עין בעין.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: חני סובול, בבקשה.

חני סובול: בראשית הדברים אני רוצה לברך על הצעת החוק ואת שר התיירות יריב לוין.

חני סובול: אנחנו סבורים שההצעה הזאת תקיים את ענף התיירות, תשמור על איכות העוסקים ותסייע לתדמית של ענף התיירות בארץ ובעולם.

חני סובול: בשולי הדברים, חבר הכנסת מיקי לוי, שיצא בינתיים, דיבר על נושא מאוד משמעותי שקרה אתמול.

חני סובול: אני רוצה להגיד שוב תודה, גם לשר וגם למיקי לוי.

חני סובול: אנחנו הצלחנו להעביר בוועדת שרים לענייני חקיקה את הצעת החוק שאנחנו נוכל להמשיך ולמכור ביטוח.

חני סובול: אני יודעת שעבדתם על זה הרבה מאוד, ועל זה תודתנו לכם.

חני סובול: לעניין חוק שירותי תיירות, יש פה שני נושאים שהם בעייתיים מבחינתנו, ואני לא חושבת שנתנו עליהם את הדעת.

חני סובול: הנושא הראשון הוא מכירת כרטיסי טיסה.

חני סובול: בעבר, כשהחוק הזה חוקק, כרטיסי טיסה נמכרו אך ורק על ידי סוכני נסיעות.

חני סובול: היום יש לנו תחרות גם מול חברות התעופה, שמוכרות גם הן כרטיסי טיסה.

חני סובול: וכאן, בהצעת החוק, חברות התעופה יצאו מתחולת הצעת החוק.

חני סובול: כך יוצא שערוץ הפצה שמוכר את אותו מוצר בדיוק – החוק לא חל עליו בצורה שווה.

חני סובול: אני בטוחה שזו תקלה, וצריך לתקן אותה.

חני סובול: כי זה פשוט לא הגיוני שיהיה חוק שמייצר אנומליה בין סוכן נסיעות לבין חברות תעופה על אותו מוצר, שזה כרטיס טיסה.

חני סובול: הנושא השני קשור להדרכה.

חני סובול: אנחנו לא מביעים כרגע את דעתנו האם צריך הדרכה לעניין תיירות פנים או לא, אבל אם יוחלט שצריך, אז השאלות אם ההדרכה בוצעה על ידי סוכן נסיעות או לא והאם כמות המשתתפים היא 25, 23 או 20 – הן לא שאלות רלוונטיות.

חני סובול: החוק צריך להיות אחיד ושווה, ולא יכולה להיות אנומליה רק בגלל צורת הזמנת הסיור, כלומר, אם הוא הוזמן על ידי סוכן נסיעות או מסיע.

חני סובול: אנחנו יכולים לתת את הדוגמה הכי פשוטה, אנשים שעושים טיולי בר מצווה.

חני סובול: יש משפחות קטנות ויש משפחות מאוד גדולות.

חני סובול: אז מה?

חני סובול: אז משפחה גדולה של מעל 25 איש תצטרך מורה דרך מוסמך ומשפחה קטנה לא תצטרך, כי היא לא תארגן את זה באמצעות סוכנות נסיעות?

חני סובול: יש פה אנומליה, זה לא הגיוני, חייבים לסדר את זה.

חני סובול: תודה רבה.

לאה פדידה: פורום קהלת, עורכת הדין אפרת צנגן, בבקשה.

אפרת צנגן: אנחנו לצערנו לא מצטרפים לרוב המכריע שיש כאן בעד ההבחנה בין תיירות פנים לתיירות חוץ.

אפרת צנגן: אנחנו מרגישים שהחוק הזה הוא לא מידתי בפגיעה שלו בחופש העיסוק.

אפרת צנגן: אנחנו לא מבינים את ההצדקה שיש פה לפגוע במדריכי טיולים.

אפרת צנגן: גם אני הייתי מדריכת טיולים בעברי, בשירות הלאומי, ואנחנו לא מבינים את ההצדקה לפגוע במדריכי טיולים מקומיים.

אפרת צנגן: צריך הצדקות מאוד חזקות כדי לפגוע בחופש העיסוק, וגם בחופש הביטוי, שנמצא בשוליים של זה.

אפרת צנגן: דיברו פה על כל מיני אנומליות, ואנחנו רואים שבאמת יש פה כל מיני אנומליות שהחוק יוצר בין תיירות פנים לתיירות חוץ.

אפרת צנגן: חברת הכנסת לאה פדידה, את דיברת על זה שאת לא תיירת, ואנחנו מחזקים את זה – מי שמטייל פה בתוך הארץ הוא לא תייר.

אפרת צנגן: דיברו פה על נחל צפית.

אפרת צנגן: מורה דרך הוא לא בהכרח יותר טוב ממדריך טיולים בהקשר הזה; מדריך טיולים גם היה יכול להתריע על אותו דבר.

בני כפיר: רק שהוא לא עשה את זה.

לאה פדידה: בואו לא נשים כרגע את נחל צפית על השולחן, זה כשל שעוד ייבדק.

אפרת צנגן: זה דבר שעלה ובאמת היה בעינינו מוזר.

אפרת צנגן: אנחנו מרגישים שצריך לעשות פה איזון אחר.

אפרת צנגן: דיברו פה על משרדי ממשלה, שיעבדו עם מורי דרך מורשים – אנחנו לא רוצים לפגוע בתעסוקה של מורי הדרך, אנחנו רוצים שהיא תהיה איכותית ושתהיה קיימת, ושהמדינה תיתן איזשהו תו איכות.

אפרת צנגן: ..

אפרת צנגן: זאת בעצם ההצעה שלנו: שיהיה תו איכות ל - - -

לאה פדידה: אבל יש תו תקן.

אפרת צנגן: אני לא מדברת על תו תקן, אני מדברת על תו איכות של מורי דרך, ושלא יהיה צורך ברישיון, בטח שלא לתיירות פנים.

אפרת צנגן: ושגם לתיירות חוץ לא יהיה צורך ברישיון כזה גורף לכל מי שרוצה להדריך קבוצות כאן בארץ.

אפרת צנגן: גם הפחד מפני הסברה שלילית של הארץ הוא לא דבר שבאמת מצדיק את זה, וזה יתקיים גם אם לא יהיה צורך ברישיון.

אפרת צנגן: דיברו פה על זה שהאכיפה היא מאוד מוגבלת.

אפרת צנגן: באמת מאוד מאוד קשה לעשות את זה, ובמקום לאפשר יותר מדריכים אנחנו יוצרים יותר מפקחים, שזה עוד דבר מוזר בעינינו.

אפרת צנגן: בשורה התחתונה אנחנו חושבים שזה הסדר לא מאוזן שפוגע ביכולת להדריך באופן איכותי, וצריך לעשות איזשהו הסדר אחר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יוסי שוסטר, מורה מ"מורשת דרך", בבקשה.

יוסי שוסטר: תודה.

יוסי שוסטר: אחד הדברים שמופיעים בהצעת החוק הוא הנושא של הקוד האתי, שמה שעומד מאחוריו זה יכולת לעשות בקרה משמעתית למען הגנה על התייר שמגיע מפני כל מיני תעלולים, מחדלים ועבירות.

יוסי שוסטר: בעצם את הקוד האתי על מורי הדרך אפשר לאכוף על מורי דרך, וכשהולכים לכיוון הזה עם כל מיני גורמים אחרים שיקבלו אישור, אז למעשה אנחנו נותנים פרצה שהקוד האתי לא יתייחס אליה.

יוסי שוסטר: דבר נוסף, תו התקן נוצר על מנת שבתי הספר יקבלו הדרכה איכותית, מכיוון שמישהו חשב שהם צריכים לקבל הדרכה יותר טובה.

יוסי שוסטר: בהתחלה הם עבדו עם יוצאי המערכת הצבאית, כל מדריכי חוויה וכדומה, ואז הם החליטו לייצב את זה וללכת על הנושא של תו תקן – מה שאומר שגם מורה דרך שהוסמך בקורס המלא צריך לעבור איזשהן השלמות כדי לקבל את תו התקן, וזאת כי משרד החינוך חשב שצריך את זה.

איתן כבל: אתה כבר יורד איתי לרמות - - -

יוסי שוסטר: לא, אני רק - - -

איתן כבל: הבנו, יש כאן איזה עניין שצריך לתת עליו את הדעת - - -

יוסי שוסטר: אני פשוט ניסיתי להגיע לנושא שעדיין לא הוצף כאן – שמנסים לקצר את קורס מורי הדרך, ותחת הכותרת של "הסרת חסמים" לקחת ממנו את כל קסמו.

איתן כבל: תודה.

יוסי שוסטר: דיברנו פה המון על הנושא של הידע, אבל קורס מורי דרך כלל גם נושא של ביטחון ובטיחות - - -

איתן כבל: יקירי, אני רוצה לאפשר גם לאחרים לדבר.

יוסי שוסטר: עוד שלושה משפטים, כבודו.

איתן כבל: כבר הבנתי את העניין ששמת פה.

איתן כבל: סיים בבקשה.

יוסי שוסטר: הנושא של עזרה ראשונה ובטיחות – מישהו בכל זאת חשב שזה חשוב, כי מורה הדרך הוא בעצם אותו קברניט שנוהג את הספינה משדה התעופה ועד שדה התעופה על מנת להחזיר את התיירים גם עם רושם טוב וגם בריאים ושלמים.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: יש בזה שכל.

איתן כבל: פזית שביד מהחברה להגנת הטבע, בבקשה.

פזית שביד: אנחנו כמובן מברכים על הדיון הזה ועל כך שהולכים לקראת הסדרה יותר מותאמת למה שקורה היום.

פזית שביד: הייתי אומרת שיש שיתוף אינטרסים מאוד ברור בין עולם שמירת הטבע לבין עולם התיירות, כי בסופו של דבר אם לא נשמור על הטבע אין לתיירות למה להגיע לפה.

פזית שביד: אני רוצה לחזק שני דברים שכבר נאמרו.

פזית שביד: אחד, לגבי הסוגיה של תו תקן וכו, צריך לזכור שגם מה שמערכת החינוך עושה היום, תו תקן ודברים דומים – זה לא על פי חוק.

פזית שביד: ולכן החברה להגנת הטבע חושבת שצריך שכולם יקבלו הכשרה, כדי שלא יהיו אנשים שמדריכים את הילדים שלנו ללא הכשרה וללא רקע וללא כל הדברים שנאמרו פה לגבי ביטחון ובטיחות.

פזית שביד: דבר שני, אני רוצה להפנות לתשומת הלב שבנוסח שהועבר היום יש הבדלים בנושא של מי מוחרג, בהקשר של סוכני נסיעות.

פזית שביד: .. יש שם משהו לא ברור, משהו שהיה בנוסח אחר, וכדאי לשים לב לזה.

פזית שביד: דבר שלישי, חשוב לחברה להגנת הטבע לציין שאנחנו כמובן מאוד מברכים על הרצון להסדיר את הסוגיה של דירות מגורים - - -

איתן כבל: כן, השר התייחס לזה.

איתן כבל: אני מודה לך.

איתן כבל: ירון רוזנטל, מנהל בית ספר שדה כפר עציון, ואחריו צבי הילמן, מורה הדרך הוותיק ביותר.

איתן כבל: ירון, בבקשה.

ירון רוזנטל: אנחנו עוסקים פה במורי דרך, ודבר ראשון, אני רוצה לברך את השר, שבעינינו הוא פורץ דרך, גם בהצעת החוק הזאת וגם בעוד הרבה מאוד דברים אחרים שהוא עושה במשרד.

ירון רוזנטל: אנחנו באמת מלאי הערכה, אנחנו מבינים שקורים דברים טובים למעלה.

ירון רוזנטל: יש הרבה מאוד גופי הדרכה אזוריים וגופי הדרכה שעוסקים בנושאים ספציפיים שעדיין לא היו קיימים ב-67', כשהתקנה שעל בסיסה חושבים שצריכה להיות אכיפה כלפיהם נחקקה.

ירון רוזנטל: לא היו עדיין בתי ספר שדה, לא היו גופים כמו מכון אבשלום - - -

איתן כבל: וזה אומר?

ירון רוזנטל: שכשהתקנה נחקקה, כשכתבו "תיירים" התכוונו לאנשים שבאים מחו"ל, לא לישראלים.

ירון רוזנטל: ולכן כל הסיפור שישראלים צריכים מורי דרך הוא הרחבה שאין לה מקום, לפחות לפי ההבנה המשפטית שלנו.

ירון רוזנטל: מה שאנחנו רוצים זה לאפשר לאזרחי ישראל את החופש לבחור אם הם רוצים לטייל עם מדריך בית ספר שדה שחי באזור שבו הוא מדריך או מושבניק שגר במושב שבו הוא מדריך כל חייו, לבין לקחת מורה דרך מוסמך.

ירון רוזנטל: גם ככה החוק במתכונתו הנוכחית מתעל 95% מהאנשים שמטיילים בארץ לטובת מורי דרך, ומה שאנחנו מבקשים זה דבר מאוד פשוט: שחמישה אחוז יוכלו לבחור.

ירון רוזנטל: לא מכריחים אותם, הם יכולים לבחור מה שהם רוצים.

ירון רוזנטל: אנחנו חושבים שיש לנו הרבה מאוד ערך מוסף בתור גוף הדרכה אזורי, ואנחנו חושבים שהחקיקה צריכה להתייחס למה שקרה פה ב-50 השנים האחרונות, שקמו גופים שהם ספציפיים לאזור.

איתן כבל: תודה, ירון.

איתן כבל: צבי הילמן, בבקשה.

צבי הילמן: כמעט כל האנשים שנמצאים פה בפורום הזה, המילה רגולציה מעצבנת אותם.

צבי הילמן: משום שהמילה רגולציה היא משהו שלילי, אתה הרי לא רוצה רגולציה אף פעם.

צבי הילמן: אבל מה לעשות שאתה לא יכול לחיות בלי רגולציה.

צבי הילמן: ולכן מנסים לעשות קצת סדר.

צבי הילמן: ואני בעד השר, הוא רוצה להיפטר מהמילה רגולציה, אז הורידו את העניין הזה והחליטו שלא צריך את זה.

צבי הילמן: אבל אין מה לעשות, הניסיון מראה שקבוצות שמגיעות עם הדרכה הן מסודרות, הן מקבלות את העניין כמו שצריך והכול בסדר.

צבי הילמן: היום אני שומע שבערך 90 אחוז ממי שדיברו פה אומרים שצריכים אולי לעשות מדריכים בכל השכבות האלה.

צבי הילמן: זה נכון, זה צודק, וכדאי לחשוב על זה בצורה חיובית, ולא ללכת מסביב ומסביב.

צבי הילמן: רגולציה זה דבר טוב כאשר זה משרת את הציבור.

צבי הילמן: לא משרת את הציבור?

צבי הילמן: לא טוב.

צבי הילמן: לכן אני אומר, כבוד השר, שימו לב – כמעט 90 אחוז מהאנשים שדיברו פה דיברו מדם ליבם.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אדיר וישניה, מנכ"ל "אשכולות", בבקשה.

אדיר וישניה: תודה רבה, חבר הכנסת כבל.

אדיר וישניה: פורום "אשכולות" מאגד 30 מרכזים שרובם עוסקים בנושא של סיור וידיעת הארץ, מהגולן ועד הדרום.

אדיר וישניה: אנחנו מברכים על החוק ועל הסדרת הרגולציה בנושא.

אדיר וישניה: אנחנו מברכים במיוחד אותך, שר התיירות, על המהלך הזה.

אדיר וישניה: אנחנו מרגישים אותו והוא תורם לנו.

אדיר וישניה: לגבי בתי ספר שדה, שפזורים בכל הארץ ויש להם מומחיות אזורית, הנושא של תיירות חינוכית ותיירות ערכית – חשוב שזה יישמר.

אדיר וישניה: זה הוחרג בחוק הזה, לאחר שנעשתה עבודה בהובלת שר התיירות ואנשי המשרד, וצריך לשמור את זה ולראות שאין שינויים שנעשים בנושא הזה, כי זה עולם ומלואו שחייב להישמר.

אדיר וישניה: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: גיל, בבקשה.

גיל ברגפרוינד: אני גיל ברגפרוינד, כלכלן המועצה הישראלית לצרכנות.

גיל ברגפרוינד: קודם כול אני רוצה לברך את השר לוין על החוק והרצון ועל הנחישות להעביר חקיקה במשהו שכבר עשרות שנים עומד במקום.

גיל ברגפרוינד: כבוד השר אמר באמת שצריך לצמצם את הרגולציה במקום שבו זה אפשרי, אבל אני רוצה להדגיש פה איזו נקודה אחת: במרבית המדינות יש רמה אמיתית של פיקוח על ידי חובת רישוי.

גיל ברגפרוינד: בעצם הדרישה צריכה להיות חובת רישוי מינימלית ולא גבוהה.

גיל ברגפרוינד: מה שקורה זה שבעוד אנחנו מדברים פה על רישוי של מורי דרך, אנחנו לא דורשים בחוק החדש דרישה לעיסוק כסוכן נסיעות או כמארגן, כאשר בפועל ראינו שיש, אפילו בשנים האחרונות, פשיטות רגל בתחומים האלה, ואז מה שיקרה זה שהצרכנים ייפגעו מהדברים האלה.

גיל ברגפרוינד: ולכן את הדברים האלה כדאי להכניס גם לרגולציה.

גיל ברגפרוינד: דבר נוסף, בנושא של להבטיח את כספי הלקוחות.

גיל ברגפרוינד: יש קרן להבטחת כספי לקוחות מסוכני נסיעות, באמצעות התאחדות סוכני הנסיעות.

גיל ברגפרוינד: הקרן בוטלה.

גיל ברגפרוינד: אמנם אין דרישה לדבר הזה, אבל למרות שמחירי הטיסות יורדים, עדיין יש צורך שתהיה קרן כזאת שתבטיח את הכספים כאשר יהיו מקרים מהסוג הזה.

גיל ברגפרוינד: ולכן המועצה מבקשת שההסדרה תהיה דומה לזאת שקיימת במדינות האיחוד האירופי, לפי הדירקטיבה של 2015/2302.

גיל ברגפרוינד: תודה.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: דורון אורן, מדריך בירושלים מטעם "יד בן צבי".

יעקב אשר: בבקשה.

דורון אורן: שלום.

דורון אורן: אני מדבר בשם עצמי בלבד.

דורון אורן: אני זה שהגיש את העתירה לבית המשפט שלפיה זה שבחוק הנוכחי משרד התיירות עושה רק מורי דרך ארציים ולא אזוריים זה לא מתקבל.

דורון אורן: בית המשפט קיבל לפני חודשיים את עמדתי, שבחוק הקיים חייבים לקיים גם מורי דרך אזוריים.

דורון אורן: אני חושב שמשרד התיירות פתר פה בעיה מאוד חשובה בחוק – שאנשים שמומחים לדברים מסוימים, למשל קרבות או אדריכלות, סוף סוף יוכלו להדריך בלי חרב על הראש שלהם.

דורון אורן: אני מברך את השר לוין על כך שפתח את השוק לידע רחב, שזה דבר שכל הציבור רוצה אותו.

דורון אורן: עם כל זה, אני רוצה להעיר שלושה דברים.

דורון אורן: דבר ראשון, את העניין של האזורי כדאי לשקול שוב.

דורון אורן: למורה דרך אזורי יש הרבה יתרונות.

דורון אורן: א', העומק של מורה דרך אזורי הוא הרבה יותר גדול מאשר מורה דרך ארצי.

דורון אורן: ההעמקה שלו יותר טובה, היסודיות שלו יותר טובה, וזה משהו שהוא חשוב מאוד.

בני כפיר: שטויות.

דורון אורן: שטויות?

דורון אורן: ככה אתה חושב.

יעקב אשר: כל אחד יכול להגיד את השטויות שלו, בוועדה מותר להגיד גם שטויות.

דורון אורן: הדבר השני זה חופש העיסוק.

דורון אורן: אני לא חושב שאף אחד פה יגיד לבן אדם שרוצה למכור סנדוויץ' עם שקשוקה שהוא צריך לעשות קורס של שפים.

דורון אורן: ואותו דבר כאן – בן אדם שרוצה להדריך בנחלאות, זכותו להדריך בנחלאות, כחופש העיסוק.

חגי ארבל: אבל משרד הבריאות עושה ביקורת על האוכל - - -

דורון אורן: אני אדבר על זה עוד רגע.

דורון אורן: דבר שלישי, במורי דרך אזוריים יש חניכה פנימית, דבר שאין כרגע אצל מורי דרך ארציים.

דורון אורן: יש לך מרכזים שחונכים את האנשים שלהם, והם הרבה יותר מעודכנים במה שקורה.

דורון אורן: גם עניין הבטיחות הוא הרבה יותר - - -

יעקב אשר: לא הבנתי.

יעקב אשר: אז אתה כן בעד הגדרה - - - ?

דורון אורן: בעד הגדרה של אזורי.

דורון אורן: אמרתי שכדאי לחשוב שוב על העניין של מורה דרך אזורי.

דורון אורן: הדבר השלישי זה הבטיחות, הידע הבטיחותי בכל אזור.

יעקב אשר: לגבי המורה האזורי אני הבנתי הפוך.

יעקב אשר: חשבתי שרק אני לא מבין, אבל אני רואה שגם היועץ המשפטי לא מבין - - -

דורון אורן: אני אומר שכדאי לשקול שוב את פתיחת העניין של מורה דרך אזורי כמשהו לגיטימי, ולא רק ארצי.

קריאה: אבל זה סותר את חופש העיסוק.

יעקב אשר: כן, אתה הסברת לנו עכשיו כמה חשוב חופש העיסוק למי שיש לו חולשה לנחלאות והוא רוצה להדריך שם, ועכשיו אתה בא ואומר להגביל אותו למקומות מסוימים.

דורון אורן: יש כאן איזונים בין רגולציה לבין חופש העיסוק, וצריך למצוא את האיזונים האלה.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: בבקשה, משפט אחרון.

דורון אורן: עוד שתי נקודות חשובות.

דורון אורן: אין בחוק הפרדה בין שטח עירוני לשטח פתוח, למרות ששטח פתוח הוא שטח יותר מסוכן.

דורון אורן: צריך לחשוב על הדבר הזה.

דורון אורן: גם ישראלים שמטיילים בשטח פתוח, ייתכן מאוד שהם מסתכנים.

דורון אורן: אז ייתכן מאוד שהמדינה צריכה לדאוג שתהיה הוראת דרך אזורית שתדאג לבטיחות של המטיילים.

דורון אורן: דבר אחרון, לגבי השקיפות.

דורון אורן: גם אם נלך בכיוון שהוראת דרך לישראלים לא תצטרך זאת, ייתכן מאוד שאנחנו צריכים לעשות איזשהו מאגר של שקיפות, שתדע מי מורה הדרך שעומד מולך.

דורון אורן: כלומר, איזה מין מאגר ארצי שבן אדם יוכל להיכנס למאגר ולראות - - -

יעקב אשר: ברור.

יעקב אשר: עוד לפני שקראתי את החוק על כל סעיפיו זה ברור שאם אתה מכשיר אנשים אז יהיה גם מאגר.

יעקב אשר: זה ברור לחלוטין.

יעקב אשר: ד"ר חגי ארבל, מומחה לתיירות נכנסת מסין, בבקשה.

חגי ארבל: אתחיל מזה שתואר הדוקטור שלי הוא לא בסינית אלא דווקא בפיזיקה, אבל יש לי אינטרס אישי בעניין, כי אשתי היא מורת דרך בתחום של התיירות הנכנסת מסין ואנחנו מלווים את התחום הזה כבר מספר שנים.

חגי ארבל: אני רוצה לחזור ולהגיד שדווקא סינים הם תיירים שצריכים את ההדרכה הישראלית המוסמכת בצורה החזקה ביותר.

חגי ארבל: למה?

חגי ארבל: כי רובם באים לפה בלי שום רקע מוקדם בדתות, ומבחינתם אסלאם, יהדות, נצרות – הכול מבולבל אצלם בראש.

חגי ארבל: בנוסף, הם ניזונים מהפרופגנדה הממשלתית בנושא ישראל, הידע שלהם עובר צנזורה, אין להם גישה ל"גוגל", יש להם גרסה משלהם לויקיפדיה, ולכן הידע שהם מקבלים מוטה בצורה משמעותית.

חגי ארבל: מבחינה בטיחותית, בגלל שאין להם שליטה בשפה, מלווי הקבוצות בקושי מסתדרים עם ההבנה של מה שקורה פה במדינה, ולכן בסופות שלגים או באירועים בטיחותיים אחרים מאוד חשוב שיהיה איתם מדריך ישראלי.

חגי ארבל: נקודה אחרונה, רואים בחוק שהקוד האתי להדרכה זכה לחלק נכבד.

חגי ארבל: צריך להיות מודעים לזה שהאתיקה הסינית ומעמד מורי הדרך הם שני דברים שלא קשורים אחד לשני.

חגי ארבל: מגיעים אלינו דיווחים מחוץ לארץ והשערות סומרות ממה ששומעים בנושא הדרכה סינית במדינות אחרות בעולם ובסין עצמה, ולכן אם לא יהיה מורה דרך שכפוף לאיזושהי רגולציה או סמכות, אי אפשר יהיה להפעיל עליהם קוד אתי משום סוג שהוא.

יעקב אשר: ברור לי גם שוודאי המשרד מאפיין תיירות נכנסת ממקומות שונים.

יריב לוין: אני אסביר את זה בשני משפטים.

יריב לוין: באופן עקרוני אין חולק שאנחנו רוצים מורי דרך לכל תייר חוץ שמגיע בקבוצה לארץ, נקודה.

יריב לוין: הבעיה היא שיש לפעמים מצב ברכה כמו שיש לנו בתיירות מסין – שהייתה 40,000 תיירים לפני שנתיים ובשנה שעברה התקרבה ל-120,000 תיירים – ואין מספיק מורי דרך בעלי רישיון שהם דוברי סינית.

יריב לוין: עכשיו, במצב הזה אנחנו צריכים לקבל החלטה אחת משתיים: או שאנחנו אומרים שאנחנו סוגרים את השוק ומחכים עכשיו שנים עד שאנשים ילמדו סינית ויקבלו רישיון וישלימו את כל התהליך הזה.

יריב לוין: זה אומר שאני צריך להודיע לחברת "היינאן", שפותחת ב-2 באוגוסט קו שלישי מסין, מגוואנז'ו, שהיא יכולה לסגור את הקו, כי אנחנו לא נוכל לקבל תיירים - - -

קריאה: לא, ראש הקבוצה הוא המתורגמן.

יעקב אשר: חברים, שקט.

יריב לוין: האלטרנטיבה השנייה היא שבמקום שבו באמת אין מספיק מדריכים אנחנו נעשה איזשהו הסדר – הסדר זמני, עד שיהיו מספיק – שבמסגרתו אנחנו נכשיר בהליך יותר קצר מדריכים שבאים מאותה ארץ מוצא ונאפשר להם להדריך.

יריב לוין: צריך להבין שהרבה יותר מהר להכשיר דובר סינית ולתת לו ידע לגבי ישראל מאשר להכשיר מורה דרך ישראלי שידבר סינית.

יריב לוין: אבל אני כמובן אשמח מאוד שתהיה נהירה של מורי דרך ללימוד סינית ואז יהיה לנו קאדר מספיק גדול.

יריב לוין: יש לנו, אגב, בעיה דומה בקוריאנית, ואני לא רואה את המוני מורי הדרך הישראלים שמתכוונים ללמוד קוריאנית, בעוד שאני כן רואה את המוני התיירים שאנחנו מסוגלים להביא מקוריאה.

יריב לוין: אנחנו מוכרחים לפתור את הבעיה הזאת.

חגי ארבל: אפשר תגובה קצרה לדברי השר?

איתן כבל: ממש קצרה, כי אני חייב לסיים.

חגי ארבל: אני קורא מהנימוקים לחוק כפי שהם מובאים בנוסח שלפניכם.

חגי ארבל: כתוב בעמוד 249:

חגי ארבל: הוראה זו באה לאפשר הדרכה לתיירי חוץ בידי דובר שפתם, בלי להטיל עליהם עלויות כפולות הכרוכות בשכירת שירותיו של מורה דרך ומתורגמן.

חגי ארבל: כלומר, המחוקק, מי שהציע את ההצעה, מכיר בפתרון הברור מאליו, שזה מורה דרך ישראלי ומתורגמן, אבל אומר שבגלל מחיר של שתי כוסות קפה התייר הסיני יהיה מופלה לרעה לעומת תיירים אחרים מהעולם.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: אני ביקשתי לא לעלות לרזולוציות האלה.

איתן כבל: בני, בבקשה, במשפט אחד.

בני פרץ: לא, זה לא משפט, זה נושאים שעלו בפני השר - - -

איתן כבל: אבל בני, אני חייב לסיים עוד שתי דקות.

בני פרץ: אלה נושאים שעלו בפני השר בזמנו ואני חייב להעלות אותם בוועדה הזאת.

בני פרץ: החוק הזה הוא חוק מצוין.

בני פרץ: אני רוצה לדבר על מזרח אירופה – רוסיה וכל הדברים האלה.

בני פרץ: יש פה חברות, כולל מדריכי תיירים בשפע, שהשקיעו מזמנם ולמדו בארץ, והם גם יהודים שמדריכים תיירים בצליינות.

בני פרץ: אבל מה קורה?

בני פרץ: הכמרים – שהכול נעשה אצלם – למדו את הדרך, ולא רק שהם באים לבד, הם גם מסדרים הכול בשחור.

בני פרץ: ולא רק המדינה מפסידה, אלא גם אותו מדריך תיירות פה בארץ, שלמד ויש לו את השפה והכול – הוא הופך להיות מובטל.

בני פרץ: ואת זה צריך לתקן עוד מהכניסה.

איתן כבל: בני, תודה.

בני פרץ: אתה צריך לקחת את זה בחשבון, כי נגנב לחברות ולמדינה כסף, שהולך לטמיון.

איתן כבל: בני, תודה.

איתן כבל: מי שעוד לא דיבר יפתח את הדיון הבא.

איתן כבל: בדיון הבא נתחיל עם הנושא של כל סוגי ההדרכות, כדי לפרק את זה אחד לאחד ולסיים עם זה, כדי שנוכל אחר כך לרוץ ולסיים את שאר הדברים.