ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 748, 2018-05-15 11:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: הנושא שמונח כאן לפנינו, גברתי, הוא יישום חוק מוסר תשלומים לספקים.

איתן כבל: אני רוצה לברך את העוסקים במלאכה.

איתן כבל: היום, אני רוצה להזכיר, זה יום שכל כולו מוקדש לעסקים קטנים ובינוניים.

איתן כבל: נשיא להב נמצא כאן, חלק מחברי הכנסת כמו פולקמן שהוא מראשי השדולה וחברתי איילת נחמיאס-ורבין, אני מניח שהם בוועדות אחרות ברגע זה, כל אחד בנושאים כאלה ואחרים.

איתן כבל: אנחנו לקחנו על עצמנו להמשיך וללוות את העסקים הקטנים והבינוניים, אני מרשה לעצמי לומר כפי שלא נעשה מעולם בעניין הזה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר את החוק החשוב שהובילו חברי הכנסת פולקמן, שלי יחימוביץ – אני חתום עליו – ועוד סדרה של חברי כנסת, שבא להסדיר את אחת העוולות.

איתן כבל: בוא נגיד את זה ככה, החוק שאושר מנסה, והדגש הוא על המנסה, לעצור או לשנות את הדפוסים שבהם מתנהלת הכלכלה הישראלית בכל הנוגע למערכת יחסי התשלום אל מול העסקים הקטנים.

איתן כבל: החוק בא לשנות את מה שנקרא "שוטף פלוס אין סוף".

איתן כבל: ישבנו כאן, התווכחנו, הוצאנו מתחת ידינו תוצאה סבירה, אני אפילו לא רוצה להגיד טובה בנסיבות המתקיימות ובלחצים המתקיימים.

איתן כבל: יותר מכך אני אומר לכם, הסכמנו להחריג את משרד הבריאות, כמדומני למשך כשנה.

רועי כהן: לא, שלושה חודשים.

איתן כבל: שלושה חודשים.

איתן כבל: אני פשוט טועה, בגלל הזמן שחלף ועוד לא הסדירו.

איתן כבל: הכותרת שהייתה ב"כלכליסט" מדברת על כך שמדינת ישראל, רשויות השלטון, הם העבריינים הכי גדולים והמובילים ביותר בכל הנוגע לטיפול ויישום החוק.

איתן כבל: מה מצפים מאחרים אם המדינה היא המעוול הראשי?

איתן כבל: אם המדינה היא המעוול הראשי, מה אתה מצפה מהגורמים האחרים?

איתן כבל: זה תע"ש, זה משרד התחבורה, זה משרדי ממשלה אחרים.

קריאה: רכבת ישראל.

איתן כבל: רכבת ישראל.

איתן כבל: אין כמעט גוף - -

קריאה: נתיבי איילון גם.

איתן כבל: חבר'ה, אנחנו עכשיו לא עושים תחרות.

איתן כבל: אני אומר ברמת העיקרון, אין גוף ממשלתי שלא מעוול.

איתן כבל: אין כמעט גוף ממשלתי.

איתן כבל: אני יודע שמערכת הביטחון, חלקה לפחות - לא רוצה להגיד את זה באופן גורף - חלקה הלא קטן, לפחות גם על פי מה שנמסר לנו בעבר, עומדת בצורה כזאת או אחרת.

איתן כבל: יש כאן נציג ממשרד הביטחון?

איתן כבל: הייתה הנציגה בזמנו.

איתן כבל: בסך הכל הכללי, משרד הביטחון עומד - ושוב, אל תתפסו אותי במילה - בוודאי בכל הנוגע ביחס למשרדי ממשלה אחרים.

איתן כבל: חברות וחברים, זה לא יקרה.

איתן כבל: אנחנו נרצה לדעת היום.

איתן כבל: נגמר הסיפור.

איתן כבל: לא אצלי.

איתן כבל: אם זה תלוי בי, ואני אומר את זה לסגן השר ואומר לכם, אני אסתובב פה בוועדות השונות וכל בקשה שלכם אני אלחם בכל כוחי כדי לעצור אותה, כדי שלא תתקבל.

איתן כבל: די.

איתן כבל: אתם לא תבזו אותנו.

איתן כבל: זה כבר לא אותי, זה את חוקי מדינת ישראל, זה את הכנסת.

איתן כבל: נגמר.

איתן כבל: אני מודיע לכם, תהיה כאן טבלת "שיימינג" חודשית.

איתן כבל: נעשה, נוציא מכאן.

איתן כבל: כל גוף שלא יעמוד בלוחות הזמנים - נפרסם אותו.

איתן כבל: מה הקטע הזה?

איתן כבל: זה דיון שלישי ומיוחד על העניין הזה של משרד הבריאות.

איתן כבל: מה, השתגענו?

איתן כבל: אני אפילו לא מדבר על הפניות, שזה בעיניהם אוויר.

איתן כבל: זה לא יהיה יותר.

איתן כבל: לא יכול להיות שאנחנו מחוקקים חוקים, שהמדינה כל הזמן מתנפלת על הגורמים האחרים, אבל היא בעצמה לא עומדת בעניין עצמו.

איתן כבל: בבקשה, גברתי היועצת המשפטית.

אתי בנדלר: דבריך היו מאוד נוקבים, אדוני היושב-ראש.

אתי בנדלר: אני רוצה להצטרף במספר מילות ביקורת על ההתנהלות הממשלתית בנושא.

אתי בנדלר: יש הבדלים דרמטיים בין נוסח הצעת החוק הממשלתית לנוסח הסופי של החוק כפי שהתקבל בכנסת.

אתי בנדלר: כל השינויים שהתקבלו בסופו של דבר, התקבלו בהסכמת הגורמים הממשלתיים.

איתן כבל: חשוב.

איתן כבל: את אומרת כאן נקודה מאוד מרכזית - שהכנסת החליטה ללכת לקראת הממשלה בשורה ארוכה של נושאים רק כדי שהעניין הזה יצא לא הפועל.

אתי בנדלר: אכן כך.

אתי בנדלר: גם כשנקבעו בחוק מועדים להתקנת תקנות או לדיווחים וכיוצא באלה, הכנסת נענתה לפניית גורמי הממשלה.

אתי בנדלר: אני אתמקד בשלושה נושאים, שניים מהם אתה כבר הזכרת, אדוני.

אתי בנדלר: קודם כל, לעניין מועד התשלום בשל עבודות הנדסה בנאיות לקבלנים.

אתי בנדלר: נקבע לגבי העבודות האלו מועד תשלום ארוך ממועד תשלום לספקים אחרים.

אתי בנדלר: היה ברור שיש סוגי קבלנים, סוגי עבודות הנדסה קבלניות, שאין שום סיבה לקבוע מועד ארוך יותר, לפיכך נקבע בסעיף 3ד לחוק - 3ד מתייחס למועדי תשלום שחלים על רשויות המדינה, משרדי הממשלה, המועצה להסדר הימורים בספורט ומפעל הפיס - שעל אף האמור בסעיף קטן (ב), השרים, באישור הוועדה, יקבעו סוגי קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות או ענפים של עבודות כאמור שהוראות סעיף קטן (א) יחולו עליהם, דהיינו שמועד התשלום יהיה 45 ימים ממועד המצאת החשבון, או שוטף פלוס 30.

אתי בנדלר: זו לא ההוראה היחידה.

אתי בנדלר: יש לנו את סעיף 13 לחוק.

אתי בנדלר: הוא אומר שתקנות ראשונות לפי סעיף 3ד – זה אותו סעיף שמחייב להמציא לוועדה תקנות בעניין קיצור התקופה לגבי סוגים מסוימים של עבודות הנדסה בנאיות או קבלנים - יובאו לאישור הוועדה בתוך חמישה חודשים מיום קבלתו בכנסת.

אתי בנדלר: דהיינו, היה על הממשלה להביא - זה לא בדיוק להגיד הממשלה, אלא הגורמים שפורטו בסעיף 3ד - עד ה-20 באוגוסט 2017.

אתי בנדלר: עוד מעט חולפת למעלה משנה מהמועד האחרון להמצאת התקנות האלו לאישור הוועדה והן עד כה לא הומצאו.

אתי בנדלר: זה בנושא עבודות קבלניות.

איתן כבל: הם עדיין בחוק הקודם של שוטף פלוס 120.

אתי בנדלר: התיקונים בחוק, כולם התקבלו בהסכמת כל הגורמים הממשלתיים.

אתי בנדלר: יש לי תחושה שהממשלה נוהגת כאילו הנוסח שהתקבל הוא נוסח הצעת החוק, לא הנוסח שבפועל התקבל בקריאה השנייה והשלישית.

אתי בנדלר: החובה הזאת להמציא תקנות לאישור הוועדה חלה על השרים באישור הוועדה.

לאה ורון: תזכירי רק מי השרים.

אתי בנדלר: שר הכלכלה והתעשייה ושר האוצר.

אתי בנדלר: זה נושא אחד.

אתי בנדלר: נושא שני זה ההתקשרות בין מוסדות בריאות לבין ספקים.

אתי בנדלר: שוב, הם הוחרגו מהחוק, אבל בכפוף לתקנות שיקבעו אחרת ביחס לסוגי עסקאות כאלה.

אתי בנדלר: אני מפנה לסעיף 12ג לחוק שקובע שחוק זה לא יחול על עסקאות במוסדות בריאות לספקים לצורך מתן שירותים בהתאם לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, ואולם השרים ושר הבריאות - כאן זה שלושה שרים – באישור הוועדה, רשאים לקבוע כי הוראות סעיף 3א,ב, ו ו-ח יחולו, בשינויים המחויבים, על עסקאות כאמור, כולן או חלקן, והכל בהתאם לתנאים שייקבעו דרך כלל או בהתייחס לסוגים שונים של מוסדות בריאות של ספקים.

אתי בנדלר: אני לא אזכיר שוב את כל ההשתלשלות, אולי רק דבר אחד.

אתי בנדלר: ישב פה נציג אגף התקציבים.

אתי בנדלר: הוא הבטיח שהמתווה לתקנות האלו יובא בפני הוועדה בתוך שלושה חודשים ממועד אותה ישיבה.

קריאה: ב-28 בפברואר 2017.

אתי בנדלר: נכון, ב-28 בפברואר 2017.

אתי בנדלר: זאת אומרת, עד סוף חודש מאי 2017 לפחות המתווה לתקנות היה אמור להיות מוצע לוועדה.

אתי בנדלר: לאחר מכן הייתה הבטחה של סגן השר ליצמן.

איתן כבל: בדיון נוסף.

איתן כבל: עוד בהיותו שר.

אתי בנדלר: נכון, ערב ההתפטרות הזמנית.

אתי בנדלר: נושא שלישי נוגע לדיווחים לוועדה על יישום החוק.

אתי בנדלר: אדוני, אני מזכירה, הוועדה רצתה לקבוע בחוק עצמו הוראות מאוד ברורות לגבי מי ידווח למי, מתי, איזה דיווחים יהיו.

אתי בנדלר: ישבו פה נציגי הממשלה.

אתי בנדלר: הם הצהירו שהם צריכים להיערך לדיווחים האלה ושלצורך ההיערכות הזאת יש עלות, לכן הם מבקשים את פרק הזמן הנדרש כדי לעשות זאת.

אתי בנדלר: בסעיף 14 לחוק - שוב בהסכמת הממשלה - נקבע ששר האוצר, באישור הוועדה, יקבע בתוך שישה חודשים מיום התחילה הוראות לעניין דיווחים שיימסרו לוועדה על יישום החוק, לרבות בעניינים אלה, וכאן יש שלושה נושאים שמפורטים בעניין הזה.

אתי בנדלר: דהיינו, התקנות לעניין הדיווח היו צריכות להיקבע - אם אנחנו מדברים על שישה חודשים מיום התחילה - עד ה-30 בדצמבר 2017.

אתי בנדלר: גם כאן לא נעשה דבר.

אתי בנדלר: 3 הוראות שונות בחוק מופרות ברגל גסה על ידי הממשלה.

אתי בנדלר: השאלה היא איזו דוגמה הממשלה נותנת לגורמים אחרים שהיא מצפה שיכבדו את הוראות החוקים.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אנחנו מצפים שעל השאלות שהעלתה היועצת המשפטית, בוודאי על 3 הנקודות שאני התייחסתי אליהן, תינתן תשובה ברורה.

איתן כבל: קויתי, מה שאתה יודע להגיד כן - כן, מה שאתה יודע להגיד לי לא - לא.

איתן כבל: עשה לי טובה, אין תוספת לסיוד, אני רוצה את התשובות הכי ברורות.

איתן כבל: אני לא מתכוון לשחק עם העניין הזה.

איתן כבל: רועי כהן, נשיא להב, בבקשה.

רועי כהן: אדוני היושב-ראש, היום יום העסקים הקטנים והבינוניים שאנחנו מציינים בכנסת.

רועי כהן: זה התחיל בדיון יחד עם שר הכלכלה.

רועי כהן: אנחנו נמצאים היום בשורה של דיונים, גם בוועדת הפנים וגם בוועדת הכספים.

רועי כהן: כאן בוועדת הכלכלה אנחנו מנהלים את הדיון המרכזי והחשוב ביותר.

רועי כהן: מה שקרה ב-30 למרץ 2017 היה היסטוריה, פעם ראשונה שמדינת ישראל הבינה שהיא צריכה לשלם בזמן.

רועי כהן: חוק מוסר התשלומים עבר על אפם וחמתם של הרבה גורמים שלא רצו שהחוק הזה יעבור.

רועי כהן: לקח 7 שנים עד שהחוק הזה עבר, אם לא הנחישות והעוצמה שיושב ראש הוועדה, חבר הכנסת איתן כבל, הפגין לאורך כל הדיונים יחד עם חבר הכנסת פולקמן ושורה של חברים, ונמצא גם חבר הכנסת אילטוב שהיה מבין אלה שחווה מה זה שעוצרים לך חוק בזמן שאתה רוצה להעביר אותו.

רועי כהן: אז כן, החוק עבר.

רועי כהן: אני רוצה להגיד לכם, החוק עבר עם הרבה כיפופים שעשו לנו.

רועי כהן: אתה זוכר את זה שכל פעם באו.

רועי כהן: איך אמרת?

רועי כהן: זה יותר גרוע מגבינה שוויצרית.

רועי כהן: אף על פי שזה ביקש החרגה, ההוא ביקש החרגה, אנחנו אמרנו: בוא נביא בשורה.

רועי כהן: הבאנו בשורה.

רועי כהן: עוד מעט גם יציג את הנתונים נציג הסוכנות לעסקים קטנים.

רועי כהן: זה הוריד את ימי האשראי.

רועי כהן: היום אנחנו עומדים על ממוצע של 53 ימי אשראי.

רועי כהן: תבינו מה זה משרד הבריאות.

רועי כהן: משרד הבריאות זה 31% מכלל ההוצאות הממשלתיות.

רועי כהן: תבינו, זה לא איזה משרד של 5%, של 4%, שאנחנו יכולים לבוא ולהגיד: טוב, לא קרה שום דבר.

רועי כהן: 31% מסך הרכש של מדינת ישראל נעשה באמצעות משרד הבריאות.

רועי כהן: הם באו ואמרו: "אנחנו תוך שלושה חודשים נביא מתווה".

רועי כהן: אין קול ואין עונה.

רועי כהן: אנחנו שולחים מכתב, לא קורה.

רועי כהן: בלחץ מאוד מאוד גדול יושב-ראש הועדה מביא לכאן את שר הבריאות ב-22 בנובמבר.

רועי כהן: הוא יושב כאן, שומע אותי, שומע את הנציגים ואומר: "לא ידעתי שזאת כזאת בעיה גדולה, אנחנו נביא תוך שלושה שבועות מתווה".

רועי כהן: אנחנו נמצאים עכשיו בחודש מאי.

רועי כהן: עברו כבר שלושה שבועות.

רועי כהן: אני אומר לכם – אמר את זה חבר הכנסת כבל - שכשעושים ממני צחוק, אני רוצה לדעת שמישהו יודע שעושים ממני צחוק.

רועי כהן: אני יודע שהוא עושה ממני צחוק.

רועי כהן: עושים צחוק לא רק מהעסקים הקטנים, עושים צחוק מהכנסת.

רועי כהן: אנחנו לא ניתן שיעשו צחוק מהכנסת.

רועי כהן: אנחנו נבוא לפה.

רועי כהן: אם נצטרך, אנחנו נשלח מכתבים.

רועי כהן: אתם יודעים שאנחנו שולחים מכתבים.

רועי כהן: אנחנו לא נרפה.

רועי כהן: כל הדבר הזה נגמר בכסף שהמדינה פעם אחת צריכה להקצות כדי להביא להסדרה של הנושא.

רועי כהן: אני, שאני לא חלק ממדינת ישראל, הלכתי לראשי קופות החולים ואמרתי: "מה הבעיה שלכם לקבוע שעד 10 מיליון שקלים תשלמו לפי חוק מוסר תשלומים?

רועי כהן: מה שיש בעיה מעבר נשב ונחליט".

רועי כהן: אמר לי רועי: "אין בעיה, שיבוא משרד הבריאות, יקדים לי תשלומים, אני מחר בבוקר עושה את זה".

רועי כהן: אמרתי לו: "מה זה, אני צריך לבוא אליך כדי שמשרד הבריאות יקדים לך תשלומים?

רועי כהן: " מה זה, איזו מדינה זו, מדינת עולם שלישי?

רועי כהן: אני צריך לבוא ולבקש ממשרד הבריאות שיקדים לו תשלומים?

רועי כהן: שמשרד הבריאות ישלם לו בזמן, כמו שיש חוק שאומר שמשרד ממשלתי משלם בזמן.

רועי כהן: אני אומר לכם, לא יכול להיות שהעסקים הקטנים נותנים היום הלוואות לגופי המדינה, ללא ריבית, ללא הצמדה.

רועי כהן: הם הפכו לנותני האשראי המשתלמים ביותר.

רועי כהן: הם הפכו להיות ספקי האשראי הטובים ביותר לגופי המדינה.

רועי כהן: קטנים, חלשים, תמיד יבואו ויגידו להם: אם תבכו, אנחנו נוציא אתכם מרשימת הספקים.

רועי כהן: תמיד יאיימו עליהם, תמיד יגידו להם: מה אתה בוכה, אני נותן לך עבודה.

רועי כהן: זהו, העולם הזה נגמר.

רועי כהן: ראיתם את הנחישות של יושב ראש הוועדה.

רועי כהן: אנחנו לא ניתן שיעשו מהעסקים הקטנים האלה פרה חולבת של המשק.

רועי כהן: הם לא יהיו יותר.

רועי כהן: היום הזה, יום העסקים, בא לבשר שיש להם כתובת, שיש להם את האנשים כאן בכנסת שרוצים לעזור להם.

רועי כהן: הגיע הזמן שהעסקים הקטנים יפסיקו לסבסד את מערכת הבריאות, לסבסד את החברות הממשלתיות, יפסיקו אחת ולתמיד את העושק כלפיהם.

רועי כהן: אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש.

רועי כהן: היום זה יהיה יותר הצהרתי, אבל אני אומר לך, צריך לצלול לדבר הזה.

רועי כהן: לא יכול להיות שיבואו ויגידו שעושים תקנות, אבל לא עושים תקנות, שיבואו ויגידו שצריך דיווח, אבל אין דיווח.

רועי כהן: הקדשנו כל כך הרבה זמן כדי לעשות חוק במדינת ישראל, למה להפוך אותו לצחוק, למה להפוך אותו למצב שאנשים לא מאמינים יותר בנו, באנשים שלקחו חלק בעשייה הזאת של החוק הזה?

רועי כהן: אומרים לי: רועי, עשיתם חוק, אבל תראה מה קורה, אף אחד לא עובד לפי החוק הזה.

רועי כהן: אני מבקש מחברי הכנסת ומאדוני היושב-ראש, בוא נשים לזה סוף, בוא נגרום לכך שהעסקים הקטנים יצאו מפה.

רועי כהן: אני אומר לך, יש פה קבלני שיפוצים, קבלני מיזוג אוויר, קבלני תשתיות.

רועי כהן: כל החדשות בבוקר עסקו בחברה שהולכת לקרוס בעקבות זה שחברת נמלי ישראל לא נתנה להם את הכסף.

רועי כהן: מה הטיעון של חברת נמלי ישראל?

רועי כהן: שהם הביאו חברה שתבדוק את החשבוניות.

רועי כהן: היה לכם כל כך הרבה זמן לבדוק את החשבוניות.

רועי כהן: עשו לכם עבודה, או לא עשו לכם עבודה?

רועי כהן: אם עשו לכם עבודה, תשלמו להם, מה אתה צריך לבדוק את החשבוניות?

רועי כהן: אני אומר לך, איתן, נוצר פה מצב שקל מאוד לעשוק את העסקים הקטנים.

רועי כהן: ברגע שזה קל אף אחד לא עוצר את זה כי למה להפסיק את זה.

רועי כהן: אני מבקש, תנו לעסקים הקטנים את ההזדמנות השווה לקבל מוסר תשלומים הוגן במדינת ישראל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה שנציג משרד הבריאות יתייחס לדברים.

איתן כבל: אני זוכר שגם אז היית.

איתן כבל: היית חלק מאלה שהתחייבו.

ליאור ברק: אנחנו התחייבנו לנסות להביא מתווה.

ליאור ברק: אנחנו עובדים על המתווה.

ליאור ברק: היו בשנה האחרונה עשרות ישיבות פנימיות אצלנו בעניין.

ליאור ברק: אני אסביר את הקשיים ולאיזה כיוון אנחנו כן רוצים ללכת.

ליאור ברק: שרשרת המזון במשרד הבריאות מתחילה מהמדינה שמעבירה כסף לקופות החולים, משם עובר הכסף - -

איתן כבל: רק יש לי בקשה - תחסוך מאתנו את ההרצאה מהפעם הקודמת.

איתן כבל: למה אין אחרי למעלה משנה וחצי מתווה שהיה אמור להינתן לפני שנה ושלושה חודשים?

ליאור ברק: אנחנו עובדים בשיתוף קופות החולים, בשיתוף משרד האוצר, בשיתוף בתי החולים, כדי לארגן את נושא ההתחשבנות מחדש.

ליאור ברק: אני אסביר טיפה את הקשיים שאיתם אנחנו מתמודדים, כדי שהוועדה תבין את זה.

ליאור ברק: בחלק מהמקרים, בחלק מהספקים תנאי האשראי הם שוטף פלוס 30, בחלקם שוטף פלוס 45, בחלקם שוטף פלוס 60, בחלקם שוטף פלוס 90.

ליאור ברק: אנחנו מנסים היום לצמצם באופן מהותי, וזה המתווה שאנחנו רוצים להביא לוועדה, את תנאי האשראי האלה.

ליאור ברק: בשביל לצמצם את זה באופן חד פעמי, או לעשות קפיצת מדרגה משוטף 60 לשוטף 45, צריך פער תקציבי של גישור.

ליאור ברק: הפער התקציבי הזה לא פשוט.

ליאור ברק: מדובר פה, כמו שאמרת גם אתה, בסכומים מאוד מאוד גבוהים.

ליאור ברק: כדי שאנחנו נצליח לעשות משהו ריאלי, אנחנו צריכים להתכנס למתווה מדורג.

ליאור ברק: המתווה שאנחנו עובדים עליו מדבר קודם כל על עסקים שעיקר התשומה שלהם היא כוח אדם.

ליאור ברק: אני אסביר גם למה.

איתן כבל: אני מתנצל, אין לי כוונה להצטרף לעבודה בקופות.

איתן כבל: אני רוצה לדעת דבר אחד - מה יקרה לקופות אם הממשלה תעכב בשבוע, בשבועיים, בשלושה את העברת תקציב?

איתן כבל: הרי אנחנו קוראים את העיתונים כל שבוע.

איתן כבל: לקופה אף אחד לא ייתן ליפול.

איתן כבל: אנשים צריכים ללכת לשוק האפור בגללכם.

איתן כבל: הקופות לא תסגרנה, מטה לחמן לא יישבר, לא יסתיים.

איתן כבל: אני לא רוצה הרצאות.

איתן כבל: אני לא מתכוון לשבת בוועדות.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מתי אנחנו נזכה לקבל את המתווה, זה מה שאני רוצה לדעת.

אתי בנדלר: ואת התקנות.

איתן כבל: ותקנות.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מתי אתם מתכוונים להניח את זה בפנינו.

איתן כבל: תסלח לי שאני מרים את קולי, אבל הלכתי לקראתכם כשכולם התנגדו.

איתן כבל: אמרו לי: אל תיענה לבקשה שלהם, אבל אני אמרתי שאני אלך עם הממשלה.

איתן כבל: את זוכרת?

אתי בנדלר: בוודאי.

איתן כבל: קויתי, אתה זוכר את זה היטב.

איתן כבל: הסכמתי ללכת עם הממשלה בעניין הזה, כי אמרתי שיש כאן נחישות, שיש כאן עמידה.

איתן כבל: טעיתי.

רוברט אילטוב: הגזמת.

ליאור ברק: כבוד היושב-ראש, אני אענה על שני דברים ממה ששאלת.

ליאור ברק: אחד, אם הממשלה מחר בבוקר תעכב כספים בשבועיים לקופות החולים, אוטומטית, באופן טבעי - -

איתן כבל: קיוויתי שלא תגיד את זה.

ליאור ברק: לצערי זו המציאות, לצערנו זו המציאות.

ליאור ברק: אנחנו מנסים כן לפתור.

איתן כבל: תן לי לו"ז.

איתן כבל: אתה מכדרר לי ברחבה כבר 10 דקות.

איתן כבל: אני רוצה גול.

איתן כבל: תגיד לי מתי יהיה לי את המתווה.

ליאור ברק: שנינו רוצים גול.

ליאור ברק: שנינו רוצים את הגול לצד הנכון.

רוברט אילטוב: מה הצד הנכון מבחינתך?

ליאור ברק: הצד הנכון הוא כדי שהתשלומים יקודמו לכלל העסקים.

ליאור ברק: כדי שנוכל לעשות את זה, אנחנו חייבים לעשות מתווה מדורג בשיתוף קופות החולים, בשיתוף משרד האוצר.

איתן כבל: אתה לא מבין כמה אני מתאפק.

איתן כבל: אתה לא היית אתמול כשהיה לי מישהו שניסה לספר לי סיפורים מן הסוג הזה.

איתן כבל: לא מעניין אותי מה שאתה אומר, אתה לא מבין?

איתן כבל: לא מעניינות אותי הבעיות, כמו שאת אותו אחד שצריך ללכת לשוק האפור לא מעניין הסיפור.

איתן כבל: ישבנו פה לפני למעלה משנה וחצי.

איתן כבל: אני אגיד לך בדיוק איך זה עובד, בתוך עמי אני יושב.

איתן כבל: בטח אמרו: וואלה, צריך, כבל כבר לוחץ אותנו.

איתן כבל: אתם מכדררים אותנו.

רוברט אילטוב: לא נעים לי להגיד לך, הם מכדררים אותנו מהקדנציה הקודמת.

רוברט אילטוב: הם מנעו מהחקיקה לעבור קריאה ראשונה בקדנציה הקודמת.

רוברט אילטוב: מכדררים אותנו כבר הרבה מאוד זמן.

רוברט אילטוב: העברנו חוק שהם חושבים שהוא בגדר המלצה.

רוברט אילטוב: אני חושב שאנחנו לא יכולים לקבל את הדבר הזה.

רוברט אילטוב: לא יכול להיות שחברות לפני פשיטות רגל לא יקבלו את הדבר הזה.

איתן כבל: ואני אגיד לך עוד דבר - פה הממשלה לא יכולה להיבנות על הקואליציה שלה.

איתן כבל: פה זה לא עניין קואליציוני, אנחנו לא משחקים בעניין הזה קואליציה- אופוזיציה.

איתן כבל: כאן אתם תמצאו את עצמכם במצב מאוד מאוד לא נעים, אתם והאוצר.

איתן כבל: את הסיפורים שלכם אני לא רוצה לשמוע.

איתן כבל: לא מעניינות אותי הבעיות שלכם.

איתן כבל: אני מעביר לכם את כל המכתבים ואת כל הבעיות של אלה שכותבים לי ואין לי מה להגיד להם.

איתן כבל: אני אומר להם: "כן, אנחנו מטפלים".

ליאור ברק: העברנו בשנה האחרונה חוק - אנחנו רוצים גם ליישם את זה בחקיקה הזאת - שלפחות 41% מההוצאות של קופות החולים לבתי חולים יהיו בשוטף פלוס 30.

ליאור ברק: זאת חקיקה שכבר עברה ואנחנו רוצים למסמר אותה פה.

איתן כבל: על מה אתה רוצה שאני אמליץ עליך להדליק משואה - שאתה עומד בחוק?

איתן כבל: לא מקבלים צל"ש על זה.

לאה ורון: מקופות החולים לבתי החולים?

ליאור ברק: כן, ודאי.

לאה ורון: אלה אינם עסקים קטנים ובינוניים.

איתן כבל: זו שרשרת.

איתן כבל: זה לא שאני קם בבוקר ואומר: "מודה אני לפניך, אני חי".

איתן כבל: ברור מאליו שאתה צריך לבצע את זה.

ליאור ברק: זה ברור.

ליאור ברק: היה לנו קשה מאוד לבצע את הצעד הזה, זה צעד לא פשוט.

איתן כבל: עוד כמה שנים אתם צריכים?

ליאור ברק: לא, אנחנו לא צריכים שנים.

איתן כבל: אני רוצה לדעת, כמה שנים אתם צריכים?

איתן כבל: זה שיחליף אותך יצטרך ללמוד את החומר, מנהלי הקופות יתחלפו, הסמנכ"לים, כאשר אז נצטרך להתחיל את כל התהליך מחדש.

ליאור ברק: את המתווה להחלה של החוק על תשלומים לספקים שעיקר התשומה שלהם היא כוח אדם אנחנו חושבים שתוך 4 חודשים נוכל להביא תקנות מסודרות.

ליאור ברק: אנחנו מקווים מאוד.

ליאור ברק: אנחנו תלויים בהמון המון גורמים.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה, עם כל הכבוד.

איתן כבל: שנתיים לוקח לך זמן?

ליאור ברק: העלות הכלכלית להחיל את הכל ביום אחד - -

רועי כהן: מה העלות?

ליאור ברק: קרוב לשני מיליארד שקלים להחיל ביום אחד.

ליאור ברק: .

איתן כבל: הייתה לכם שנה וחצי.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, חברים, החוק הזה של מוסר התשלומים הגיע, כי הרבה חברות, הרבה עסקים קטנים קרסו בגלל שלא קיבלו את התשלומים בזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אנחנו צריכים את זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בוא נעשה חישובים פשוטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי בעניין של ניהול פרויקטים כעצמאי, אני מכיר את הנושא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה קונה חומרים, אתה צריך לשלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש לך עובדים, אתה לא יכול להלין את השכר שלהם, אתה צריך לשלם להם את השכר בזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המדינה היא זו שמעכבת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשמאשרים לך חשבון, אתה צריך לשלם מע"מ על האישור של החשבון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם לא קיבלת את הכסף, אתה משלם את המע"מ.

רן קויתי: ברוב העסקים זה לא כך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מדבר על חברות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בחברות אתה צריך לשלם את המע"מ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי ראש עיר, קיבלתי עיר בקריסה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עשיתי פגישה עם המע"מ למען הקבלנים שהעירייה הייתה חייבת להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המקסימום שיכולנו לעשות זה פריסה קצרה של אותו מע"מ על חשבונות שהם לא קיבלו את הכסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם השקיעו את החומרים, השקיעו עבודה, שילמו לעובדים שלהם, רק לא קיבלו את הכסף שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים לשלם את המע"מ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא מדברים דרך חברות, אנחנו מדברים על מוסר התשלומים של המדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תראו איזה פלא, המדינה היא העבריינית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא זאת שרוצה לאכוף את החוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם חברה לא משלמת את המע"מ בזמן זה פלילי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם יודע מה אומרים לך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הכסף שאתה היית צינור כדי להעביר אותו, זה לא הכסף שלך, אתה גנבת אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שיש מקום גם לבדוק את הנושא, אולי בהצעת חוק אחרת, של תשלום המע"מ כל עוד לא קיבלת את הכסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך תשלם כסף על דברים שלא קיבלת אותם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו את הנושא של השוטף פלוס 120.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מסתכם ב-120.

איתן כבל: תיכף הוא יציג את הדוגמה שלו.

איתן כבל: הוא היה רוצה לקבל 120.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מכיר אותם, אני מכיר את החברה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם ניקח בחשבון היום שברוב המכרזים יש את השיטה הזאת שהמחירים נקבעו מראש, שהתחרות היא מי ייתן הנחה יותר גדולה, אז אתה מגיע למצב שהמחירים הם לא עם הרווחים הגדולים ביותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכאורה במכרז אתה יכול לתת תוספת - -

קריאה: הם לא רוצים תוספת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יכול לתת גם תוספת, אבל אנחנו יודעים שמי שנותן תוספת הוא לא מתחרה, הוא לא יקבל את המכרז, הוא לא יקבל את העבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק קבע מתי יביאו תקנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו שומעים ממשרד הבריאות שהם ישתדלו בעוד ארבעה חודשים להביא תקנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הם יביאו אותן בזמן, זה אומר שהם יביאו אותן בתקופה של החגים, בתקופה שאין כנסת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשנגיע למושב החורף שיהיה אחרון - -

איתן כבל: ואז בחירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם בקדנציה הבאה לא יהיו תקנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות, כמו שחברי אמר פה, שאז גם יבוא חוק ההתייעלות הכלכלית וימחק את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האנשים מבקשים פה סך הכל לקבל את מה שמגיע להם בזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכסף הזה שוכב בממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לממשלה יש עודפים בגבייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשנתיים-שלוש האחרונות יש לה עודפים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא לא הולכת לקחת הלוואות כדי לשלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכסף נמצא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא חושב שהבעיה של העיכוב היא טכנית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שזו בירוקרטיה, שאלו כוונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע אם אלו לא כוונות זדון כדי לשבור אנשים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: רן קויתי, בבקשה.

איתן כבל: רן קויתי הוא מנהל הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

איתן כבל: עמלנו קשות להקים לך את הסוכנות.

רן קויתי: החוק עדיין אצלך, הוא עוד לא עבר.

לאה ורון: הצעת החוק ממתינה להצעות נוסח שיאפשרו סיוע אמיתי לעסקים הקטנים והבינוניים.

לאה ורון: עד אז היא לא תונח על סדר היום של הוועדה.

רן קויתי: משרד הכלכלה בראשות השר אלי כהן רואה חשיבות עצומה בקידום עסקים קטנים ובינוניים.

רן קויתי: הנושא הזה של מוסר התשלומים הוא נושא מאוד חשוב לעסקים קטנים ובינוניים.

רן קויתי: אנחנו עשינו הרבה סקרים בעבר.

רן קויתי: הנושא הזה עלה כבעיה מהותית של עסקים, לכן גם קידמנו הצעת חוק ממשלתית, שזה החוק שעליו אנחנו מדברים.

רן קויתי: הוא חוק שהגיע לכאן, נבנה בהתחשבות בצרכים ממשלתיים שונים, כמו שציינת, כי אנחנו ממשלה.

רן קויתי: אני מודה גם ללהב, לרועי, וגם לך, יו"ר הוועדה, על קידום החוק והפעלתו.

רן קויתי: כמו שאמרתי, אנחנו עושים סקרים ובודקים את הנושא.

רן קויתי: אנחנו רואים ירידה משמעותית בימי אשראי במשק.

רן קויתי: אם לפני שנתיים אשראי ספקים היה 63 ימים בממוצע, שזה ממוצע בעיתי כי יהיו כאלה, כמו שאמרת, שוטף פלוס אף פעם, ויהיו כאלה ששילמו להם בזמן, אז היום ירדנו לשוטף פלוס 53 ימים, זאת אומרת, ירידה משמעותית שמתקרבת כבר לחוק.

רן קויתי: זה כולל גם את הממשלה וגם גופים שהם לא ממשלתיים.

איתן כבל: כמה הגופים הלא ממשלתיים מתקנים את הממשלה?

איתן כבל: בדקתם?

רן קויתי: בגדול, בבדיקות שלנו בעבר, הגופים הלא ממשלתיים משלמים הרבה יותר גרוע מהגופים הממשלתיים, הרבה יותר גרוע.

איתן כבל: יש להם ממי ללמוד.

איתן כבל: הייתי רוצה להגיד אם בארזים, אבל קשה לי לדמות אתכם לארז.

רן קויתי: לגבי נושאים שהועלו פה.

רן קויתי: לגבי הנושא של עבודות הנדסה קבלניות, השבוע זה נחתם, זה פורסם.

רן קויתי: חשבנו שנוכל להספיק עם זה לוועדה, אבל אז הסתבר שיש עוד 21 יום שצריך להעלות את זה לעיון הציבור.

רן קויתי: זה יעלה לעיון הציבור, יגיע לוועדה.

רן קויתי: אנחנו מדברים על זה שכל העבודות של עד 75 אלף שקלים יהיו בתוקף החוק הרגיל.

רן קויתי: לא פלוס 70 או 85 ימים, אלא לפי החוק הרגיל.

רן קויתי: אני חושב שזה נותן פתרון לסעיף הזה.

רן קויתי: לגבי הנושא של בריאות, אנחנו היינו שמחים לראות את כל הפעילות של משרד הבריאות נכנסת לחוק, אבל מי שאחראי על תקציב משרד הבריאות ויודע להגיד אם כן או לא והוא גם דיבר עכשיו זה משרד הבריאות, לכן אני לא אכנס מעבר לזה.

רן קויתי: בנושא של דיווחים הסוכנות לא יושבת על שום מאגר נתונים.

רן קויתי: מאגר הנתונים נמצא בחשב הכללי.

רן קויתי: יושב פה עוזי שר, אני מציע שהוא ידבר על זה.

רן קויתי: עוד נושא שעלה פה עכשיו זה נושא של מע"מ על בסיס מזומן.

רן קויתי: אני יכול להגיד שבשנים האחרונות נעשה מאמץ מאוד גדול להכניס את רוב העסקים הקטנים.

רן קויתי: מעל ל-80% מהעסקים מדווחים מע"מ על בסיס מזומן, שזה אומר שאתה נותן את חשבונית המס רק כשהכסף נכנס.

רן קויתי: בתחום השירותים זה כל העסקים של עד 15 מיליון, ובכל התחומים האלה זה עסקים עד 3 מיליון.

רן קויתי: אנחנו כרגע עובדים גם מול משרד האוצר על הרחבה של הרף של השלושה מיליון, להגביר אותו עוד הלאה.

רן קויתי: בגדול, כמעט כל העסקים בסוף התהליך הזה יהיו בתשלום של מע"מ על בסיס מזומן.

רן קויתי: זה נושא צדדי, כי עדיין הממשלה צריכה לשלם בזמן.

איתן כבל: אל תסיט אותנו.

רן קויתי: הייתה פה הסטה, אז עניתי על ההסטה.

איתן כבל: אני רוצה לשאול כמה שאלות.

איתן כבל: שאלה ראשונה, האם אתם עוקבים אחרי החוק?

איתן כבל: איזה ציון היית נותן ליישום של החוק מהמקום בו אתה נמצא?

רן קויתי: אין לנו נתונים.

איתן כבל: מי העוקב הזה?

רן קויתי: אמרתי שהנתונים נמצאים בחשבונאי הראשי.

רן קויתי: עוזי נמצא פה לידי.

רן קויתי: לנו אין את הנתונים, אנחנו לא יושבים על מאגר הנתונים.

רן קויתי: כשאנחנו מסתכלים על נתונים של סקרים שאנחנו יכולים לעשות, אנחנו רואים ירידה של כלל המשק – מ-63 ל-53, כשהחוק עוד רק עכשיו בחיתוליו, רק כרגע נכנס.

רן קויתי: נראה שיש השפעה על החוק, אנחנו עוד לא יודעים להגיד אם ההשפעה הזאת דרמטית או לא דרמטית.

איתן כבל: אני אבקש לקבל ממך את דוח המצב כפי שאתם רואים אותו נכון לעכשיו.

איתן כבל: מה הבעיה עם סטטיסטיקות ונתונים מהסוג הזה?

איתן כבל: שיכול להיות שיש איזה ענף שהוא הוורד בתשלומים - איך אומרים?

איתן כבל: כל קוץ במדבר לפרח ייחשב - שהוא מייצר קצת בלבלה, כמו שאנחנו אומרים בלשון העם, בנתונים.

איתן כבל: אני רוצה לדעת אם זה באמת עניין של מהלך שהולך ומתקיים בכל החלקים, מי יותר ומי פחות, האם הוא מהלך רוחבי, או יש איזה מקום אחד או שניים שעושים את ההטעיה ועדיין המשק, בעיקר הממשלתי, לא נותן את התוצאות הנקובות.

איתן כבל: זו נקודה אחת.

איתן כבל: דבר שני, האם אתם מקבלים תלונות, האם יש ירידה בתלונות?

איתן כבל: האם תוכל להתייחס לזה?

איתן כבל: האם אתם כבר יודעים לומר, בכל זאת זה כבר חתיכת זמן - אני לא מאלה שרצים להגיד שיש לנו ציפייה - "וואלה, לפי התלונות אני יודע מגמה"?

איתן כבל: אני מציע שמתוקף תפקידך תדבר מעת לעת עם עוזי על העניין הזה, זה לא מזיק.

איתן כבל: למה אני אומר את זה?

איתן כבל: כיוון שאני חושב שזאת המשימה שלך.

איתן כבל: הנתונים אצלו, אבל מי שאמור לעקוב, לנתח ולהביא לנו את התוצאות זה אתם.

רועי כהן: איתן, הבעיה עוד יותר חמורה.

רועי כהן: משרדי ממשלה וגופים שבתוך החוק הזה מפרסמים מכרזים עם שוטף פלוס 90.

איתן כבל: זה בכלל.

רועי כהן: זה מה שהסוכנות לעסקים קטנים צריכה לדאוג שלא יקרה.

רועי כהן: זה לא הגיוני שמשרד ממשלתי שכפוף לחוק עובר את העבירה.

רועי כהן: זה האבסורד.

רן קויתי: קיבלנו הרבה תלונות לגבי חברה ממשלתית מסוימת.

איתן כבל: היא מתחילה בת"ו, מסתיימת בשי"ן.

רן קויתי: עוד מעט היא לא תהיה חברה ממשלתית, לפי מה שאני מבין.

איתן כבל: הם יודעים את הסיטואציה אליה הם נכנסים.

איתן כבל: חלק מהם אומרים, "אחרי המבול".

איתן כבל: אני רוצה שמישהו ינהג אליהם ביחס של אחרי המבול בדברים אחרים.

רן קויתי: לא קיבלנו תלונות לגבי משרדי ממשלה.

רן קויתי: אנחנו עוקבים אחרי מכרזים ממשלתיים, אחרי רוב המכרזים הממשלתיים.

רן קויתי: יכול להיות שאנחנו מפספסים.

רן קויתי: מידי פעם רועי שולח לנו: אנחנו במכרזים עוקבים אחרי כולם.

איתן כבל: מעניין שהוא עם העובד וחצי שלו מצליח לזהות את זה.

רן קויתי: לרועי יש 200,000 עובדים.

איתן כבל: זה לא שיש לו 200,000 עובדים, זה כל מי שהוא בעל עניין מסב את תשומת הלב שלו.

איתן כבל: זו כל התורה על רגל אחת.

רן קויתי: אנחנו נעזרים ברועי.

רן קויתי: הוא עוזר לנו מידי פעם.

רן קויתי: אנחנו לא רואים פה היקפים מאוד גדולים של מכרזים שיש בהם חריגות.

איתן כבל: יש מקומות שהתערבתם, שרועי הסב את תשומת ליבכם במפעל איקס או במשרד איקס שיצא מכרז עם שוטף פלוס 90?

רן קויתי: בכל מכרז שאנחנו מקבלים את תשומת הלב של רועי אנחנו מטפלים.

רועי כהן: הם ישר פועלים.

לאה ורון: אולי תציג לוועדה בכמה מכרזים התערבתם, בכמה הצלחתם, בכמה לא הצלחתם.

רועי כהן: עצם התעוזה להוציא מכרז נגד החוק, זה מה - -

רן קויתי: אין הרבה מכרזים כאלה.

רן קויתי: אנחנו יכולים לשלוח לכם את הנתונים.

איתן כבל: אני אשמח לקבל את הנתונים האלה.

רן קויתי: אין הרבה מכרזים שבהם התערבנו.

רן קויתי: אנחנו עוקבים אחרי כולם.

רן קויתי: רוב משרדי מהממשלה פועלים על פי חוק.

איתן כבל: העבריין הכי גדול זו הממשלה.

איתן כבל: היא יודעת רק להטיף לאחרים.

רוברט אילטוב: אסור שזה יקרה.

רן קויתי: כשזה קורה, אנחנו מתריעים בפני כל משרד.

רן קויתי: בדרך כלל, דרך אגב, כשאנחנו תופסים משרד שעשה את זה, אנחנו רואים שהוא לא עשה את זה בכוונה.

רן קויתי: אנחנו הרבה פעמים מדברים על רגולציה על עסקים קטנים ובינוניים.

איתן כבל: הוא כתב את זה תוך כדי עצימת עיניים?

רן קויתי: אנחנו מדברים הרבה על רגולציה על עסקים קטנים ובינוניים, אבל הרבה פעמים גם בעלי עסקים לא עושים דברים בכוונה.

רן קויתי: הם הרבה פעמים פועלים בניגוד לחוק לא בכוונה.

איתן כבל: הציפייה שלי שתוציאו הנחיות ברורות לכל מי שאחראי על המכרזים בכל משרד ממשלתי או שותף למכרז ממשלתי: נא להודיע שיש כללים חדשים.

איתן כבל: זה חוק, זו לא איזו גחמה או בקשה.

קריאה: השלטון המקומי, איתן, הרשויות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו עוד לא סיימנו איתך, אנחנו נחזור אליך.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, תודה על הדיון, אני חושב שזה דיון מאוד חשוב למשק הישראלי.

רוברט אילטוב: החוק הזה מתגלגל בכנסת כבר קדנציה שלישית.

רוברט אילטוב: הוא עבר בקדנציה הזאת.

רוברט אילטוב: אני רוצה להזכיר לכל מי שנמצא פה, החוק בקדנציה הקודמת הגיע כמעט לקריאה ראשונה, רק שהשלטון המקומי טרפד אותו.

איתן כבל: גם הפעם הוא ניסה.

רוברט אילטוב: הפעם הוא לא הצליח.

איתן כבל: פחות.

רוברט אילטוב: היה פה רועי והיה גם האוצר, אני רוצה להודות על כך.

רוברט אילטוב: חשוב להגיד שמוצאים היום את כל הדרכים לא לשלם את הכסף בזמן.

רוברט אילטוב: לא רק מוציאים מכרזים בניגוד לחוק, אלא יש כל מיני פטנטים, במיוחד בחברות ממשלתיות כמו רכבת ונתיבי ישראל.

רוברט אילטוב: מחפשים פטנטים.

רוברט אילטוב: לא משלמים לקבלנים בעשרות רבות של פרויקטים.

רוברט אילטוב: זה לא פרויקט אחד שיש איזו שהיא בעיה ותוקעים את הכסף.

רוברט אילטוב: לא, לוקחים כמעט את כל הפרויקטים, מחפשים איזה פסיק שבו יש בעיה כדי לא לתת את הכסף.

רוברט אילטוב: לא מעט חברות היום בקריסה כלכלית.

רוברט אילטוב: אמרתם שהם הולכים לשוק האפור.

רוברט אילטוב: הם הולכים גם לשוק האפור.

רוברט אילטוב: עוד מעט הם ילכו גם לשוק השחור, כי הם לא מסוגלים לשאת בכל ההוצאות של השכר ובכל הדברים האלה.

רוברט אילטוב: הרעיון של החוק הזה, אני רוצה להזכיר לכל מי שנמצא פה, הוא להסדיר את מוסר התשלומים כמו שצריכה מדינה מתוקנת להתנהל.

רוברט אילטוב: זה היה הרעיון של החוק הזה.

איתן כבל: זו לא הטבה.

רוברט אילטוב: זו לא הטבה.

רוברט אילטוב: ככה צריכה לעבוד מדינה מתוקנת.

רוברט אילטוב: כמו שמדינה יודעת לקחת את המס, כך היא צריכה לשלם בזמן.

רוברט אילטוב: לא שחברה ממשלתית, שהיא סמי מדינה, לא תשלם בזמן ואחר כך כשאתה בא לשר התחבורה, הוא אומר: זה לא אני, זה שר האוצר, וכשאתה בא לשר האוצר, הוא אומר: זה לא אני, זה שר התחבורה, ואז 200,300,400 עובדים עומדים בפני פיטורים.

רוברט אילטוב: זו שרשרת מזון.

רוברט אילטוב: גם החברות שמספקות לאותן חברות שירות לא מקבלות את הכסף.

רוברט אילטוב: הרעיון של החוק הזה היה להסדיר את כל אותם תשלומים במשק, כאשר המדינה היא המשלם הגדול ביותר, היא מקבל השירותים הגדול ביותר.

רוברט אילטוב: לא יכול להיות שהפכנו את עצמנו להסתדרות של לפני 30 שנה, שמריצים את הבן אדם ממשרד למשרד והוא לא מקבל את הכסף, כאשר זה כשהוא כבר שילם את השכר, את ההוצאות, את הפרויקטים, את הכל.

קריאה: את המע"מ גם.

רוברט אילטוב: כולל את המע"מ, כולל את הכל.

רוברט אילטוב: זה לא רק שהם לא עומדים ב-45 יום.

רוברט אילטוב: בכל מיני פטנטים מצאנו איך להחריג את הקבלנים, את אלה, את אלה ואת אלה.

רוברט אילטוב: מצאנו פטנטים איך להחריג אותם, כדי שהמדינה תוכל להסדיר את הסיפור הזה.

רוברט אילטוב: למרות שהלכנו לקראתם, הם פשוט רומסים את החוק ברגל גסה.

רוברט אילטוב: ומי?

רוברט אילטוב: המדינה, משרדי הממשלה.

רוברט אילטוב: אני חושב שהדבר הזה לא יכול להתקבל על הדעת.

רוברט אילטוב: אני מציע שהוועדה תעקוב באופן סדיר אחרי הסיפור הזה.

רוברט אילטוב: אם צריך, נשנה את החקיקה.

רוברט אילטוב: אני מציע שאת כל ההטבות שנתנו למשרדי ממשלה כאלה ואחרים פשוט נבטל.

רוברט אילטוב: לא יכול להיות שהם מבקשים מאיתנו:

רוברט אילטוב: אנחנו נעמוד כשתבואו עם א', ב', ג', ד', כאשר בסוף, שנה אחרי, שום דבר לא קורה.

איתן כבל: תודה, חברי חבר הכנסת אילטוב, אני מודה לך על כל אשר אתה עושה בעניין הזה.

איתן כבל: עוזי, בבקשה.

עוזי שר: בניגוד למה שנאמר קודם, אין מאגר מידע אחד.

עוזי שר: יש מאגר מרכזי במרכבה, ממנו ניתן להפיק הרבה נתונים - אני תיכף אדבר על הנושא - אבל יש עוד עשרות מאגרים במשרדי הממשלה שכוללים מידע על התקשרויות שמהן אנחנו אמורים ללמוד ולדעת כיצד זה מבוצע.

עוזי שר: למשרד השיכון יש מערכת נפרדת לכל העבודות הקבלניות.

עוזי שר: למשרד הבריאות יש מערכת שלמה לנושא של סיוע לכל מיני גורמים.

עוזי שר: זאת אומרת, אין מערכת אחת.

איתן כבל: יש מישהו אחד שכן יודע?

עוזי שר: בחודש יולי 2017 פרסמנו הוראת תכ"מ בנושא.

עוזי שר: ביקשנו ממשרדי הממשלה שיעבירו לנו מידע.

עוזי שר: עכשיו צריך לזכור, מדובר על התקשרויות חדשות שרק נכנסו יחד עם כניסת החוק לתוקף, לא מדובר על ההתקשרויות הישנות, לכן לוקח זמן - -

רועי פולקמן: עוד דיון של הוועדה, דרך אגב, שפנינו למינהל הרכש הממשלתי.

עוזי שר: היכולת שלנו לנתח ולראות באמת מה קורה וכו' - -

איתן כבל: עדיין מוגבלת.

עוזי שר: בדיוק.

עוזי שר: ניתחתי קצת מהמידע שיש לי במרכבה.

עוזי שר: לקחתי מדגם של משהו כמו 8,000 תשלומים שבוצעו להתקשרויות שאמורות להיות משולמות תוך 45 ימים.

עוזי שר: עד 80% היה במועד.

עוזי שר: יש נקודה אחת מסוימת שהיה צריך לבדוק, נראה לי ששם המשרד קצת פישל.

עוזי שר: עבודות קבלניות בקושי יש בתוך מרכבה.

עוזי שר: המדגם שלי כלל 40 תשלומים סך הכל, שזה כלום, זה לא מדגם.

איתן כבל: זה אפילו לא אפס וכלום.

עוזי שר: בדיוק.

עוזי שר: 93% שולם במועד, אבל זה לא אומר שום דבר.

רועי כהן: אתה מבין שה-20% אחרי זה זה נגד החוק.

עוזי שר: זה לא אומר.

איתן כבל: אמרת שסך הכל מדובר ב-40 התקשרויות.

רועי פולקמן: הוא דיבר על כך שב-8,000 80% שילמו עד 45 יום, 20% חרגו.

רועי פולקמן: יכול להיות שהם חרגו מסיבות אחרות.

עוזי שר: יש עדיין בעיה בתהליכי קבלת המידע מול הגופים.

איתן כבל: מה אתם עושים, עוזי?

איתן כבל: תתמקד בעניין הזה.

איתן כבל: יש חשב כללי, הוא יודע מי מוציא, מי לא מוציא.

עוזי שר: דבר ראשון, כדי לעקוב ולדעת מה נעשה, ויש כאן גורמים סביב השולחן שגם פנו אלי בבעיות ספציפיות, אנחנו מנסים לדעת את המידע, לעקוב מבפנים.

עוזי שר: את זה אנחנו עושים על ידי השימוש בפורטל הספקים, כאשר הספקים לא נכנסים בהמוניהם לתוך הפורטל.

עוזי שר: כך אנחנו יודעים מה קרה, לנתח ולעקוב.

עוזי שר: אנחנו לא יודעים איפה זה התעכב, זו בעיה קשה.

עוזי שר: הדבר השני, אנחנו עכשיו בשלבי בנייה מתקדמים מאוד של כל מערכת המכרזים.

עוזי שר: כל מערכת המכרזים שלנו אמורה להיות דיגיטלית.

עוזי שר: על ידי כך יהיה מעקב הרבה יותר גדול ושליטה הרבה יותר טובה על כל הנושא של תנאי המכרזים, על האפשרות של העסקים הקטנים והבינוניים מכל רחבי הארץ להיכנס.

עוזי שר: יש כאן צעדים שנעשים.

איתן כבל: אני רוצה להבין מה קורה עכשיו.

איתן כבל: עוזי, אני רוצה לדעת מהיום בבוקר.

איתן כבל: הרי לכל משרד שרוצה להוציא הוצאה כלשהי יש חשב.

איתן כבל: כל אגורה, ואני זוכר את זה כמי שעבד בתוך המערכת הממשלתית, מחוט עד שרוך נעל.

איתן כבל: אין דבר כזה שזה יוצא בלי שמישהו נתן את אישורו גם אחרי שהמשרד כמשרד נתן אותו.

איתן כבל: איך בסוף זה עובד?

איתן כבל: בסוף אתה מגיע לסוף שנה, אתה יודע להגיד מי הוציא כמה, מי עמד, מי לא עמד, למי נשאר עודף.

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה.

איתן כבל: דווקא לעניין הזה אין תשובות עדיין, זאת אומרת, לדעת כמה הוציא המשרד, מה הוציא, על מה הוציא?

איתן כבל: לפעמים יש על איזה עיפרון עם מחק, בלי מחק.

איתן כבל: יש להם את זה אפילו בדקויות האלו.

עוזי שר: הבעיה היא בנושא המועדים, מתי תגיע החשבונית למשרד, מתי הקניין, המזמין במשרד אישרו את זה.

עוזי שר: אני יודע מתי זה הגיע לחשבות.

עוזי שר: אני יכול להגיד בבירור שהעיכובים הם לא בחשבויות.

איתן כבל: ברור לי שלא.

איתן כבל: מה, אנחנו ילדים?

איתן כבל: עוזי, לא יכול להיות שעד היום הזה אף אחד לא יודע איפה הדברים נמצאים.

איתן כבל: אני רוצה שרן, אתה ונציגי ממשלה אחרים תקשיבו לסיפור של אדם.

דוד אולניק: אני מחברת "אולניק", חברה לתשתיות שעובדת בכל הארץ.

דוד אולניק: אנחנו היום, רק לסבר לכם את האוזן, עושים בעזה שובר גלים נגד צוללנים.

דוד אולניק: זו אחת מהחברות המובילות.

דוד אולניק: יש פה את חבריי שעושים מחלפים, כביש 38, בית שמש.

דוד אולניק: אני מדבר גם בשמם.

דוד אולניק: הם עושים את כביש 90 לכיוון קריית שמונה, עובדים בכל הארץ.

דוד אולניק: אנחנו נקראים, אדוני היושב-ראש, מל"ח – משק לשעת חירום.

דוד אולניק: חס וחלילה אם יש רעידת אדמה או התקפת טילים, מגייסים אותנו.

דוד אולניק: אם אני מקבל היום קנס מהמדינה ולא משלם, מכפילים לי את הקנס.

דוד אולניק: מה שקורה היום זה שעד שבודקים לנו את החשבון לוקח זמן.

דוד אולניק: מהיום שבודקים לנו את החשבון סופרים 70 ימים.

דוד אולניק: לפעמים אנחנו מחכים גם 150 יום ו-200 יום כדי לקבל תשלום, שלא לדבר על עבודות נוספות.

דוד אולניק: אם יש לי 1,000 מטר מדרכה והיא נהייתה 1,500, זה נקרא עבודה חריגה, זה צריך ללכת לוועדת חריגים.

דוד אולניק: אנחנו צריכים לחכות לוועדת חריגים, למתי שתהיה ועדת חריגים, ועדת שינויים.

דוד אולניק: יש פה דבר שהשכל לא מקבל אותו.

דוד אולניק: אנחנו הקבלנים בונים את הכבישים במדינה, מממנים את הכבישים מהכיס שלנו.

דוד אולניק: זה לא כביש אגרה שבסוף אנחנו מקבלים כסף.

איתן כבל: אולניק, אתה מכדרר.

איתן כבל: אני רוצה להקריא מכתב שלבקשתי אישרת לי לצלם.

איתן כבל: הנדון: "שיקים לאולניק מתע"ש מערכות.

איתן כבל: אנו מאשרים שנתנו את השיקים לחברת אולניק בגין ביצוע עבודות תשתיות בתע"ש מערכות בע"מ: שיק לתאריך 20.12.2018 על עבודות שבוצעו בחודשים נובמבר 2016 ודצמבר 2017; שיק לתאריך 20.12.2019 על עבודות שבוצעו בחודש יולי 2017 וינואר 2018", וכן הלאה וכן הלאה.

איתן כבל: מה אמור אדם כזה לעשות?

איתן כבל: מה, הוא הבנק של המדינה?

איתן כבל: הוא כבר שילם את הכל, הוא עבר את כל המסלול.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: אני זוכר שהיינו תובעים ממשרד הבינוי והשיכון על חריגה של ימים.

איתן כבל: לפעמים על חודש לא היו מוכנים בשום פנים ואופן, היו מכפילים, היו נותנים קנסות, אלף ואחד דברים.

איתן כבל: מדינה יודעת לאכוף, נלחמת, לא מוותרת על כלום, אבל כשהיא העבריינית, וברוב המקרים היא העבריינית, היא מתעלמת.

איתן כבל: גם כשהיא משלמת, היא לא משלמת עם ריבית.

גרין: איתן, מצבו טוב, יש לו כבר שיקים ביד.

גרין: אני אתן לך דוגמה אישית.

גרין: ב-2015 סיימתי תחנת רכבת בנתיבות.

גרין: הרכבת פועלת, יש נוסעים.

גרין: אני עוד לא קיבלתי את החשבון הסופי.

איתן כבל: ממי?

גרין: מרכבת ישראל.

גרין: זה הלך לבקר.

גרין: לפני ארבעה חודשים הבקר הודיע לי: "אני כבר גמרתי לבדוק, העברתי את זה לרכבת".

גרין: עכשיו הרכבת שמה עליו עוד בקר.

גרין: את רכבת תחנת ספיר בנתניה סיימתי ב-2016 וכבר הגשתי חשבון סופי.

גרין: אני לא יודע מתי אני מקבל.

גרין: מצבו טוב, הוא כבר קיבל שיקים.

גרין: אני לא יודע מתי אני אקבל שיקים.

איתן כבל: זו גם שיטה.

איתן כבל: יותר זול לו לשים עובד שיהיה עוד באפר בתהליך הזה.

איתן כבל: יותר זול לו לשלם לו מאשר לשלם לך.

הוא מממן את העובד מהריבית.

איתן כבל: הוא מממן את העובד מהריבית, מהריבית דריבית אפילו.

דוד אולניק: אני רוצה להוסיף משהו לגבי רכבת ישראל.

דוד אולניק: איתן, אנחנו נמצאים עם 250 עובדים.

דוד אולניק: אנחנו מגיעים לשטח, אנחנו באים לעבוד.

דוד אולניק: יש לנו גם קנסות בחוזה, אם אתה יודע.

דוד אולניק: אני עובד היום בנשר ברכבת.

דוד אולניק: חמישה חודשים אני לא יכול להקליד חשבון.

דוד אולניק: למה?

דוד אולניק: החליפו תוכנה.

דוד אולניק: חמישה חודשים אני עובד, יש לי חוזה חתום, הכל, תנאי תשלום.

דוד אולניק: אני לא מסוגל להקליד חשבון.

דוד אולניק: יש לי עובדים.

דוד אולניק: האנייה נמצאת באמצע הים.

דוד אולניק: היא צריכה להגיע לנמל בסוף.

דוד אולניק: אנחנו לא רואים את הסוף אפילו.

דוד אולניק: אנחנו בים סוער, לא בים רגיל.

דוד אולניק: קיבלנו את העבודה, זכינו במכרז.

דוד אולניק: אנחנו לא רוצים שתשלמו לנו יותר או פחות, תנו לנו רק את מה שמגיע לנו.

דוד אולניק: חמישה חודשים זה משרד התחבורה.

דוד אולניק: בנתיבי ישראל, שם אנחנו מחכים - -

רועי פולקמן: תתעכב על משרדי הממשלה, כי אנחנו מערבבים.

דוד אולניק: אנחנו רק עם משרדי ממשלה.

רועי פולקמן: כשאתה אומר רכבת ישראל, זה לא משרדי ממשלה.

דוד אולניק: משרד התחבורה.

רועי פולקמן: חברות ממשלתיות, תיכף נדבר עליהן, זו סוגיה אחרת.

רועי פולקמן: במשרדי ממשלה, בשונה מהחברות הממשלתיות שבחוק הגדרנו תנאים מסוימים, ותיכף נתייחס להתנהלות של רשות החברות ומי תפקידו לפקח, אין החרגות.

רועי פולקמן: האם יש משרד, לא חברה בת, לא רכבת ישראל או תע"ש?

רועי פולקמן: האם יש לך התקשרויות עם משרדים שלא שילמו בזמן?

רועי פולקמן: על חברות ממשלתיות תיכף נדבר.

איתן כבל: תן לי לדייק את השאלה שלך.

איתן כבל: ההתקשרות שאתה מדבר עליה היא לא התקשרות מול משרד התחבורה, היא מול נתיבי ישראל.

דוד אולניק: מי שמתקצב זה משרד התחבורה.

רועי פולקמן: זה לא קשור.

אתי בנדלר: ממי אתה מקבל את התשלום?

משרד התחבורה אומר להם: תביאו את החשבון הזה, תביאו את זה.

אביתר כהן: אני חוזר לנקודה שאמרת.

אביתר כהן: זו בעיה במישרין, לא בעקיפין.

אביתר כהן: כשאנחנו באים לישיבות בנתיבי ישראל, ברכבת ישראל, או בכל גוף אחר שנותן את העבודה, שאלו חברות ממשלתיות, לא משרד ממשלתי, אנחנו לפעמים מקבלים תשובות: מה אתם רוצים?

אביתר כהן: אנחנו יושבים במשרד התחבורה, האוצר לא מתקצב.

אביתר כהן: כשאנחנו באים לאוצר, האוצר אומר לנו: מה פתאום, נתנו את הכסף.

רועי פולקמן: זה ברור.

אביתר כהן: זה בוודאי קשור בצורה ישירה למשרדי הממשלה.

אתי בנדלר: הנושא של תקצוב חוץ ממומן רק לגבי רשויות מקומיות, לא לגבי חברות ממשלתיות.

אתי בנדלר: החוק חל על החברות הממשלתיות.

רועי פולקמן: רכבת ישראל ותע"ש נמצאות בתוך החוק.

רועי פולקמן: תיכף נדבר על האכיפה.

גרא קאושנסקי: אני אעשה רגע איזה שהוא סדר.

גרא קאושנסקי: ההבדל בין חברות ממשלתיות למשרדי ממשלה - שבמשרדי ממשלה קבעתם בחוק שזה כפוף לחוזה המדף.

גרא קאושנסקי: שם תנאי התשלום הם 38 ימים.

גרא קאושנסקי: מה שדוד אולניק העלה זו בעיה של חברות ממשלתיות.

גרא קאושנסקי: שם הם מקבלים תנאים מאוחרים יותר.

רועי פולקמן: יש פה בלבול.

רועי פולקמן: חוזים שנחתמו אחרי כניסת החוק לתוקף, להבנתי, ותתקן אותי היועצת המשפטית, גם החברות הממשלתיות שהוזכרו פה – מע"צ, רכבת ישראל - לא יכולות לסגור הסדרי תשלום.

רועי פולקמן: רשות החברות אומרת שזה לא נכון.

רועי פולקמן: אתה חולק על זה?

רועי פולקמן: זה מה שאני זוכר מהחוק.

אתי בנדלר: הם יכולים.

רועי פולקמן: העברנו חוק לפני שנה.

רועי פולקמן: האם יש חוזים חדשים שבהם החברה הממשלתית אומרת, "אני אשלם לך שוטף 120"?

גרא קאושנסקי: כן.

רועי פולקמן: אז שרשות החברות תסביר איך זה חוקי.

גרא קאושנסקי: החברות הממשלתיות קבעו מועדים שונים, זאת אומרת, זה בהתאם לחוזים הקיימים עם רשות או חברה, כאשר בדרך כלל קובעים 60,90 יום, שזה נראה סביר, זה בסדר, אף אחד לא יעתור על זה.

גרא קאושנסקי: גם אף אחד לא יקבל את העתירה.

גרא קאושנסקי: זה ההבדל.

גרא קאושנסקי: כשזה מגיע ל-38, הקבלנים התרגלו שהחיים הרעים הם החיים הטובים.

גרא קאושנסקי: כשקובעים 38 והתשלום נדחה עד 60 יום, זה נראה להם סביר, זו סביבה סבירה.

גרא קאושנסקי: כשזה מתחיל מ-60 יום, מ-70 יום או מ-90 יום, גולש ל-120 יום ול-150 יום, זו סוגיה אחרת.

גרא קאושנסקי: זו הבעיה.

גרא קאושנסקי: יש לנו פה הזדמנות לעשות איזה שהן תקנות, לעשות סדר, להחליט שכל חשבונות הביניים של הקבלנים - אין שום הבדל בין חשבון של קבלן לחשבון של ספק – ישולמו במועדים שקבועים, אם זה 45, 38 ימים.

גרא קאושנסקי: כך עובד משרד הביטחון, משרד השיכון וכל המשרדים הגדולים, עם תקציבים של 5,6,10 מיליארד שקל בשנה.

גרא קאושנסקי: זאת אומרת, אפשר לעבוד בשיטה הזאת.

גרא קאושנסקי: קחו חצי שנה, שימו 10 בקרות.

גרא קאושנסקי: יש לכם ערבויות, יש לכם את כל הדרכים לקחת את הכסף אם שילמתם ביתר.

גרא קאושנסקי: זה יפתור המון המון בעיות.

גרא קאושנסקי: בעוד שלושה חודשים תוכלו לשבת כאן ולהגיד שעשיתם שינוי, כי עד היום אין שינוי, הוא לא מורגש, בטח לא לגבי החברות הממשלתיות שממשיכות עם תנאי התשלום שקבעו לפני החוק.

רועי פולקמן: הוא מורגש, כי אין לנו ירידה בימי עסקים באשראי.

רועי פולקמן: במקרה שלך הוא לא מורגש.

גרא קאושנסקי: הוא לא מורגש.

רועי פולקמן: בחברות ממשלתיות, בעבודות קבלניות הוא לא מורגש.

גרא קאושנסקי: אני אגיד לך מי אנחנו.

גרא קאושנסקי: אנחנו 25 מיליארד שקל בשנה.

גרא קאושנסקי: אנחנו הולכים להיות 50 מיליארד שקל בשנה.

גרא קאושנסקי: תבין איזה עומס, איזה כובד על הקבלנים ועל השחקנים.

איתן כבל: תודה על ההבהרה ועל העמדת הדברים.

אתי בנדלר: חברות ממשלתיות רשאיות לקבוע מועד אחר.

אתי בנדלר: מועד התשלום הקבוע בחוק זה שוטף פלוס 45 ימים.

אתי בנדלר: כבר מלכתחילה יש להן יותר ימים.

אתי בנדלר: לא הבחינו לגביהן בין עבודות קבלניות לעבודות אחרות, אבל קבעו שאפשר לקבוע בחוזה מועד אחר לתשלום, רק בתנאים.

אתי בנדלר: תנאי אחד הוא שהמנכ"ל של אותו גוף מאשר את החריגה מהימים, והתנאי השני - שהדבר נדרש בשל אופיה המיוחד של ההתקשרות או שהוא אינו מועד בלתי הוגן באופן חריג.

אתי בנדלר: היו לנו הרבה מאוד ויכוחים כאן בוועדה.

רוברט אילטוב: ואז הכל הופך להיות חריג.

אתי בנדלר: בדיוק מזה חששנו.

אתי בנדלר: היו לנו ויכוחים, בעיקר עם משרד המשפטים, בעניין הזה.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אל"ף, תודה ענקית על הדיון, בדיוק בשביל זה אנחנו עושים את הפיקוח הזה.

רועי פולקמן: יש מקומות שאנחנו יודעים שהמצב השתפר.

רועי פולקמן: אנחנו גם צריכים לבדוק את השלטון המקומי.

רועי פולקמן: יש לי פתרון שיעזור מול השלטון המקומי וגם מול החברות הממשלתיות.

רועי פולקמן: הסיפור המרכזי הוא שחברות ממשלתיות כפופות ל-3ה.

רועי פולקמן: היו פה דיונים ארוכים מאוד על הסעיף הזה.

רועי פולקמן: אמרנו שניתן הרבה שלייקס - אישור מנכ"ל, אישור מיוחד וכו'.

רועי פולקמן: עכשיו יש פה שני עניינים.

רועי פולקמן: רשות החברות אמורה לטפל בזה.

רועי פולקמן: לא קורה שפתאום החשב בחברה יכול לאשר, או מנהל הרכש יכול להגיד שהוא ישלם שוטף 360.

רועי פולקמן: זה דורש אישור ברמה מאוד גבוהה.

רועי פולקמן: הבעיה הגדולה, אדוני היושב-ראש, ויש לי הצעה איך לפתור אותה גם במהלך מושב הכנסת הקרוב, היא מי הגורם המפקח.

רועי פולקמן: זה צריך להיות גלוי.

רועי פולקמן: אנחנו אמורים לדעת מראש.

רועי פולקמן: הספקים שיושבים כאן אמורים להגיד מראש שהם קיבלו מתע"ש.

רועי פולקמן: לחוק הזה יש את הכלים לטפל, אתם רק צריכים להציף את זה שהציעו לכם חוזה, שהביאו לכם חוזה רכש מתע"ש, מרכבת ישראל, חוזה שאומר: אנחנו נשלם פלוס 200.

רועי פולקמן: אם הם לא אמרו את זה בחוזה המדף, הם חייבים לשלם בזמן.

רועי פולקמן: אם לא, אתם זכאים על פי חוק לריביות פיגורים.

רועי פולקמן: אם מראש באה אליך רכבת ישראל ואומרת לך, "לפי סעיף 3ה יש לנו סיפור החרגה, אנחנו בחוזה מסכמים איתך מראש", אז את זה אנחנו צריכים לדעת.

אתי בנדלר: בעוד שיש סעיף כללי לגבי דיווחים שייכנס לתוקפו רק אחרי שהשר יקבע תקנות לעניין הזה, לעניין הספציפי של החרגות בחוזים מהסוג הזה נאמר בפירוש, ואני שוב מצטטת את סעיף 3ה(3): "נקבע בחוזה כאמור בפסקה (1) מועד אחר לתשלום כמשמעותו בפסקה (1), ידווח המזמין על העסקה ועל המועד האמור לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים".

רועי פולקמן: החוק נתן מענה לדבר הזה.

רועי פולקמן: מדובר כאן שהחברות שתוארו פה עוברות על החוק, זאת אומרת, אם הן לא קבעו תנאים שאושרו - -

אתי בנדלר: הממשלה, החברות.

רועי פולקמן: אני לא חושב שהממשלה זה המקרה.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: אני סקרתי לפני שהגעת הוראות בחוק שהממשלה לא עומדת בהן.

לאה ורון: למרות התקנת תקנות.

אתי בנדלר: בעיקר התקנת תקנות.

רועי פולקמן: אני אומר שוב, זה בשוליים.

אתי בנדלר: אני חולקת על העניין הזה.

רועי פולקמן: זה מה שאני מכיר.

רועי פולקמן: אם יהיה, אני אשמח לראות.

רועי פולקמן: בכל מקרה, יש בעיה עם החברות הממשלתיות.

רועי פולקמן: זו הבעיה המרכזית.

דוד אולניק: צריך לקחת בחשבון שלקבלנים אין כזה רווח, אין להם כזה עור שהם יכולים לספוג את העניין הזה.

דוד אולניק: אתה אומר שנחכה לריביות, לריבית חשב.

רועי פולקמן: לא אמרתי את זה.

דוד אולניק: אין לנו את הזמן הזה, העסק צריך להתגלגל.

רועי פולקמן: אנחנו הבאנו חוק.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לדעת שיש הפרות, וזה הדיון שיו"ר הוועדה מנהל כאן עכשיו.

רועי פולקמן: אחד, אנחנו רוצים לדעת שיש הפרות, ושניים, מה קורה אם יש הפרה.

רועי פולקמן: בשביל זה אנחנו פה.

אביתר כהן: הם מצפצפים על החוק.

רועי פולקמן: לא, הם לא מצפצפים על החוק.

אביתר כהן: קרא לך עכשיו איתן מתוך הוואטסאפ הודעה של תשלום אחרי שנתיים.

אביתר כהן: תעזוב מה שכתוב בחוק.

אביתר כהן: את התנאים בחוזה החריג שלהם הם לא אוכפים.

רועי פולקמן: הבנתי.

אביתר כהן: את השוטף 150 שהם כותבים בתוך החוזה הם לא אוכפים.

איתן כבל: הם אפילו לא עומדים בחוצפה של עצמם.

ריאד גבאלי: ביצעתי את קטע 4 של רכבת ישראל בצפון.

ריאד גבאלי: השר חתך את הסרט.

ריאד גבאלי: הוא חייב לי 14 מיליון שקל.

ריאד גבאלי: אני 4 שנים לא קיבלתי.

ריאד גבאלי: עכשיו מע"צ החליטה לבדוק את החשבון שלי.

ריאד גבאלי: ההוא לא סיים, הלך הביתה, כאשר אני תקוע בבדיקות.

ריאד גבאלי: הוא אומר לי שיש חוק.

ריאד גבאלי: למי אני הולך, בקשה תגיד לי.

רועי פולקמן: יש כאן שני דברים שצריכים לקרות.

רועי פולקמן: אנחנו מביאים בימים הקרובים את חוק הרשות לעסקים קטנים.

רועי פולקמן: אנחנו נצטרך להגדיר סמכויות פיקוח של הרשות, כי הדבר המרכזי הוא סמכויות הפיקוח.

רועי פולקמן: הרי בסוף אנחנו יכולים להעביר חוקים שרכבת ישראל תגיד שהיא לא עובדת לפי חוק מוסר התשלומים שהיא מוכפפת אליו.

רועי פולקמן: זה אחד.

ריאד גבאלי: אני עבדתי עבור נתיבי ישראל, לא עבור רכבת ישראל.

רועי פולקמן: לא משנה, זו חברה ממשלתית.

אתי בנדלר: חבר הכנסת פולקמן, אני עדיין לא מכירה את החוק שאומר שצריכים לכבד חוק.

אתי בנדלר: גם אז אין סנקציה אפקטיבית.

רועי פולקמן: התשובה היא כן.

רועי פולקמן: בשביל לאכוף חוק על אזרח יש בתי משפט, הוא מקבל קנסות, הוא מקבל עונשים.

רועי פולקמן: אותו דבר צריך להיות עם חברות ממשלתיות.

רועי פולקמן: רשות החברות צריכה את זה כמשימה, ואני מציע שנזמן אותה לדיווח, את מנכ"ל רשות החברות, איש מאוד רציני, חדש בתפקידו.

איתן כבל: הוא יגיד שזה לא מתקופתו.

רועי פולקמן: כן בתקופתו, בתקופת החוק שהוחל.

רועי פולקמן: מה האחריות של רשות החברות לוודא?

רועי פולקמן: אחד, שזה לא נכנס, ושניים, את הדיווח.

רועי פולקמן: אנחנו נגדיר בחוק הרשות לעסקים קטנים את הסמכויות של הרשות, כדי שיהיה ברור שהדברים האלה נאכפים, שהם לא מוחרגים מהחוק.

גרא קאושנסקי: אסור לנו לשכוח שענף התשתיות זה הקטר של כלכלת ישראל.

גרא קאושנסקי: לכן חשוב מאוד לעשות את השינוי שהזכרתי לפני זה.

גרא קאושנסקי: הקבלנים שאמורים עכשיו לקבל משימות כפולות ומכופלות, 50 מיליארד שקל בשנה, לא יעשו את זה אם לא יפתרו להם את בעיית המימון.

גרא קאושנסקי: זה אחד הכשלים הגדולים שלנו בענף.

גרא קאושנסקי: הם לא יכולים להחזיק את זה יותר.

גרא קאושנסקי: הבנקים לא מאמינים להם.

גרא קאושנסקי: אנחנו מבקשים שהתיקון הזה ייכנס כבר בתקנות האלו.

דני ונונו: אני קבלן תשתיות.

דני ונונו: אני חושב שהבעיה יותר מורכבת.

דני ונונו: אנחנו הפכנו להיות החצר האחורית של החברות הממשלתיות.

דני ונונו: אלינו לא מתייחסים.

דני ונונו: גם הליך בדיקת החשבון לא נספר בימי התשלום, בשוטף פלוס 60 או בשוטף פלוס 90.

דני ונונו: יש פעמים שאנחנו מגישים חשבון ואחרי 30 יום פתאום נזכרים שחסר נייר כזה או אחר.

דני ונונו: בדרך כלל הוא מוגש, אבל כדי לצאת ידי חובה הם אומרים: היה חסר נייר כזה ואחר, לכן זה לא אושר.

דני ונונו: בפועל כל התשלומים הם בפיגור.

דני ונונו: לי יש תביעה מול נתיבי ישראל על 140 מיליון שקל מ-2015.

דני ונונו: הפרויקט התחיל ב-2011.

דני ונונו: ב-2013 הם מינו בודק מוסמך שהם שילמו לו.

דני ונונו: הוא קבע להם תשלום של 59 מיליון שקל, אבל גם אותם הם לא שילמו.

דני ונונו: ב-2015, עם פרשת השחיתות של מע"צ כשראיתי שאין שום כיוון, הגשתי תביעה משפטית.

דני ונונו: גם את החשבון הסופי שלטענתם מגיע לי, גם אותו הם לא שילמו.

דני ונונו: היום אני מתנהל מולם בבית משפט.

דני ונונו: הם החליטו שאני צריך להחזיר להם 40 מיליון שקל.

דני ונונו: ככה זה מתנהל במדינה.

דני ונונו: אני יכול להגיד לכם שבחבר'ה שאני עובד איתם, אצל החברים שלי לעשייה יש לפחות 20 קבלנים שנמצאים בשלבים אחרונים, בשלבי גסיסה.

דני ונונו: חברי מהתאחדות הקבלנים מדבר על פרויקטים של 50 מיליארד.

דני ונונו: צריך להתחיל לייבא דחוף קבלנים מסין או מאיזה שהוא מקום, כי גם אין קבלנים בשביל 10 מיליארד.

דני ונונו: המצב הוא קטסטרופה.

סיון זעזה: לי ולבעלי יש עסק קטן, חברת "נקודה לבנה", חברה של ניקיון ואחזקה.

סיון זעזה: אנחנו מתעסקים בניקיון של משרדים, הפקות טלוויזיה.

סיון זעזה: ברוך השם יש פרנסה, אבל למרות הכל רצינו לנצל את יום העסקים הקטנים והבינוניים כדי להגיד שאנחנו מרגישים שאין לעסקים קטנים גב מהמדינה.

סיון זעזה: אנחנו פועלים כחוק, יש לנו רישיון ממשרד התמ"ת.

סיון זעזה: לעסקים הקטנים תמיד דואגים בסוף.

סיון זעזה: דואגים קודם לעובדים, לקבלנים הגדולים, לבנקים.

סיון זעזה: מלקוח שנמצא בפשיטת רגל אנחנו לא נראה את הכסף.

סיון זעזה: אין לנו אף אחד שדואג לנו.

סיון זעזה: גם לגבי הטבות מס דין קבלן קטן כדין קבלן גדול.

סיון זעזה: זה מצב שהוא לא הגיוני.

סיון זעזה: עסק קטן במדינת ישראל, עם כל הבירוקרטיה שקשה לו להתקיים גם ככה וצריך לפעול כחוק, צריך לשלם הכל.

סיון זעזה: כשהלקוח לא משלם לך ואתה צריך לשלם משכורות ולהמשיך את העסק כרגיל - -

איתן כבל: אנחנו מתכנסים כאן כדי לעקוב אחרי הדברים.

סיון זעזה: כשהם פושטים את הרגל אין עם מי לדבר.

סיון זעזה: ברגע שתקבל את הכסף אתה תגיד תודה.

איתן כבל: אנחנו מנסים דרך החקיקה לתת גם לזה מענה.

איתן כבל: לא תמיד בהצלחה, אני מוכרח לומר, כי לא הכל אנחנו מסוגלים לעשות בחקיקה.

סיון זעזה: אנחנו מאמינים בך, מצביעים לך.

איתן כבל: תודה.

הבעיה הגדולה בחקיקה היא האכיפה שלה.

יהודה כהן: אני רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה ואת החברים שפעלו להחרגת קבלני השיפוצים מהנושא של העבודות ההנדסיות.

יהודה כהן: אכן הדבר נעשה.

יהודה כהן: היו תקנות.

יהודה כהן: ישבנו עם עוזי שר.

יהודה כהן: נקבעו 75,000, אבל לצערי זה מאוד נמוך.

יהודה כהן: בשבוע שעבר שר השיכון והבינוי חתם על תקנות חדשות לקבלן שיפוצים עד גובה של 350,000 שקל.

יהודה כהן: זה סביר.

יהודה כהן: הייתי מבקש מהוועדה שתתקן את הנושא הזה של הגובה, שמשרד האוצר יתקנו את זה לפי מה שהתקין השר בתקנות, דהיינו לגובה של 350,000 שקל.

יהודה כהן: אם אתה זוכר, אז כשישבנו בישיבה לא היה מדד מהימן.

יהודה כהן: אמרת שמיליון וחצי זה יותר מידי גבוה.

יהודה כהן: אם השר חתם על תקנות לקבלן שיפוצים עד 350,000, אני חושב שזה סביר שהוועדה תאשר את הנושא הזה בתקנות החדשות.

אתי בנדלר: אני מבינה שמדובר בחוזה מדף.

אתי בנדלר: אני לא יודעת על מה מדובר.

אתי בנדלר: זה לא משהו שהובא לוועדה.

איתן כבל: לא משנה, כשזה יגיע.

רועי פולקמן: מה הרף שמחריג אותך כקבלן שיפוצים מלהיכלל בהגדרה של קבלני עבודות בנאיות, שאז יש לו יותר זמן לשלם?

רועי פולקמן: זה כמו עסק רגיל, שוטף 45.

איתן כבל: אין לנו בעיה לדון בעניין הזה.

רועי פולקמן: אפשר לטפל בזה.

רועי פולקמן: זה לא בחוק.

אתי בנדלר: אתה מדבר על תקנות סיווג.

אתי בנדלר: הוא מדבר על מועד תשלום שבכלל לא מעוגן כאן בתקנות.

חנה לאידרשניידר: מקומם לשמוע פה את הגמגום של משרד הבריאות לגבי המועד שבו - -

איתן כבל: אל תתני להם מחמאות.

איתן כבל: זה היה הרבה מעבר לגמגום.

חנה לאידרשניידר: מזעזע.

חנה לאידרשניידר: אנחנו לא יצאנו עם שום דבר.

חנה לאידרשניידר: אנחנו מחכים שנה וחצי.

חנה לאידרשניידר: אנחנו שומעים שאולי בעוד ארבעה חודשים יהיה איזה שהוא מתווה.

חנה לאידרשניידר: ישבנו פה ב-22 בנובמבר יחד עם שר הבריאות, שמענו איך מערכת הבריאות, איך קופות החולים ואיך בתי החולים לקחו את הכסף ה"צבוע" לקניית תרופות וציוד רפואי לצרכים אחרים.

חנה לאידרשניידר: אחר כך הם באו שוב לוועדה ואמרו: אנחנו צריכים כסף בשביל לשלם בזמן לספקים שמוכרים לנו ציוד רפואי ותרופות.

חנה לאידרשניידר: זאת פשוט חוצפה שאין כדוגמתה.

חנה לאידרשניידר: אני חושבת שהוועדה הזאת צריכה לקבל החלטה שככל שמשרד הבריאות לא יגיש את המתווה בתוך זמן סביר, בתוך זמן קצר, הוועדה תחליט ותחיל את החוק על מערכת הבריאות.

מיכאל שפיר: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לכל הנוכחים.

מיכאל שפיר: תראה, אנחנו כארגונים קטנים של ציוד רפואי מממנים את המדינה כמה פעמים.

מיכאל שפיר: קודם כל, אנחנו מממנים את הסחורה.

מיכאל שפיר: אחר כך אנחנו צריכים לשלם מס, מע"מ, ביטוח לאומי.

מיכאל שפיר: אנחנו צריכים לשלם הוצאות רגולטוריות גבוהות.

מיכאל שפיר: עד שאנחנו רואים את הכסף אנחנו נמצאים במינוס מתמיד.

מיכאל שפיר: אנחנו מממנים את המדינה.

מיכאל שפיר: אני מציע שלפחות תתנו לנו הקלות במס הכנסה כך שנשלם בזמן שנקבל את הכסף.

איתן כבל: אפשר לבנות תהליך שלם שיהיה יותר ארוך מהזמן שתקבל את הכסף.

איתן כבל: לא נעים לי להגיד לך, אתה רואה פה כבר חוק, כבר זה.

איתן כבל: אני לא רוצה אפילו לתת לך תשובה, כי אני יודע שאין לי סיכוי להתכתב איתה.

איתן כבל: ברוך שניר, בקשה.

איתן כבל: אני אהיה קצר ופרגמטי לעניין חברות הממשלתיות בסעיף 3ה.

איתן כבל: עכשיו התאחדות בעלי המלאכה.

ברוך שניר: לעניין סעיף 3ה.

ברוך שניר: שני כיוונים שבעינינו נראים אולי אפשריים לפתרון הנושא של החברות הממשלתיות.

ברוך שניר: אחד, העובדה של הטמעה של החוק מעבר ל-45, בכל זאת אולי לקבוע איזה שהוא פרק זמן גם בהיבט הזה של 60,70 יום כמקסימום.

ברוך שניר: שניים, העניין של דיווח של אותן חברות לעסקים ועסקים הקטנים.

ברוך שניר: פשוט צריך לתת עם זה יותר תוכן, הרבה יותר כלים, כי כשניסינו בבניין תע"ש לפתור את הבעיה זה פשוט לא עבד.

איתן כבל: נשאר לנו את עמי לפידות, סגן נשיא לשכת המסחר לציוד רפואי.

עמי לפידות: ויבואן של תרופות וציוד רפואי.

עמי לפידות: אני פעם ראשונה בחיים שומע הצהרה שאומרת:

עמי לפידות: אני עוד לא ראיתי חוק שמחייב לקיים את החוק.

עמי לפידות: אנחנו חיים בזה, חיים בזה כבר הרבה מאוד שנים.

עמי לפידות: רק לתזכורת קלה, ב-2015 היה שר כלכלה ארבעה-חמישה חודשים, השר דרעי.

עמי לפידות: יחד עם נשיא האיגוד שלנו הופענו בפניו והעלינו את ההצעה של הסדר תשלומים.

עמי לפידות: הוא נסער.

עמי לפידות: יום למחרת היה בעיתון שהולכים לעשות את זה בכנסת וכו'.

עמי לפידות: עד היום זה לא בוצע.

עמי לפידות: עכשיו אני אכנס לשתי דוגמאות פרקטיות.

עמי לפידות: אחת, אנחנו מייבאים תרופות וציוד רפואי לא רק לצריכה שוטפת של מערכת הבריאות, לא רק לצריכה שוטפת של חולים ששוכבים בבתי החולים או מגיעים לקופות החולים, אנחנו מחויבים במכרזים של קופות החולים, של בתי החולים להחזיק מלאים לחירום, כולל מלאים עבור המדינה.

עמי לפידות: אני עושה את זה.

עמי לפידות: בשעת חירום אני לא שולט בעסק.

עמי לפידות: זה דורש מאיתנו להביא כמויות של סחורה מעל ומעבר לאספקה השוטפת.

עמי לפידות: עוד באותו יום שאני מביא את הסחורה, וזה עוד לפני שראיתי אותה, אני משלם למדינה את המע"מ.

עמי לפידות: אני אמור אחר כך להתחשבן ולשלם הכל.

עמי לפידות: נתתי כסף למדינה שלא שייך לי באותו שלב, זאת אומרת, אני מממן את המדינה מעל ומעבר למה שאני צריך מראש.

עמי לפידות: אם מחר אני לא מקבל את התשלום, אני בבעיה.

עמי לפידות: זו דוגמה הרבה יותר חמורה מהנושא הכללי של מע"מ.

עמי לפידות: ביום הראשון הפרנו חוק, אבל אין לנו שליטה על זה.

עמי לפידות: לפני 5 שנים התבקשתי לנסות ולהקים מכון דיאליזה במקום "הזוי", במקום שקוראים לו ערד.

עמי לפידות: אף אחד לא רוצה ללכת לשם.

עמי לפידות: כעבור שנתיים סיימנו להקים את המכון.

עמי לפידות: הבאתי את כל הציוד הנדרש לטיפול ב-70 חולי דיאליזה שנמצאים בפזורה על יד.

עמי לפידות: 3 שנים מלחמות.

עמי לפידות: אני לא אכנס לגורמים, זה הכל פוליטי.

עמי לפידות: המקום הזה לא נפתח.

עמי לפידות: המדינה משלמת הרבה יותר כסף על ההובלה של 70 החולים האלה לסורוקה כל יום.

עמי לפידות: זה יותר מהטיפול.

עמי לפידות: כלום לא נעשה, רק אני שילמתי את הכסף.

עמי לפידות: אני חושב שההתייחסות פה למערכת הבריאות שלא נכנסת לתוך המסגרת זה פשוט בלתי אפשרי.

עמי לפידות: מעניין מאוד, אבל לבתי החולים הממשלתיים ולקופות החולים יש בסוף שנה הרבה כסף, הם מבקשים שנמכור להם סחורה מהר.

עמי לפידות: אני יכול לתת דוגמאות, כאשר זה לא אחד ולא שניים.

עמי לפידות: זה חומר למחשבה.

איתן כבל: רשות החברות, מה אתם עושים בתוך כל התהליך הזה?

אלי צ'ימבליסטה: אף אחד לא הנחה אותנו במסגרת החוק שלנו לראות שהחברות הממשלתיות עומדות בחוק.

אלי צ'ימבליסטה: אנחנו לא הבייביסיטר שלהן.

איתן כבל: זאת אומרת, זו איננה הסמכות שנתונה לכם.

אלי צ'ימבליסטה: זו לא סמכות שנתונה לנו.

רועי פולקמן: אני לא מבין את זה.

רועי פולקמן: רשות החברות היא הגוף המפקח.

רועי פולקמן: אני הייתי דירקטור בחברות ממשלתיות.

רועי פולקמן: אם חברה ממשלתית ממנה דירקטור לא כדין, רשות החברות מפקחת עליה.

רועי פולקמן: אתם הגוף המפקח.

אלי צ'ימבליסטה: במסגרת החוק.

רועי פולקמן: נו בסדר.

רועי פולקמן: אם חברה ממשלתית עוברת על חוק מוסר תשלומים, אתם הרגולטור.

איתן כבל: צ'ימבליסטה, שאלתי אותך, אבל הייתי בטוח שאני לא אקבל תשובה.

איתן כבל: למה אני אומר את זה?

איתן כבל: כי כבר הבנתי.

איתן כבל: איך אומרים?

איתן כבל: היה אפשר לבנות פה עץ נצנצים, ואני אסביר למה אני מתכוון.

איתן כבל: אני אומר את זה לכל משרדי הממשלה.

איתן כבל: תראו, הממשלה הביאה חוק שהצטרפו אליו חברי כנסת.

איתן כבל: עבדנו באמת קשה.

איתן כבל: הלכנו לקראתכם בעניין הזה.

איתן כבל: ביקשתי שכולם ידברו כאן.

איתן כבל: זה מדהים, אני יושב פה, אני מקשיב ואני לא מאמין שבן אדם צריך להתחנן לקבל .

איתן כבל: נניח לזה שבתשתיות יש להם את הדרך לאמלל את הקבלנים כי אומרים להם: תשמע, פה חסרה לבנה, כאשר חלק מהדברים מוצדק, חלק לא מוצדק.

איתן כבל: עזוב את זה.

איתן כבל: כשהוא קונה מספק זה עניין של ספירה.

איתן כבל: הוא אומר לו: הנה יש כאן 100 מזרקים, 200 כדורים מסוג זה.

איתן כבל: הוא לא צריך לבדוק, הוא רק צריך לבדוק האם הסחורה סופקה או לא.

איתן כבל: הוא לא צריך לבדוק אם זה עומד ברעידת אדמה 7.8 בסולם ריכטר.

איתן כבל: אצלם זה אמור להיות הכי פשיטא.

איתן כבל: אני רוצה להקריא לכם דבר אחד ששלח לי העוזר שלי.

איתן כבל: כתוב ככה: "לא תעשוק את רעך ולא תגזול".

איתן כבל: בבא מציעא קיא עמוד א': "איזהו עושק ואיזהו גזל".

איתן כבל: אמר רבי חסדא במשלי ג: "לך ושוב לך ושוב זהו עושק; יש לך בידי ואינני נותן לך זהו גזל".

איתן כבל: אתם הממשלה גזלנים, כי את הכסף יש לכם.

איתן כבל: אתם גזלנים, זה מה שאתם.

איתן כבל: זה לא מצב שצריך עכשיו ללכת לייצר כסף, הכסף נמצא.

איתן כבל: כל הרגולטורים שאמורים לאכוף זה ממך והלאה.

איתן כבל: רשות החברות יודעת לעשות את עבודתה כשהיא רוצה.

איתן כבל: אני צריך לבוא בשם האנשים האלה ולהתחנן בפניכם?

איתן כבל: אם אזרח מקבל 100 שקלים בטעות מהמדינה, לא אמרתי 1,000, היא תגבה את זה ממנו בריבית דריבית.

איתן כבל: יום אחד אפילו יעשו לו עיקול על ה-100 שקלים האלה.

רוברט אילטוב: יורידו אותו מהמטוס.

איתן כבל: הוא יגיע לשדה התעופה ויראה שיש לו עיכוב יציאה מהארץ על ה-100 שקלים האלה.

איתן כבל: חברים, זה לא יקרה.

איתן כבל: אני אומר את זה לך, רן קויתי.

איתן כבל: זאת אחריות שלכם.

איתן כבל: אתם צריכים להיות אלה שעומדים בראש החוד.

איתן כבל: זה בהגדרה.

איתן כבל: אני לא במקום של לבוא ולעלוב בך או ברשות החברות.

איתן כבל: אני בעניין הכי פשוט.

איתן כבל: לא מעניין אותי מה יהיה הלו"ז שלי, אבל לפני יציאת הכנסת לפגרה אני רוצה דיון נוסף.

איתן כבל: אני רוצה לראות מה נעשה אצלכם.

איתן כבל: אני לא אקבל יותר את זה שאין מעקב, שרק אם אמרו לי ,לא אמרו לי.

איתן כבל: אני רוצה לראות תכנית עבודה לאיך הולכים שהחוק הזה ייושם.

איתן כבל: דרך אגב, גם אם יהיה החוק והכל יהיה כתוב, אם לא תהיה אכיפה שלכם שום דבר לא יקרה.

איתן כבל: החוק קיים, המילים כתובות.

איתן כבל: הוא גם פשוט, הוא לא חוק מורכב.

איתן כבל: הוא כתוב בצורה כל כך בהירה, נהירה, פשוטה, לא מתחבטת, לא מתחכמת, או דברים מן הסוג הזה.

איתן כבל: באמת הלכנו לקראתכם בצורה שלא הייתה.

איתן כבל: משרד הבריאות, אני נותן לכם חודש וחצי.

איתן כבל: אני גם ארים טלפון באופן אישי לשר.

איתן כבל: אותי לא מעניין, אני ארים טלפון לשר ואודיע לו.

איתן כבל: זה עוד מעט שנתיים יהיה.

איתן כבל: אין סרט כזה שיוצאים לפגרה ולא ראיתי תכנית מכם.

איתן כבל: לא יקרה.

איתן כבל: אני אומר לכם, אני אעשה "שיימינג" שעוד לא היה כמותו.

איתן כבל: לא יכול להיות שאנשים יתפרקו.

איתן כבל: משפחות נהרסות בגלל התנהלות שלכם.

איתן כבל: אני יודע מה זה כשבן אדם צריך לשלם כסף כשאין לו את הכסף.

רוברט אילטוב: אני מציע, כבוד היושב-ראש, להוסיף לאירוע הזה גם את הדרג הפוליטי, את חברי הממשלה שיבואו לפה.

רוברט אילטוב: הם שרים, הם האחראים.

רוברט אילטוב: אין שום סיבה שהם לא יאכפו את החוק.

איתן כבל: אני מקבל את הצעתך.

רוברט אילטוב: משרדי הממשלה תחת שליטתם פשוט מצפצפים על החוק.

רוברט אילטוב: לא יכול להיות.

לאה ורון: את שר האוצר והחשב הכללי.

איתן כבל: את שר האוצר והחשב הכללי.

איתן כבל: אנחנו נבקש ששר הכלכלה ושר הבריאות יבואו לפה.

עמי לפידות: שר הבריאות זה ראש הממשלה.

איתן כבל: את זה שמקבל את ההחלטות.

איתן כבל: חברות וחברים, אני אומר לכם, זה לא יכול להימשך.

איתן כבל: זה באמת דיון הזוי, כי אני יודע מה זו מדינה, איך היא רודפת חייבים.

איתן כבל: הרי מה הסיפור?

איתן כבל: עד שמישהו כבר תובע את המדינה - -

דני ונונו: הוא יודע שייקח 5 שנים וההוא כבר לא יהיה בקדנציה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: רן קויתי ורשות החברות, אני אומר במלוא הרצינות, אנחנו נעשה דיון, והפעם, באמת אני אומר את זה, אם עוד העליתי חיוך כזה או אחר, זה לא יהיה יותר.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.