הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 248, 2018-06-04 10:37

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-4 ביוני 2018 ואנחנו נדבר על מצבן של נשים עזתיות בצל הסגר על רצועת עזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לפני שאני מתחילה את הדיון להתחיל בכמה הערות מתחייבות לאור הסערה שהתקיימה מיום חמישי שעבר עד היום.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב הדיון הזה עורר סערה שאת האמת יכולתי אולי לחשוב שיהיו כאלה שלא יאהבו את הדיון, שלא ימצא חן בעיניהם הדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני שמתי לב שהדיון שכבר דיברנו עליו וניגשו שני הארגונים אליי מינואר בבקשה לקיים את הדיון הזה, כאשר אני מלווה את העבודה שלהם, ותיכף נדבר גם על זה.

עאידה תומא סלימאן: ואמרתי אז שהמושב הקודם כבר היה, הדיונים נקבעו מראש אז בואו נחכה לתחילת המושב ונקיים את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: הדיון נקבע כבר הרבה זמן ונפל לתוך שבוע או שבועיים או חודש ומשהו סוערים, כואבים ומאוד קשים.

עאידה תומא סלימאן: הדרך הכי קלה שהייתה יכולה להיות זה לברוח מהדיון הזה ולדחות אותו ולהגיד, זה לא הזמן המתאים לקיים דיון כזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל בעיניי אנחנו כנשים חובתנו כפוליטיקאיות גם וגם כנשים שרוצות להיות מעורבות פוליטית דווקא לדבר על הנושאים האלה אולי בזמנים הקשים.

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו מדברות על זה שנשים יכולות להסתכל על מצבים כאלה בראייה מגדרית שונה ובהבנה שונה של איך לנתח את המצב ולנסות למצוא לו פתרונות אז דווקא הכישורים האלה דרושים בעת משבר ובעת קשה במיוחד.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו כולם יודעים שהוועדה הזו בראשותי לא פסחה על שום סוגיה חשובה שנוגעת לנשים.

עאידה תומא סלימאן: וקיימה דיונים על הרבה מהנושאים - - -

לאה פדידה: על נשים בארץ, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לא לקטוע אותי כל עוד אני נותנת את ההערות האלה.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך תוכלו להגיד מה שאתם רוצים.

לאה פדידה: תסבירי לנו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאת תוכלי אחר כך לבקש זכות דיבור ואף פעם לא מנעתי מאף אחד לדבר כולל אלה שידעתי מראש למה הם מגיעים לוועדה.

עאידה תומא סלימאן: רק לפני שבוע קיימנו דיון בחדר הזה בוועדה הזו על התנועה הפמיניסטית בישראל ודיברנו על החשיבות של לעשות את הקשר בין האישי לפוליטי.

עאידה תומא סלימאן: כולנו רואות את החשיבות של המעורבות של הנשים בשיח ובספירה הפוליטית ומאמינות שלנשים יש תרומה בעלת ערך מוסף בנושאים הקרדינליים.

עאידה תומא סלימאן: וזו אחת ההזדמנויות לקיים את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: מאוד מצער שדווקא כאשר מביאים נושאים שעושים את הקשר בין האישי לפוליטי שזה א-ב של הפמיניזם לוועדה לקידום מעמד האישה דווקא תוקפים את הוועדה על זה שהיא עושה דברים פוליטיים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה מאיפה זה בא?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו איפה יושבים, במועדון תרבות או בכנסת ישראל?

עאידה תומא סלימאן: בגוף שאמור להוביל אג'נדות פוליטיות ולהתדיין בעניינים פוליטיים ולהכריע בדיונים פוליטיים.

עאידה תומא סלימאן: כל פעם שאני מקבלת בקשה לדיון מאחד מחברי הכנסת או אחת מחברות הכנסת הבקשת דיון הזו היא לא ניסיון לקדם אג'נדה פוליטית של המגיש או המגישה?

עאידה תומא סלימאן: אז זה מותר לכלל חברי הוועדה ונמנע דווקא מיושבת ראש הוועדה?

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה את השיח הזה.

עאידה תומא סלימאן: באים ואומרים לי שהוועדה לקידום מעמד האישה לא יכולה לדון בעניין של נשים עזתיות.

עאידה תומא סלימאן: ועדת חוץ וביטחון כן יכולה לדבר על מצב נשים עזתיות וגברים עזתיים.

עאידה תומא סלימאן: מנקודת מבט - - -

מירב בן ארי: לא צריכים.

עאידה תומא סלימאן: אני בינתיים יושבת ראש ואני מחליטה מה כן ומה לא.

מירב בן ארי: אז מותר גם להגיד מה שחושבים על זה.

עאידה תומא סלימאן: אז יהיה לך זמן, תגידי.

עאידה תומא סלימאן: כבר אמרתי שאני מבקשת לא לקטוע אותי.

עאידה תומא סלימאן: מותר לוועדות אחרות לדון אבל לא לוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: הוועדה לקידום מעמד האישה צריכה רק לדון בעניינים שקשורים לזכויות נשים במקומות עבודה, לזכויות נשים באקדמיה, להטרדות מיניות, אבל חס וחלילה שהנשים לא יחשבו שהן יכולות לדבר פוליטיקה.

עאידה תומא סלימאן: ומי שלא רואה את הקשר בין כל הנושאים שדיברתי עליהם עד עכשיו למצב שלנו אז לא יודע כלום על 1325 ולא יודע כלום על תיאוריה פמיניסטית.

עאידה תומא סלימאן: ו-1325 הדגיש את החשיבות של מעורבות הנשים בנושאים הפוליטיים, מדיניים קרדינליים.

עאידה תומא סלימאן: וזה מה שאנחנו מנסות, זה לפחות מה שאני מנסה לקדם בוועדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מהתחלה הכרזנו על הכותרת של הדיון הזה וזה הסתמך על שני דוחות.

עאידה תומא סלימאן: דוח בעיקר של גישה שמדבר על המצב והשלכות הסגר ודוח של רופאים לזכויות אדם.

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה להגיד לכם שאני כבר במעקב על הרבה בקשות אישורים ואנחנו נשמע את הדוחות האלה.

עאידה תומא סלימאן: דבר אחרון, לצערי הרב אני רואה שלא הגיע מנציגי המשרדים השונים שהוזמנו לדיונים האלה.

מוסי רז: וואו איזה הפתעה.

מוסי רז: עושה את עצמי מופתע.

עאידה תומא סלימאן: הוזמנו משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון וצה"ל, משרד החוץ, משרד המשפטים, משרד הכלכלה, המשרד לשיתוף פעולה איזורי, המשרד לנושאים - - -

מירב בן ארי: אולי אם היית עושה דיון על הנשים בעוטף עזה - - - היו באים משרדי הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי - - -

מירב בן ארי: למה את לא מדברת על הנשים בעוטף, על הנשים בשדרות?

מירב בן ארי: למה שהם יבואו לשדולה הזאת?

מירב בן ארי: השדולה המביכה - - - הכנסת.

קריאה: - - -

נחמן שי: בדיון שהיינו לפני שבוע על אלימות במשפחה - - -

מוסי רז: כל הכנסת מביכה משום שהם נגד הדמוקרטיה, מירב.

מירב בן ארי: מה זה קשור?

מירב בן ארי: מה עם הנשים בעוטף, הן לא חלק מהסכסוך, מה עם הנשים בשדרות - - - למה לא - - -

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אני לא אעבור בשקט על כל קריאת ביניים ואני מבקשת, חברת הכנסת מירב בן ארי, יהיה לך את הזמן להגיד מה שאת רוצה.

עאידה תומא סלימאן: תבקשי זכות דיבור ותקבלי.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לא לגרום לי לאף אחד או אחת לסדר כי אני ממש מעוניינת לנהל את הדיון הזה כפי שאני יודעת לנהל דיונים: במקצועיות, בעומק ובשקט.

חנין זועבי: יש פה נשים שגרות בעוטף עזה, הן ידברו.

עאידה תומא סלימאן: לא במקרה הוזמנו נשים מעוטף עזה שגם הייתי בקשר איתן בימים הקשים שהן עברו.

עאידה תומא סלימאן: תתפלאו לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: הייתי בקשר איתן, דיברתי איתן, שאלתי לביטחונן.

עאידה תומא סלימאן: ואני אבקש שהן ייצגו את הקול הזה של נשות עוטף עזה במקום שמישהו ינסה לעשות את זה.

מירב בן ארי: זה לא הנושא של הדיון, אל תתבלבל.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הנושא של הדיון, הנושא של הדיון נקבע והנושא של הדיון ברור ואני עשיתי את הקשר ואמרתי מההתחלה – אמרתי שלצערי הרב המציאות הגישה לנו בדיוק דוגמה בשבועיים האחרונים עד כמה יש לנו עניין כן לשמוע מה מצבן של הנשים בעזה.

עאידה תומא סלימאן: כי הכל קשור.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו לא נשלה את עצמנו.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לנעה גלילי מארגון גישה להגיש את המצגת.

עאידה תומא סלימאן: הדוח שלכם נשלח לחברי הכנסת בשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: מעניין שאף אחד לא שם לב למייל שלו.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

נעה גלילי: אז באמת לפני שנתחיל במשפט אנחנו רוצות לברך את יושבת ראש הוועדה על הדיון החשוב.

נעה גלילי: הכנסת היא, וזה לא יפתיע אף אחד סביב השולחן, היא הגוף שאמון על העברת ביקורת על פעילות הממשלה.

נעה גלילי: להחלטות של ממשלת ישראל יש השפעה ישירה ורחבת היקף על החיים ברצועת עזה.

נעה גלילי: לכן הכנסת היא ללא ספק המקום הנכון לנהל בו את הדיון, והנתונים שנציג במצגת מבוססים בין היתר על מעקב של שנים אחרי השיבושים שגורם הסגר לחיי משפחה, כלכלה, לתפקוד החברה האזרחית ובאופן כללי לנשים מכל שדרות החיים.

נעה גלילי: אז כידוע 49% מאוכלוסיית רצועת עזה הן נשים.

נעה גלילי: נשים אלה הן פגיעות וחשופות במיוחד להשפעה של ההגבלות שמטילה ישראל על תנועה של אנשים וסחורות אל הרצועה וממנה.

נעה גלילי: נשים משלמות באופן טבעי מחירים חברתיים וכלכליים כבדים בגלל הסגר שכופה ישראל על הרצועה כבר למעלה מעשור.

נעה גלילי: אז נתחיל בנתונים בסיסיים: שיעור האבטלה הכללי ברצועה כפי שאתם רואים עלה באופן דראסטי בעשור האחרון ועומד בפתח 2018 על 49%.

נעה גלילי: ניכר כי קיים פער משמעותי בין גברים ונשים – אחוז האבטלה בקרב גברים עומד על 40% כאשר אחוז האבטלה בקרב נשים עבר את רף 70%.

נעה גלילי: לצד הירידה הניכרת והעקבית במספר מקומות העבודה ברצועה חלה עלייה דרמטית ביותר מ-200% במספר הנשים הכשירות לעבודה ומחפשות עבודה.

נעה גלילי: גם אחוז האבטלה בקרב נשים, כפי שאתם רואים, שמאחוריהן יותר מ-13 שנות לימוד עלה משמעותית.

נעה גלילי: וב-2005 אחוז האבטלה עמד על 44% וב-2017 כבר הוא טיפס לקראת 70%.

נעה גלילי: המצב שבו יותר ויותר נשים משכילות נכנסות לשוק העבודה בחיפוש אחר משרות בשעה שמספר המשרות הולך ויורד בעייתי במיוחד בהתחשב בעובדה שנשים רבות מוצאות את עצמן אחראיות בלעדיות לפרנסת המשפחה שלהן.

נעה גלילי: זה קורה בעקבות מוות של בן זוג באחד מסבבי הלחימה או מטעמים אחרים של אבדן כושר עבודה.

נעה גלילי: המשרות הספורות שכן קיימות ברצועה מוצעות לגברים וכידוע ישראל כבר לא מאפשרת לפועלים מעזה לעבוד בישראל ואלה נאלצים לחפש עבודה בתוך גבולות רצועת עזה מה שמגביל עוד יותר את כמות המשרות הזמינות לנשים.

נעה גלילי: נמצאות איתי גם מארגון גישה קמר טהא ומירי מרמור שכתבו את הדוח שמוצג לפניכם והן ימשיכו.

קמר טהא: אני אתחיל לדבר על כוח הנשים בעבודה בעזה.

קמר טהא: מגבלות התנועה הן בין המכשולים המרכזיים העומדים בפני נשים שמחפשות הזדמנויות תעסוקה.

קמר טהא: אני יכולה לתת לכם נתון – 84% מהנשים שמשתתפות בכוח העבודה מועסקות במקצועות שירות ואת השאר המצומצם הן נוטות לעבוד במגזר השלישי או בעסקים קטנים.

קמר טהא: ולפי הקריטריונים הצרים של ישראל ליציאה מרצועת עזה אינם כוללים קטגוריה כללית של יציאה לצרכי עבודה.

קמר טהא: זה אומר שהנשים שעובדות במקצועות שירות הן לא יכולות לצאת מרצועת עזה לצורך פיתוח ולצורך הכשרות.

קמר טהא: ואין להן את הזכאות של העובדים במגזרים האלו לצאת.

קמר טהא: אחת ההחרגות של הסגר היא הרשאה למספר מצומצם של אנשי עסקים לצאת מהרצועה כדי לשווק ולרכוש סחורה.

קמר טהא: לפי הנתון האחרון שקיבלנו מהוועדה האזרחית הפלשתינית אני יכולה לבוא ולהגיד לכם שכמעט רק 2.5% מההיתרים הם לנשים.

קמר טהא: מתוך 2054 בקשות היתרים יש רק 53 בקשות לנשים, שזה מהווה רק 2.5%.

עאידה תומא סלימאן: זה בקשות או היתרים?

קמר טהא: בקשות, אבל אני יכולה לתת לך את הנתון - - -

מירב בן ארי: על איזה נתונים את מדברת?

מירב בן ארי: על תעסוקה?

נעה גלילי: זה היתרים שניתנו.

עאידה תומא סלימאן: זה היתרים.

עאידה תומא סלימאן: יש הבדל בין בקשות להיתרים.

מירב בן ארי: הדיון הוא לא על נשים בעזה חולות סרטן?

מירב בן ארי: רק שאני אדע - - -

קמר טהא: נראה לי שאת לא עברת על ה- - -

מירב בן ארי: אני רוצה שהדיון יהיה על נשים חולות סרטן כי זה הנושא - - - אם את מדברת על תעסוקה של נשים עזתיות זה נושא אחר.

מירב בן ארי: אז המצב של הנשים בעזה זה הדיון?

מירב בן ארי: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: מירב, את יכולה לרצות מה שאת רוצה.

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי בתחילת הישיבה שיש שני דוחות, אחד של גישה ואחד של רופאים - - -

מירב בן ארי: אז למה לא אמרת שזה גם נשים בהסגר וגם נשים בעזה?

מירב בן ארי: למה אמרת במשך שלושה ימים, אל תתערבי חנין זה לא קשור אלייך - - -

חנין זועבי: אבל את - - -

מירב בן ארי: מה קשור?

מירב בן ארי: את סבלת כתוצאה מהסגר?

חנין זועבי: אל תתערבי - - -

מירב בן ארי: איזה קשקוש.

מירב בן ארי: אני לא אתערב?

מירב בן ארי: את בכלל חברה בוועדה הזאת שאת אומרת לי לא להתערב.

מירב בן ארי: חצופה.

מסעוד גנאים: תשמעי עד הסוף - - -

מירב בן ארי: לא, שלושה ימים עושים - - -

עאידה תומא סלימאן: מירב, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

עאידה תומא סלימאן: אני ממש לא אכנס לזה - - -

מירב בן ארי: שלושה ימים - - - על הראש על החולות סרטן.

חנין זועבי: את לא - - - בעזה - - -

עאידה תומא סלימאן: חנין אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: אם יש למישהו בעיה בקשב אז זאת בעיה שלו או שלה.

עאידה תומא סלימאן: נאמר מתחילת הדיון שיש שני דוחות, דוח של גישה ודוח של רופאים.

עאידה תומא סלימאן: כל אחד ירצה - - -

מירב בן ארי: שלושה ימים - - - ועדה על חולות סרטן.

מירב בן ארי: עשו עליי ממש כתבה בהארץ שמירב בן ארי מונעת דיון על חולי סרטן - - - אז אני יכולה להגיד בלי שתקראי לי לסדר ששלושה ימים זה ההתנהלות שמירב בן ארי מונעת דיון על חולות סרטן - - -

מוסי רז: רגע, ואם זה לא חולות סרטן?

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: דרך אגב - - - זה מה שאני אומרת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה את זה.

עאידה תומא סלימאן: חיסול חשבונות עכשיו בישיבה?

מירב בן ארי: מה פתאום?

מירב בן ארי: מה קשור לחיסול חשבונות?

עאידה תומא סלימאן: בדיוק זה ככה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך.

עאידה תומא סלימאן: קראתי אותך לסדר פעם ראשונה - - -

מסעוד גנאים: אבל - - - להציג את המצגת ואחר כך - - -

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני לא מרשה לאף אחד, כמה שיהיה לו ותק בוועדה הזו לפוצץ את הדיון הזה - - -

מירב בן ארי: אני לא מפוצצת אבל אני יכולה לקרוא קריאות ביניים.

מירב בן ארי: את לא נותנת לי לקרוא קריאת ביניים.

עאידה תומא סלימאן: כן, אני לא נותנת לך, וואו, ביג דיל.

עאידה תומא סלימאן: לא נותנת לך לקרוא קריאות ביניים.

מירב בן ארי: עכשיו אני יודעת את הזכויות שלי בוועדה.

מירב בן ארי: תמשיכי לדבר על תעסוקה של נשים בעזה.

מוסי רז: טוב, אבל די, קראת קריאת ביניים.

מירב בן ארי: שלושה ימים הולכים לי על הראש על חולות סרטן.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת ש- - -

חנין זועבי: אבל גם תעסוקה זה נושא - - -

מירב בן ארי: אין בעיה - - -

חנין זועבי: סרטן נושא הומני - - -

מירב בן ארי: תמשיכי, סליחה, גברת, תמשיכי.

עאידה תומא סלימאן: מירב, מירב, את לא מנהלת את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: את מוכנה להירגע?

מירב בן ארי: אמרתי שסיימתי.

מירב בן ארי: אני רגועה.

עאידה תומא סלימאן: יופי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

קמר טהא: אני ממשיכה על איך הסגר הישראלי משפיע על הנשים ברצועת עזה.

קמר טהא: ואיך שאמרת עד עכשיו ש- 84% מהנשים הן עובדות במקצועות שירות והתייחסת אחר כך לסוחרים.

קמר טהא: אז 2.5% מהנשים מקבלות היתרי סוחרים כדי שיוכלו לצאת מרצועת עזה.

קמר טהא: ומה שצריך להגיד ששינוי מדיניות ואפשרות להרחבת שיווק תוצרת חקלאית ללא שינוי משמעותי בתנועת הנשים מונעת מנשים בעיקר אפשרויות הכשרה ופיתוח מקצועי.

קמר טהא: ואם אנחנו מדברים גם על השליטה הישראלית במרחבים היבשתי והימי של הרצועה אז גם פגע בנשים שעובדות בחקלאות ובדיג.

קמר טהא: לפני הסגר הנשים היוו 35% מהעבודה בחקלאות ובדיג והיום המצב עומד על 4.5% בלבד.

קמר טהא: ופה ממשיכה מירי.

מרים מרמור: בנוסף להשלכות של הסגר על נשים בכוח העבודה בעזה לסגר יש גם השפעה מכרעת גם על חיי משפחה.

מרים מרמור: למעלה מעשור אחרי שישראל הידקה את הסגר על עזה ב-2007 ותנועת האנשים בין הרצועה לגדה עדיין מוגבלת למספר זעום של אנשים שעומדים בקריטריונים הצרים שקבעה ישראל, בעיקר חולים והמלווים שלהם, מכסה משתנה של סוחרים כפי שהזכירה קמר ומקרים הומניטאריים חריגים.

מרים מרמור: בגלל מדיניות הבידול של ישראל שנועדה למנוע תנועה וחיבור בין חלקי השטח הפלשתיני ובשל מדיניות של צמצום תנועה של אזרחים ישראלים אל הרצועה וממנה, במקרים רבים נשים שנישאות ועוברות להתגורר בקרבת בני הזוג שלהן הן אלה שסובלות מניתוק מההורים שלהן, אחים ואחיות וקרובים אחרים.

מרים מרמור: הגבלות התנועה שמטילה ישראל מחריפה את הקשיים שאותן חוות נשים שעוזבות את בית משפחתן והופכות הרבה פעמים את המסע שלהן למסע בכיוון אחד.

מרים מרמור: תחת הקריטריון הישראלי של מקרים הומניטאריים חריגים משפחות שמפוצלות בין חלקי הטריטוריה הפלשתינית יכולות להיפגש רק במקרים של חתונה, מחלה מסכנת חיים או מוות של קרוב משפחה מדרגה ראשונה.

מרים מרמור: גם במסגרת הקריטריונים הצרים האלה אינספור בקשות נדחות על הסף ללא נימוק, נותרות ללא מענה מהרשויות הישראליות, מה שבפועל אומר שהן מסורבות או שמקבלות רק אישור חלקי.

מרים מרמור: כלומר, חלק מבני המשפחה יכולים לצאת מהרצועה ואחרים לא.

מרים מרמור: גם כשנשים שעומדות בקריטריונים המחמירים של ישראל ומקבלות אישור לבקשות שלהן הנהלים הבירוקרטים של ישראל לגבי קטינים מלווים מעמידות לא אחת אמהות בפני בחירות בלתי אפשרויות למשל אם לצאת מהרצועה ולהשאיר שם את ילדיהן הקטינים או להיות מנותקות מהמשפחות שלהן במשך שנים ארוכות בתקווה שיזכו יום אחד לבקר את בני המשפחה מחוץ לרצועה.

מרים מרמור: נשים בעזה נקלעות למצבים טראגיים יום יומיים שהם תוצאה ישירה של משטר ההיתרים הישראלי שמפר ומאתגר ללא הרף - - -

מירב בן ארי: מה עם משטר החמאס, הוא לא קשור לאירוע הטראגי של נשים בעזה?

מירב בן ארי: את מדברת רק המשטר הישראלי.

מירב בן ארי: מה עם משטר החמאס?

מרים מרמור: צריך לזכור שהשליטה המקיפה של ישראל על החיים ברצועת עזה לא משפיעה רק על מי שמבקשת לצאת או להיכנס מהרצועה אלא גם על החיים בתוך הרצועה, על אינספור היבטים של החיים בתוך הרצועה.

מרים מרמור: מרים אבו עלטה שעובדת בארגון איישה לקידום מעמד של נשים וילדים ברצועה השתתפה בעצמה בהרכבה של הדוח שאנחנו מציגות לפניכם והכינה סרטון קצר שבו היא פונה.

מרים מרמור: אנחנו נצפה בו עכשיו ובזה נסיים.

עאידה תומא סלימאן: בוא נחכה עם העדות הזו.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אני מודה ליושבת ראש הוועדה על כך שהיא נותנת לי את זכות הדיבור.

שלי יחימוביץ': אני מתנצלת מראש שב-11 מתחיל דיון אצלי בוועדה לביקורת המדינה על מוכנות העורף לפגיעת טילים עם ראשי היישובים וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': אבל היה לי חשוב בכל זאת, גברתי היושבת ראש, לבוא לדיון הזה גם אם אני לא יכולה להשתתף בו לצערי כדי לומר שני דברים מרכזיים.

שלי יחימוביץ': אחד – זכותך המלאה לכנס את הדיון הזה.

שלי יחימוביץ': ההאשמה שאת מנצלת את הוועדה לאג'נדה שלך היא לא האשמה, היא עובדה.

שלי יחימוביץ': כולנו מנצלים את הוועדות שלנו לאג'נדה שלנו.

שלי יחימוביץ': אנחנו אנשים אידיאולוגים, אנחנו באים עם תפיסת עולם.

שלי יחימוביץ': כשאנחנו מתמנים או נבחרים לראשי ועדות, מן הסתם, אנחנו מביאים את האג'נדה שלנו לוועדה הזאת.

שלי יחימוביץ': וברוב המקרים היא אג'נדה שנויה במחלוקת כי תרשו לי לגלות לכם שאין תמימות דעים בין חברי הכנסת בכנסת הזאת.

שלי יחימוביץ': לכן בוודאי שהזכות הפרלמנטארית הבסיסית שלך כיושבת ראש ועדה, ואני חייבת להגיד כאן בסוגריים יושבת ראש ועדה מצוינת שעושה עבודה רצינית ויסודית, מחברות הכנסת הבולטות והבוגרות והמתונות שיש כאן, והפרגמאטיות גם.

שלי יחימוביץ': בוודאי שזאת זכותך לקיים את הדיון הזה.

שלי יחימוביץ': וכל הדיון על אם מותר לך או אסור לך הוא בעיני לא דמוקרטי ברמות העמוקות ביותר.

שלי יחימוביץ': זה אחד.

שלי יחימוביץ': שתיים – לגופו של עניין.

שלי יחימוביץ': הבעיה של האוכלוסייה בעזה היא הבעיה גם של מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': ואת זה לא רק אני אומרת.

שלי יחימוביץ': אומרים את זה כל המומחים הצבאיים וכל היועצים וגורמי המודיעין שבאים אל הממשלה ואומרים שהמצב בעזה הוא על סך פיצוץ והוא פצצה שכשהיא תתפוצץ אז היא תתפוצץ עלינו.

שלי יחימוביץ': וכשה

שלי יחימוביץ': משבר ההומניטארי המאוד מאוד כבד משפיע ישירות על ביטחונה של מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': הרי כל השרים הכי ניצים בממשלה יש להם פתרונות איך להקל על המצב בעזה.

שלי יחימוביץ': נמל באמצע הים - - -

ענת ברקו: הטרור לא משפיע שלי?

שלי יחימוביץ': אני אדבר מה שאני חושבת, את תדברי מה שאת חושבת.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק עכשיו, חברת הכנסת ענת ברקו, רשמתי אותך לזכות דיבור, אז תתאזרי בסבלנות.

שלי יחימוביץ': על כל פנים ברור לחלוטין גם למי שלא מעניין אותו בכלל ואין לו שום שיקולים הומניטאריים, ואני מניחה שיש כאלה, ברור לכולם, כולל לגורמי הביטחון וכולל לשרי הממשלה הכי ניציים שיש שעזה היא גיהינום ומגיהינום יוצאים דברים גיהינומיים שבסופו של דבר מקרינים גם על מצבה של מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': וכל פתרון אפשרי, כל סוג של הסדר, בין אם הפסקת אש, בין אם על פי שאיפותיי ומשאלותיי משהו רחב היקף יותר בחסות ועידה אזורית ובינלאומית כולל בתוכו התייחסות ישירה למצבם של התושבים.

שלי יחימוביץ': ומה זה מצבם של התושבים אם לא מצבן של הנשים בעזה.

שלי יחימוביץ': הרי הנשים - - -

מירב בן ארי: מה עם הנשים בעוטף ובשדרות - - -

שלי יחימוביץ': את מוזמנת לבוא לדיון שלי עכשיו ולעסוק בזה.

שלי יחימוביץ': מייד דיון על זה אצלי בוועדה, אבל - - -

מירב בן ארי: אבל זה לא קשור כאן.

מוסי רז: מירב, אולי תלכי איתה באמת.

שלי יחימוביץ': קודם כל אני מזמינה את מי שרוצה להשתתף בדיון, אבל על כל פנים הדיון הזה באופן ספציפי וממוקד הוא דיון חשוב ונכון.

שלי יחימוביץ': וביום שבו נשים בעזה ייהנו מרווחה כלכלית, יוכלו לחנך את הילדים שלהן, לא יאבדו את השליטה גם על החינוך של הילדים לטובת ארגונים קיצוניים וגם יפתר המשבר ההומניטארי אז גם לנו תבוא רווחה גדולה.

שלי יחימוביץ': ואני מברכת אותך עאידה על הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

עאידה תומא סלימאן: (הקרנת סרטון)

נעה גלילי: אז בעצם דיברנו על זה שישראל שולטת באופן מלא במעברים בכניסה וביציאה של פלשתינים ופלשתיניות מרצועת עזה.

נעה גלילי: הנושא הזה מכיל גם יציאה של סטודנטים ושל - - -

ענת ברקו: במעבר רפיח דרך אגב ישראל לא שולטת.

ענת ברקו: אז כדאי להדגיש את זה.

נעה גלילי: מעבר רפיח היה סגור ב-2017 למעלה מ-300 ימים.

נעה גלילי: אנחנו ארגון זכויות אדם ישראלי ואנחנו כנסת ישראל ואנחנו פה מסתכלים על הפעילות של מדינת ישראל.

נעה גלילי: מרים אבו עלטה היא אדריכלית, היא עובדת בארגון איישה לקידום מעמד של נשים בתוך רצועת עזה.

נעה גלילי: יש להם גם סניף בגדה המערבית.

נעה גלילי: בגלל השליטה הישראלית במעברים אין להן יכולת לעבוד יחד ואין להן יכולת לצאת להכשרות ולשכלל - - - אז באמת המקרה של מרים הוא מקרה קלאסי של נשים שמבקשות, שבוחרות להמשיך את החיים שלהן ברצועה ומבקשות לשכלל ולהעמיק ולקדם את מעמדן של נשים.

נעה גלילי: ובגלל שישראל לא מאפשרת את הכניסה שלה ואת ההשתתפות שלה בוועדה אז היא צילמה את הסרטון הזה ורצתה לחלוק איתנו את העדות הזו.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: ראשית, אני רוצה להודות לך, יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מוסי רז: לא רק שיש לך זכות לקיים את הדיון הזה, לדעתי יש לך אפילו חובה לקיים את הדיון הזה.

מוסי רז: מצבם של הנשים בעזה הוא חלק ממעמד האישה, בוודאי שישראל מושפעת וישראל משפיעה על הדבר הזה וזה לא במקום מצבם של גברים ונשים בעוטף עזה, זה בנוסף וכך צריך להיות.

מוסי רז: אני רוצה להגיד כמה דברים.

מוסי רז: אחד לגופו של העניין והמחלוקת שהייתה כאן.

מוסי רז: נראה לי שהמחלוקת מתחילה בזה שיש כאן אנשים עם עמדה מאוד קיצונית שחושבים כמוני שבעזה גרים בני אדם.

מוסי רז: ולא רק זה שיש שם גם גברים וגם נשים.

מוסי רז: יש כנראה כאלה שחושבים אחרת, שבכלל אסור לדבר, עד כדי כך העמדה הזו, שאפילו אסור לדבר על מצבם של האנשים או הנשים בעזה, אני לא מבין, זה בא מתפיסות כל כך אנטי דמוקרטיות.

מוסי רז: בסדר, אפשר לבוא בטענות ואין שום ספק שאם מדברים על מצב הנשים בעזה הוא מושפע מהרבה דברים, בעיקר לרעה, הוא מושפע גם מהמדיניות של ישראל וגם ממדיניות החמאס וגם מהחברה הפטריארכאלית.

מוסי רז: כמו מצבן של נשים בכל מקום בעולם, זה הרי ברור לחלוטין.

מוסי רז: אני לא חושב שיש מישהי או מישהו בחדר הזה, ואם כן אז אני לא מסכים איתם, שחושב שהחמאס טוב לנשים בעזה.

מוסי רז: זה לא העניין.

מוסי רז: העניין הוא שאנחנו חייבים לקיים את הדיון הזה ובעיקר אנחנו חייבים לקיים את הדיון במה שאנחנו משפיעים.

מוסי רז: משום שאני לא בחרתי את החמאס, לא בפרלמנט של החמאס, אני בפרלמנט פה, ולכן חשוב מה ישראל עושה.

מוסי רז: ואם כתוצאה מהסגר יש הרבה נזקים, קודם כל למדינת ישראל, אבל ודאי לתושבי עזה, ויש נזקים לנשים בעזה יותר מלגברים בגלל ההצטמצמות מקומות עבודה צריך לדבר על זה, חובה לדבר על זה.

מוסי רז: ואני רוצה גם בעניין הזה להזכיר עוד דבר אחד.

מוסי רז: אני רוצה להזכיר את נזאר אל נג'אר, אישה בת 21 שבאה לטפל טיפול רפואי בקרבת הגדר ונהרגה וצריך להזכיר אותה - - -

מירב בן ארי: שבמקרה הגיע למקום - - - כמו העיתונאי - - - נהרגה בבית חולים - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת בן ארי, חבל, ממש חבל.

מוסי רז: כשאני פרסמתי הודעת אבל - - -

מירב בן ארי: אני לא ממש מאמינה.

חנין זועבי: זה עצוב וזה עלוב שאת שוכחת שהם בני אדם.

מירב בן ארי: אני יודעת שהם בני אדם.

ענת ברקו: מי ששוכח זה את - - - את שוכחת שהם בני אדם מרמרמה - - - אזרחית ישראלית חתרנית - - - את יורקת על שוטרים - - - את מדברת - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו, חבל שכל דיון שאת נכנסת אליו בוועדה הזו את נכנסת דווקא רק לעשות את הבלאגן שאת עושה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך - - -

ענת ברקו: אני מבינה שמדברים כאן בקול אחד, הקול שלי יישמע גם.

ענת ברקו: הוא אחר.

עאידה תומא סלימאן: הוא יישמע - - -

ענת ברקו: ושל מירב גם אחר.

עאידה תומא סלימאן: הוא יישמע כשאני אתן לך זכות דיבור.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: - - - רגע לפני שהיא נהרגה נרצחה מצלף ישראל - - -

עאידה תומא סלימאן: את שומעת את עצמך?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לפעמים להתבייש מדברים - - - שנאמרים וחבל שאין בושה בדברים האלה.

עאידה תומא סלימאן: חבל מאוד.

עאידה תומא סלימאן: ועכשיו אני אומרת לכם, אני אומרת לך - - -

חנה ספרן: אתם לא מתביישים?

חנה ספרן: - - - באנו לכנסת ואנחנו יושבים בהלם מאיך אתם מתנהגים.

חנה ספרן: תהיו בני אדם אחד לשני, זה ממש לא ייאמן, איך שאתם מדברים.

עאידה תומא סלימאן: לא, זה לקבל שיש דיון שמתנהל בצורה כזו ולהגיד ככה זה בכנסת אני חושבת שזה לקבל את הביזיון שראינו לפני כמה דקות.

עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו אומרת לכם, אתם תדברו גם כחברי כנסת בזמן הדיבור שלכם, ורק בזמן הדיבור.

עאידה תומא סלימאן: וכל קריאות ביניים, ואני מבקשת מכולם שיעזרו לי בזה, כל קריאות ביניים אני לא אעבור עליהן בשקט, ותהיה קריאה לסדר וייצאו מהאולם.

עאידה תומא סלימאן: ומי שרוצה להתבזות יותר ממה שנעשה עד עכשיו אז בבקשה.

מוסי רז: אני רוצה להשלים רק את המשפט האחרון שלי.

מוסי רז: מי שמזלזל בהרג של אישה מצוות רפואי, אוי ואבוי לו.

מוסי רז: תאמיני לי, חברת הכנסת בן ארי, אני השתמשתי במילים מאוד ברורות ולא השתמשתי במילה שאת השתמשת אבל אם יש קטגור לאותו חייל שעשה את זה זו את.

מוסי רז: משום שהדברים שאת אמרת עכשיו הם הדברים הכי גרועים שהיה אפשר להגיד אותם.

מוסי רז: הדברים הכי גרועים שבעצם את מצדיקה פגיעה מכוונת באנשים שהם צוות רפואי ועל זה אסור לשתוק על מה שאמרת.

מירב בן ארי: מישהו אמר שזו פגיעה מכוונת?

מוסי רז: זה מה שאת אמרת.

מירב בן ארי: אתה עשית כבר ועדת חקירה?

מירב בן ארי: הצבא חוקר.

מוסי רז: אני לא אמרתי שזה פגיעה מכוונת.

מוסי רז: אני לא אמרתי שזה פגיעה מכוונת.

מוסי רז: הזלזול שלך וההתנהגות שלך, גם את לובשת חולצה לבנה - - -

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן כנראה, חלק מהמטרה של הדיון הזה - - - אני מבקשת - - -

מירב בן ארי: מה זה היציאה המטומטמת הזאת, מה זה קשור.

מוסי רז: מטומטמת תקראי לעצמך אחרי שתסתכלי במראה.

מירב בן ארי: תגידי, זה נראה לך הגיוני?

מירב בן ארי: עזבי שהוא אומר לי שבגלל שיש לי חולצה לבנה אז צריך לירות בי אז עכשיו הוא אומר לי מטומטמת תקראי לעצמך?

מוסי רז: אז אל תגידי לי - - -

עאידה תומא סלימאן: את הקדמת והשתמשת בטרמינולוגיה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אעשה את התפקיד של הגננת.

עאידה תומא סלימאן: אני ממש מבקשת מחברי הכנסת המכובדים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת זכות דיבור לנציגת רופאים לזכויות אדם, אפרת מור, בבקשה גברתי.

אפרת מור: אני אדבר על המאבק של נשים חולות סרטן לצאת מרצועת עזה למטרה של טיפולים רפואיים.

אפרת מור: המצב בעזה כרגע הוא קשה מהרבה בחינות.

אפרת מור: אבל מבחינת הטיפולים לסרטן אין טיפולי הקרנות בעזה בכלל.

אפרת מור: טיפולים כימותרפיים מתקיימים בצורה מאוד מוגבלת בגלל מחסור בתרופות.

אפרת מור: וניתוחים להסרת גידולים גם מתקיימים באופן מאוד מצומצם בגלל העדר ומחסור בציוד רפואי וגם בגלל בעיית הדלק ברפואה.

אפרת מור: זאת אומרת שאין טיפול הולם לנשים חולות סרטן בעזה ומהסיבה הזאת - - -

ענת ברקו: כמה נשים יוצאות - - - נתונים - - -

מירב בן ארי: אני אגיד לך: 921 אנשים הלכו מיהודה ושומרון - - -

עאידה תומא סלימאן: מירב, אני מבקשת.

מירב בן ארי: היא שאלה שאלה.

עאידה תומא סלימאן: היא שאלה, לא ביקשתי שאף אחד יענה.

עאידה תומא סלימאן: מי שהיה צריך לשבת פה זה נציגי משרדי הממשלה שהחרימו את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מקבלת את הנתונים האלה.

עאידה תומא סלימאן: מי שהיה צריך לשבת פה זה נציגי משרדי הממשלה שהחרימו את הדיון.

ענת ברקו: אולי היא יכולה להגיד לנו כמה אני - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, תני לי לנהל את זה.

עאידה תומא סלימאן: נציגי המשרדים החליטו להחרים והם יצטרכו לשלוח את הנתונים.

עאידה תומא סלימאן: זה מבזה את כל הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: מי שחשב שבהחרמת הדיון הזה הוא ילעג או הוא יבזה את יושבת ראש הוועדה או את הוועדה ביזה את כל הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: והיה מן הראוי שיושב ראש הכנסת וכל חברי הוועדה יתרעמו על זה שמשרדי ממשלה לא נותנים לפקידים שלהם להגיע לדיונים האלה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אפרת מור: אז בגלל שהמצב כל כך גרוע, בכל שנה משהו כמו 25,000 חולות וחולים מבקשים היתרי יציאה ישראליים כדי לצאת מעזה למטרות של טיפול רפואי.

אפרת מור: אנחנו יודעים שרבע מהם זה למטרות של טיפול רפואי בחולים וחולות סרטן.

אפרת מור: רוב הנשים שמבקשות לצאת לטיפול רוצות להגיע למזרח ירושלים לבית חולים אוגוסטו ויקטוריה שזה המקום היחיד שנותן טיפולי הקרנות לתושבי השטחים.

אפרת מור: לפי הנהלים של הצבא, של היחידה של המתאם פעולות הממשלה בשטחים, צריך להגיש את הבקשה להיתר 23 יום לפני מועד התור.

אפרת מור: אבל מציאות לחוד ונהלים לחוד.

אפרת מור: אנחנו מלווים חולות ואנחנו רואים שחולות רבות מחכות המון המון חודשים רק לתשובה.

אפרת מור: יש חולות שמסורבות ולא מקבלות אישור אבל הרוב המכריע של החולות פשוט לא מקבלות תשובה ואנחנו מלוות חולות שמחכות חצי שנה, שבעה חודשים, שמונה חודשים רק כדי לקבל תשובה אם יש להן היתר - - -

עאידה תומא סלימאן: כאשר זה זמן קריטי.

אפרת מור: זה זמן קריטי.

ענת ברקו: ואיך מסבירים את זה?

אפרת מור: הלוואי שהיה פה נציג של הממשלה, של השב"כ, של הצבא שיענה על השאלה הזאת.

אפרת מור: אנחנו מלווים באופן פרטני את החולות האלה וכאשר אנחנו כן מפעילים לחץ ופונים לצבא באופן פרטני עם רשימות ושמות פתאום זה מסתדר, באופן דיי פלאי.

אפרת מור: אנחנו בחודשים האחרונים ליווינו 30 חולות סרטן שלא קיבלו מענה מהרשויות הישראליות לקבל אישור.

אפרת מור: 30 נשים האלה לא קיבלו מענה המון המון חודשים ואחרי שפנינו ושאלנו ונעזרנו בחברת הכנסת ונעזרנו בתקשורת פתאום הם קיבלו.

אפרת מור: זאת אומרת ל-30 נשים חולות האלה לא הייתה שום הצדקה שהן לא יקבלו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שחלק מהנשים האלה שאני טיפלתי בעניין ופניתי לזרז את האישורים שלהן הן כבר היו מטופלות בבתי חולים כמו הדסה וכמו איכילוב והן התבקשו על ידי בית החולים לחזור לבדיקות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, קיבלו אישורים בעבר וקיבלו היתרים והגיעו לטיפולים אבל פתאום לא אישרו להן.

עאידה תומא סלימאן: וחלק מהן אחרי התערבות גם שלכם ושלי קיבלו את ההיתר בחזרה בלי שום הסבר למה לא ולמה כן.

אפרת מור: נכון.

אפרת מור: בגלל שמחלת הסרטן הטיפול שדרוש הוא חוזר וצריך לחזור שוב ושוב לטיפולים יש לנו הרבה פניות של חולות חוזרות.

אפרת מור: זאת אומרת, פעם הן כבר קיבלו אישור אבל בפעם הבאה שהן צריכות לתת - - - הן צריכות לעבור את כל ההליך הבירוקראטי והארוך הזה, זה יכול לקחת חודשים וזה יכול גם לעלות להן בחייהן.

אפרת מור: ובשנים האחרונות אנחנו רואים החמרה של המדיניות הישראלית במתן היתרי יציאה לחולים מרצועת עזה.

אפרת מור: אם בשנת 2012 מעל 90% מהבקשות קיבלו אישור היום רק כמחצית מהבקשות מקבלות אישור.

אפרת מור: אין לנו הסבר למה.

אפרת מור: כשפנינו לשאול לא קיבלנו איזשהו הסבר הגיוני.

אפרת מור: ואנחנו רואים גם שכשאנחנו מתעקשים הנשים כן מקבלות אישור.

אפרת מור: זאת אומרת שכל המנגנון הזה הוא נראה מאוד שרירותי במובן הזה שאם הייתה איזושהי עילה ביטחונית לא לתת להם אישור או איזושהי עילה אחרת לא לתת להן אישור הן לא היו מקבלות את האישור אחרי ההתערבות שלנו.

אפרת מור: כרגע אנחנו מלוות 14 מקרים של נשים חולות סרטן מעזה.

אפרת מור: בגלל צנעת הפרט וסודיות רפואית אני לא מביאה את הפירוט של המקרים האלה אבל הפירוט של המקרים נשלחו לשב"כ ולצבא ולחברות הכנסת.

אפרת מור: זאת אומרת, מי שרוצה לפעול מאחורי הקלעים בשביל שהנשים האלה יקבלו אישור יכול לעשות את זה.

אפרת מור: הנשים האלה, אני חושבת שאנחנו נצליח לעזור ל-14 האלה, אבל מה שצריך פה זה פתרון מערכתי.

אפרת מור: לא יכול להיות שלכל חולה אנחנו ננהל מאבק, אנחנו צריכים פתרון מערכתי שיפתור את הסוגיה הזאת, שנשים, בכלל חולים וחולות מעזה יקבלו אישור בצורה מסודרת והגיונית ושהמנגנון לא יהיה כל כך שרירותי.

אפרת מור: אני חייבת מילה אחת קטנה של אופטימיות.

אפרת מור: כשהתחלנו עם המאבק הזה של הנשים חולות סרטן מעזה הייתה התגייסות מאוד מחממת את הלב של ארגוני החברה האזרחית, גם של ארגוני חולים כמו אחת מתשע, גם של ארגוני נשים כמו נשים לגופן ואישה לאישה שמלוות את המאבק.

אפרת מור: ואני חושבת שדווקא החמלה לנשים חולות סרטן וההזדהות האנושית הבסיסית שכולנו יכולים לחוש עם הנשים האלה היא דרך לחבר בינינו ולעבוד ביחד ולפעול ביחד ולא להתנגד אחד לשני.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת, כבר כמה חודשים אנחנו בקשר ומלווה את המאבק הזה ואני מברכת על העשייה שלכם.

עאידה תומא סלימאן: ואני מברכת על העובדה שאתמול הגישו 18 רופאים בכירים שלחו מכתב - - -

קריאה: 31.

עאידה תומא סלימאן: 31 כבר, אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: 31 רופאים בכירים בקשה לשר הבריאות או סגן שר הבריאות בבקשה לתת יותר היתרים לחולות סרטן ולאפשר להן לקבל את הטיפול.

עאידה תומא סלימאן: רק אני, לצערי הרב, רוצה להגיד לכם שהכתובת היא לא במקרה הזה סגן השר.

עאידה תומא סלימאן: כי כפי שאמרתי, עד עכשיו, בתי חולים קיבלו את החולות אבל ברגע שהן יצאו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהבקשה הזו צריכה להישלח כנראה לשר הביטחון שאמון על האנשים שנותנים את ההיתרים האלה.

ענת ברקו: גברתי היושבת ראש אני רוצה לציין כאן משהו.

ענת ברקו: אני יודעת שגם יחיא סינוואר מנע העברה של תרופות, טיפול רפואי - - -

עאידה תומא סלימאן: תודה.

ענת ברקו: למה את משתיקה אותי?

ענת ברקו: אני רוצה להגיד - - -

עאידה תומא סלימאן: אני משתיקה אותך כי את לא בזכות דיבור.

עאידה תומא סלימאן: תגידי את זה בזכות הדיבור שלך.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת ישבו וביקשו - - -

ענת ברקו: - - - בטיפול רפואי בישראל.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו - - -

ענת ברקו: צריך להגיד, המון פעמים חמאס לא נותן להם להגיע - - -

עאידה תומא סלימאן: מסעוד גנאים ביקש.

מסעוד גנאים: גברתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: תחילה בקשר לטענה שאנחנו דנים בנושא כאילו מחוץ לגבולות מדינת ישראל.

מסעוד גנאים: אני זוכר שאנחנו במליאה דנו בבחירות של אירן, בבחירות של מצרים, בהפרטה של תורכיה, במה לא דנים בכנסת.

מסעוד גנאים: עכשיו כאשר דנים במצבן של הנשים בעזה נקבע שזה לא עניינה של ישראל- - -

עאידה תומא סלימאן: גם במצב הבריאותי בעזה דנו במליאה.

מסעוד גנאים: זה לא במצב הבריאות בעזה, זה אחד - - -

מירב בן ארי: יש עוד נשים שרלוונטיות, לא אמרנו שלא - - - זה מה שאמרנו.

מסעוד גנאים: חברים, כל אוכלוסייה אזרחית, אם בעזה האוכלוסייה האזרחית בשני הצדדים היא הקורבן של המתיחות הצבאית, אנחנו יודעים את זה אבל עכשיו אנחנו דנים על מצבן של הנשים בעזה.

מסעוד גנאים: בעזה, יש לי חדשות לכם, הן לא צריכות להיות חדשות חדשות, יש חיים שם, יש אנשים שם, יש נשים, יש ילדים, יש קהילה אזרחית, יש אוכלוסייה אזרחית שיש לה שאיפות, יש לה חלומות, יש לה צרכי חיים.

מסעוד גנאים: לפי הרבה דוחות של האום על המצב בעזה אמרו ששם אי אפשר לחיות.

מסעוד גנאים: אי אפשר שבני אדם יחיו בעזה.

מסעוד גנאים: אוי לנו כפוליטיקאים, לא רק כעמדה פוליטית, לא רק כאג'נדה פוליטית, אלא כבני אדם, אם אנחנו רוצים שתהיה אצלנו את האטימות הזו ושאילו נפסול את הרגש האנושי שלנו, זה דבר אנושי מדרגה ראשונה.

מסעוד גנאים: ישראל אחראית גם על המצב הזה בגלל המצור.

מסעוד גנאים: תודה.

ענת ברקו: ישראל לא אחראית לשום מצב - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

ענת ברקו: - - - החמאס - - - הם קורבנות של החמאס- - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב, בבקשה.

מירב בן ארי: ראשית, אני אמרתי לאורך כל הדרך שהדיון חייב להיות מאוזן עם תושבי העוטף ותושבות שדרות.

מירב בן ארי: כמובן שהנושא הזה הוא לא עלה, יש פה נושא ברור לדיון.

מירב בן ארי: יש קרוב ל-2 מיליון איש שנמצאים היום ברצועת עזה המדברים עם הביוב הזורם, עם מערכת בריאות שוקעת, מים מזוהמים, מערכת חינוך כושלת.

מירב בן ארי: שום דבר טוב לא מאיים על ארגון החמאס מה שנקרא, אבל זה לא מונע מהם לאיים על מדינת ישראל.

מירב בן ארי: יש כאן דיון מרתק אבל אתן לא מדברות על הפיל הגדול שבחדר שיש שלטון אחד שנבחר, דמוקרטיה, לא דמוקרטיה, זה כבר עניין שלכם, אני לא מתעסקת בזה, נבחר שלטון חמאס והשלטון הזה מתעמר באזרחים שלו במדיניות כושלת בחינוך, רווחה ובריאות.

מירב בן ארי: אין מקומות שבהם ניתן לעשות הקרנות בעזה, ברור, כי הכסף הולך לבנות מנהרות.

מירב בן ארי: רק לא מזמן היינו בדיון בוועדת חוץ וביטחון שרק מהמלט יכלו לבנות שכונה של 150 קומות, משהו פסיכי, אבל למה להתעסק בעובדות אם אפשר להאשים את מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסים להתעסק בעובדות חברת הכנסת מירב.

מירב בן ארי: אז למה לא לדבר על השלטון שמונע מהאזרחים שלו - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתעסקות איפה אנחנו יכולות להשפיע - - -

קריאה: - - -

מירב בן ארי: זה לא יעזור לך אם תצעקי עליי.

מירב בן ארי: את ההזיות שיש פה, את ההתעלמות - - -

מיכל רוזין: מירב, אל תצעקי על אזרחית - - -

מירב בן ארי: התעלמות ודיון חד צדדי שמציג שישראל היא חזות הכל.

מירב בן ארי: אז כמה נתונים.

מירב בן ארי: אחד – מתחילת השנה ועד ממש היום עברו קרוב ל-6090 אנשים, נשים וילדים חולים את מעבר ארז שפתוח שבעה ימים בשבוע, 24 שעות, 365 ימים - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה בקשות הוגשו, אם יש לך כבר את הנתונים.

מוסי רז: את יודעת מה זה אומר - - - פעם ב- - - אתה יכול לצאת.

מירב בן ארי: שיפתח מקום שיש הקרנות ברצועת עזה.

מירב בן ארי: מי מונע מהחמאס להקים בית חולים.

מירב בן ארי: מי מונע - - -

קריאות: - - -

קריאה: באיזה כוכב את חיה?

מירב בן ארי: מה יש לכם?

מירב בן ארי: מה נסגר איתכם?

מירב בן ארי: מה אי אפשר להגיד אין בעיה, מדינת ישראל תהיה אחראית להעביר יותר אבל אי אפשר להגיד במקביל שאנחנו מצפים מהשלטון בעזה שיקים מכון של הקרנות?

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין.

מירב בן ארי: מילא תגידו לי מירב, את חד צדדית, את מאשימה.

מירב בן ארי: גם את החשמל מדינת ישראל דואגת - - -

ענת ברקו: אה בגלל זה הכניסו את כרם שלום - - -

מירב בן ארי: זה מדהים אותי - - -

עאידה תומא סלימאן: תגידי, חברת הכנסת ענת ברקו את לא יכולה להתאפק?

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת ממך תתאפקי ואם לא אז אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו.

מירב בן ארי: לאורך כל הדרך של האירוע הזה אני באתי ואמרתי, תפסיקו להיות חד צדדיים.

מירב בן ארי: זה מה שאמרתי.

מירב בן ארי: עוסקים בתוצאות של ההסגר, בוא נדבר על שדרות והעוטף.

מירב בן ארי: אמרו לי, לא, עוסקים רק בהסגר.

מירב בן ארי: את מתעסקת בהסגר, את מתעסקת במעבר של עזתים, בואו דברו קודם כל על מה מדינת ישראל כן עושה, על מה מדינת ישראל כל מעבירה.

מירב בן ארי: וכן, אפשר להגיד, כל הארגונים יפי הנפש פה, אפשר להגיד שאנחנו מצפים מהשלטון בעזה כן להקים מקומות ופתרונות לאנשים.

מירב בן ארי: מה כל כך קשה?

מירב בן ארי: מה זה יקח מכם משהו להגיד, אנחנו מצפים מהשלטון להקים מקום שבו אזרחים עזתים יוכלו לקבל פתרון.

מירב בן ארי: למה?

קריאה: - - -

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: לא כי הם לא בחרו את השלטון הזה, הוא במקרה נפל עליהם נכון.

מיכל רוזין: לא כי את מדברת - - -

מירב בן ארי: דיי כבר עם ההתייפייפות, כל היום ההתייפייפות - - -

מיכל רוזין: מירב, מדובר באזרחיות ישראליות - - -

מירב בן ארי: זה בדיוק מה שאני אומרת, למה אתן לא אומרות מילה על החמאס, למה - - -

עאידה תומא סלימאן: כי הן אזרחיות ישראל והן מדברות על אחריות של המדינה של - - -

מירב בן ארי: אבל מה עם החמאס - - -

קריאות: - - -

מירב בן ארי: ישראליות מתייפייפות פה - - - נתנה מצגת - - - מה עם החמאס - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי, עכשיו את מפסיקה - - -

קריאה: הנשים והילדים קורבנות של החמאס - - -

קריאות: - - -

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת אותך לסדר זאת הפעם השלישית.

עאידה תומא סלימאן: תוציאו את חברת הכנסת ענת ברקו, אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי, אני מבקשת ממך, כדי שאנשים יתייחסו בכבוד תפסיקי להעליב את הנשים שיש להן מאחוריהן - - -

מירב בן ארי: מה זה קשור - - - מה העלבתי, מה אמרתי להם - - -

קריאה: - - -

מיכל רוזין: מה את מתערבת, לא היית פה בכלל את לא יודעת איך היא דיברה אליהם.

מירב בן ארי: לא העלבתי אף אחד רק אמרתי להם דברו על - - -

עאידה תומא סלימאן: יש נשים בחדר הזה - - -

מירב בן ארי: הוא אמר לי שאני מטומטמת - - -

מוסי רז: לא אמרתי את זה - - - אמרתי תקראי לעצמך - - -

מיכל רוזין: - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי - - - תשמעו, מיכל, אני מבקשת שתעזרי לי וגם את אל תדברי בקריאות ביניים.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לנהל דיון ענייני ואני לא רוצה לתת יד למי שהגיעו כדי שהדיון הזה לא יהיה ענייני.

עאידה תומא סלימאן: מי שמעוניין - - - אתם יודעים מה?

עאידה תומא סלימאן: אני מתביישת שחברי, חברות כנסת מתנהגות בצורה כזו בדיון שהוא אמור להיות אחד הדיונים האנושיים, הפמיניסטיים, הפוליטיים הכי חשובים לחיי לא רק הנשים העזתיות אלא לחיי הנשים במדינת ישראל, לאזרחיות מדינת ישראל, ואתן באות בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אתן יד למי שרוצה לפוצץ את הדיון הזה, הדיון הזה יתקיים ויתקיים כמו שצריך להתקיים.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נשמע עד הסוף ומי שלא מעוניינת לשמוע ומי שלא יכולה להתאפק, ותאמינו לי מתחילת הדיון הזה התאפקתי מעל ומעבר, מי שלא יכולים להתאפק אז כנראה מקומם לא בחדר הזה.

עאידה תומא סלימאן: תסיקו מסקנות.

עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת, אל תבזו את הוועדה בצעקות האלה ואל תבזו יותר מכל את עצמנו שאמורים להיות נציגים של ציבור.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת חנין זועבי בבקשה.

חנין זועבי: גברתי היושבת ראש תודה רבה על קיום הדיון הזה.

חנין זועבי: אולי הדבר הנורמלי היחידי שנעשה בכנסת בחודשיים - - -

נחמן שי: כבר הגזמת.

חנין זועבי: לגבי עזה.

נחמן שי: - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי כל אחד יגזים בכיוון שלו.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי?

עאידה תומא סלימאן: יש זכות - - -

לאה פדידה: - - - בוועדה - - -

עאידה תומא סלימאן: נו, מה עכשיו מתחשבנים מה?

עאידה תומא סלימאן: היא תבחר איפה היא תגיע ואני מבקשת עכשיו - - -

לאה פדידה: למה לא? - - - להתחשבן - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, את לא תעשי את זה בקריאות ביניים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת.

חנין זועבי: אני מתעסקת רק בזכויות של עזה, אני לא מתעסקת בזכויות של נשים אחרות - - -

לאה פדידה: אז תבחרי בעזה.

מיכל רוזין: לאה - - -

חנין זועבי: אני חושבת שהקושי בפני חברי הכנסת ופה זה להכיר באחריות שלהם על מה שנעשה בעזה.

חנין זועבי: זה לא עניין הסבל בעזה.

חנין זועבי: אני לא חושבת שקשה לנחמן שי לשבת שעה ולהקשיב על מצב של נשים חולות סרטן, לא - - -

נחמן שי: אל תחלקי לי ציונים - - - כשתגיע שעתי אני אגיד - - - אל תחלקי לי ציונים על מצבן של חולות סרטן בעזה.

נחמן שי: לא על זה ולא על שום דבר אחר.

חנין זועבי: אני אדבר מה שאני רוצה, אתה לא תגיד לי מה אני אדבר.

מיכל רוזין: אבל דיברת עליו, את לא יכולה שהוא לא יגיב.

חנין זועבי: אני לא חושבת שקשה לחברי הכנסת להקשיב על מצבן של נשים אבל על נשים בעזה זה קשה בגלל עובדה מאוד פשוטה: לא אני ולא אתם קובעים אותה והיא שישראל אחראית על עזה.

חנין זועבי: אין התנתקות חוץ מההתנתקות הפסיכולוגית של הישראלים מעזה.

חנין זועבי: זו ההתנתקות היחידה העובדתית - - -

מירב בן ארי: מי שולט בעזה?

חנין זועבי: ישראל שולטת בעזה.

חנין זועבי: ישראל שולטת במעברים, ישראל שולטת במעבר סחורות, בתנועת בני אדם, ישראל היא זו - - -

מירב בן ארי: מזל שהיא שולטת במעברים - - -

חנין זועבי: אולי על חמאס לבנות בתי חולים אבל על ישראל לפני כן לא לפוצץ בתי חולים.

חנין זועבי: יש בתי חולים, היו בתי חולים בעזה, ישראל הפציצה בתי חולים.

מירב בן ארי: את כולם ישראל, ישראל הפציצה את כל הבתי חולים בעזה?

מירב בן ארי: ציונית, איך את נותנת לה להגיד דבר כזה, את מדהימה אותי - - -

מיכל רוזין: כי אני בדמוקרטיה - - -

מירב בן ארי: ישראל מפציצה את כל הבתי חולים בעזה?

מירב בן ארי: תשמעי מה היא אומרת, אבל את הורגת אותי - - -

מוסי רז: - - -

מירב בן ארי: - - - מה ישראל מפוצצת בתי חולים בעזה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זו עובדה - - -

מוסי רז: ראינו קודם איך שמחת שירו בחובשת.

עאידה תומא סלימאן: מירב בן ארי אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה ואני מבקשת מכם - - - מיכל - - -

מירב בן ארי: מילא היא אבל את.

חנין זועבי: ישראל פוצצה בתי חולים, בתי ספר, מבנים, בתי מלאכה, מפעלים, 100,000 בניינים ישראל פוצצה ב- - -

לאה פדידה: והחמאס סרג לנו סוודר - - -

חנין זועבי: היא מונעת את הבנייה מחדש בתוך עזה.

חנין זועבי: אז כן אתם אחראים, אז כן ישראל אחראית על הסבל הזה, לא חמאס.

חנין זועבי: אתם לא תגידו לעם הפלשתיני במה הוא יבחר.

חנין זועבי: יש בכנסת הזו קונצנזוס על פאשיזם.

חנין זועבי: לא אמרתם לחברה הישראלית אל תבחרו בחברי כנסת פשיסטים קיצוניים, הם בוחרים בחברי כנסת פשיסטים קיצוניים, ואני לא משווה בכלל, אני חושבת שפה הורגים ושם נאבקים מאבק צודק על חירות.

חנין זועבי: אני לא מאזנת - - -

לאה פדידה: את רואה את המציאות מעוות אבל.

חנין זועבי: יש לפלשתינים הזכות, האחריות להאבק.

חנין זועבי: ואתם לא תגידו לעם הפלשתיני - - -

לאה פדידה: את מעוותת, זה לא זכות להיאבק, זה לרצוח ילדים שלהם.

חנין זועבי: - - - המציאות שלו.

חנין זועבי: אנחנו - - -

לאה פדידה: - - - עד ש- - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת לאה פדידה את שומעת את עצמך?

לאה פדידה: לצערי כן.

עאידה תומא סלימאן: מצויין.

חנין זועבי: אני יודעת שהפתרון לא יבוא מתוך הכנסת.

חנין זועבי: אני יודעת.

חנין זועבי: הוא יבוא משני מקומות אחרים מחוצה לכנסת.

חנין זועבי: אתם חלק מהבעיה אתם לא חלק מהפתרון.

חנין זועבי: אנחנו אולי רק רוצים לעורר את מידת האנושיות שנשארה בכם.

חנין זועבי: ואולי לעורר את היכולת שנשארה בכם לראות בפלשתינים בני אדם אבל הם, אנחנו אחראים על המאבק שלנו לחירות לא אתם.

חנין זועבי: המצב הוא מצב פוליטי, אני לא אדבר על הצד ההומאני כי דיברו.

חנין זועבי: וכבר מי שאין לו את היכולת להזדהות עם סבל של חולות הסרטן עם 60% עוני, 80% אבטלה, אין שם חיים נורמאלים.

חנין זועבי: הדוח של האו"ם אומר שעזה אינה מקום ראוי לבני אדם, עזה 2020 אינה מקום ראוי לבני אדם ואתם לא יכולים להתנתק.

חנין זועבי: גם אם רוצים להתנתק, מצליחים להתנתק בצורה פסיכולוגית, לא, אין כוחנות ואין פתרון כוחני להשתלטות על 2 מיליון בני אדם שאתם שמתם בבית כלא הכי גדול בעולם.

חנין זועבי: עכשיו אתם נתתם שתי אופציות לעזתים: או למות מות איטי, ואת זה אתם מעדיפים, אתם מעדיפים שהם ימותו רחוק מ- - -

מירב בן ארי: תגידי, את רצינית?

מירב בן ארי: זה מה שאת אומרת?

מירב בן ארי: איך את לא מתביישת?

מירב בן ארי: - - - - מה זה הדבר הזה?

קריאות: - - -

עאידה תומא סלימאן: חנין אני מבקשת תסיימי.

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה, מה זה, אין גבול לחופש הביטוי?

עאידה תומא סלימאן: נו, נו

מירב בן ארי: נו, אז איך היא נשארת פה?

עאידה תומא סלימאן: בינתיים אין גבול, בינתיים יש לה זכות לדבר בדיוק כמוך והיא אחראית על הדברים שהיא אומרת.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: אבל איך אפשר לשבת פה ולשמוע דברי בלע - - - דיי, אני אצא, כשאת אומרת שאנחנו ממיתים מוות איטי על אזרחים, איך את לא מתביישת - - - תתביישי לך, איך את יושבת פה!

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, הראש שלי כבר מתפוצץ מצרחות, צרחות לא עושה בני אדם יותר צודקים.

עאידה תומא סלימאן: אני מהלם מההתנהגות ומהצרחות האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך, את יודעת מה - - -

מירב בן ארי: אני בהלם מהדברים שהיא אומרת, אני גם אגיש עליה תלונה היום לוועדת האתיקה על הבושות שלך.

מירב בן ארי: בושות - - -

מיכל רוזין: זה בסדר, גם היא זועקת מדם ליבה וגם לה - - -

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה, איך - - - אזרחים ישראלים יושבים ושומעים את זה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת - - -

מירב בן ארי: בושה, למה אתם מוציאות - - - בושה.

חנין זועבי: ישראל תומכת ומנהלת - - - ישראל מנהלת ומבצעת פשעי מלחמה בעזה.

חנין זועבי: טוב שיש חקירה מונחת בפני בית הדין הלאומי בהאג שם אני חושבת שצריכים להתחיל בפתרון והמאבק העממי של הפלשתינים.

עאידה תומא סלימאן: חנין תודה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת לאה פדידה.

מיכל רוזין: איך?

עאידה תומא סלימאן: איך, היא הייתה מתחילת הדיון, יצאה לחמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: וחוץ מזה אני מתה לשמוע מה יש לה להגיד.

עאידה תומא סלימאן: מה אני אגיד לך מיכל.

עאידה תומא סלימאן: תאמיני לי אני מנסה להיות פיירית כמה שאפשר למרות שאני יכולה לצפות מה הולך להיות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה חברת הכנסת לאה.

לאה פדידה: אם הדיון היה באמת ובתמים על איך אנחנו יכולות לעזור לנשים באשר הן ולא אכפת לי אם זה בעזה ב- - - באשר הן, שהמצב הבריאותי שלהן, ואנחנו היינו יושבות כאן בשיח של איך אפשר לסייע לנשים אני הייתי גאה בדיון הזה, גברת עאידה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא גברת, אני חברת כנסת, יושבת ראש הוועדה.

לאה פדידה: חברת הכנסת יושבת ראש הוועדה, סליחה אם פגעתי בך, יושבת ראש הוועדה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, השיחה הזאת הייתה כלבבי.

לאה פדידה: היינו יושבות כאן לא משני צידי המתרס ולא - - - כדיון אלא כדיון אמיתי איך אפשר לסייע לנשים במצוקה.

לאה פדידה: אבל הדיון הזה הוא לא דיון אמיתי לצערי כי אם מונח לי כאן, ואני קראתי את זה, על חלומות בהמתנה, ואנחנו לא מדברים על המצב שבאמת קיים, קיים, קיים מצב מלחמה, קיים שלטון חמאס, קיים טרור פנימי, אי אפשר להתעלם מזה.

לאה פדידה: כשבאים לשיחה מדברים על כל הדברים ב- - - ולא מבקשים - - - ולהציג את זה כמו שחברת הכנסת חנין זועבי אמרה על אחריות.

לאה פדידה: אז אם הדיו פה על אחריות האחריות היחידה היא על שלטון חמאס שממוטת את התושבים שלו ועל האמהות ששולחות את הילדים שלהם.

לאה פדידה: ולכן זה מסווה של דיון כי אף פעם לא ראיתי לא אותה ועוד רבים אחרים כשאנחנו באמת באים לדיון על זכויות נשים.

לאה פדידה: כי אם הדיון על זכויות נשים זה דיון אחר.

לאה פדידה: ובואו נקיים את זה, בואו נעשה את זה, איך אפשר לעזור לנשים במצוקה ולא - - -

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חברת הכנסת לאה פדידה.

עאידה תומא סלימאן: הדיון הזה לולא ההתלהמות והצעקות היה אמור להיות דיון ענייני על מצב של נשים ועל זכויות של נשים ועל חלומות של נשים.

עאידה תומא סלימאן: מי שבחר לעשות את הדיון בצורה כזו יישא באחריות.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה כל הזמן להחזיר אתכם לדיון הענייני.

עאידה תומא סלימאן: וזכויות נשים, תתפלאו לשמוע, הדבר הראשון, הזכות הבסיסית ביותר זה הזכות לחיות ולחיות בכבוד.

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך בא עניין של תעסוקה ושכר שווה וכל הנושאים של הטרדות מיניות ואלימות וכו' וכו'.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגברת ויויאן סילבר.

ויויאן סילבר: אני חברת קיבוץ בארי, זה אומר הרבה.

ויויאן סילבר: אני יושבת עם הדס וחנה שיצאה גם כן מקיבוץ בארי ויש עוד נשים מעוטף עזה.

קריאה: זה קיבוץ מופלא.

ויויאן סילבר: תודה.

ויויאן סילבר: אני גם כפי שאתם רואים אני גם חברה בנשים עושות שלום שזה תנועה לא שייכת לאף צד הפוליטי שמנסה לדבר בשם כל הנשים בארץ שרוצים לסיום הסכסוך על ידי הסכם מדיני.

ויויאן סילבר: חברת הכנסת בן ארי ולאה פדידה ונחמן שי וכל מי שלא רואה את הקשר בין מצבן של הנשים בעזה למצב העגום, המפחיד, העצוב, האיום ונורא של הנשים בעוטף עזה לא רואים את מכלול התמונה.

מירב בן ארי: בגלל זה ביקשנו דיון על כל הנושא.

מירב בן ארי: אנחנו היחידים שכן ראו את זה.

ויויאן סילבר: נורא חבל שאנחנו לא אפשרנו לאנשים להעלות את הנושאים מכל הזוויות - - -

מירב בן ארי: לי את אומרת את זה?

מירב בן ארי: תגידי את זה לה.

ויויאן סילבר: כן, אני אומרת לך את זה - - -

מירב בן ארי: לי?

מירב בן ארי: אני זאת שביקשתי דיון רחב יותר.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי את מוכנה להקשיב?

מירב בן ארי: אני ונחמן ביקשנו להרחיב את הדיון.

ויויאן סילבר: מנעתם אפשרות להעלות את כל הדברים על השולחן - - -

מירב בן ארי: אבל זה מה שביקשנו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, חברת הכנסת מירב בן ארי, תני לה לסיים את הדברים שלה.

ויויאן סילבר: אני כתבתי ואני אומרת שוב פה.

ויויאן סילבר: יש קשר בין הדברים, בין הצדדים.

ויויאן סילבר: ואם אנחנו לא נגיע להסכם מדיני בין שני הצדדים המצב האיום ונורא ימשיך, והמצב הוא באמת עלוב.

ויויאן סילבר: לשבת לחגוג חתונה בקיבוץ בארי בבריכה ופתאום יש עפיפון שמגיע על הראש שלנו ואני מבינה שימשיכו להיות העפיפונים וימשיכו להיות השריפות וימשיכו להיות האלימות, אם אנחנו לא אומרות, כולם פה בארץ, מהימין ומהשמאל ומהמרכז שאנחנו רוצים להפסיק את הסיפור הזה ולהגיע להסכם זה ימשיך להיות וזה המסר שלי פה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה- - -

לאה פדידה: אבל חברה יקרה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, לא נתתי זכות דיבור.

לאה פדידה: גם אני בעד - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני כבר כמעט 10 שנים בכנסת ושלוש שנים בוועדה, עוד לא ראיתי דיון כזה, עוד לא ראיתי.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אבל יש פעם ראשונה.

נחמן שי: באתי לוועדה למעמד האישה כדי לקדם את מצבן של הנשים, את הזכויות שלהן, את כל דרך שהיא של שוויון, אין סוף נושאים שעלו פה.

נחמן שי: אף פעם לא רתמת את העגלה הזאת ששמה הוועדה למעמד האישה למצע הפוליטי שלך, וזה מה שאהבתי.

נחמן שי: אהבתי שכולם יכולים - - - סביב אותם עניינים ולטפל בהם באותה רוח ובאותו רצון ולדחוף גם את רשויות, מי העיר לנו פה על הממשלה והכל, גם את רשויות המדינה וגם את המשטרה וגם כל גורם אחר כדי לקדם את מעמדן של נשים בישראל מכל המגזרים.

נחמן שי: אף פעם לא מחיתי אם היו יותר ערבים או בדואים או חרדים, לא זה לא עניין, כולן נמצאות ביחד והעניין שלנו הוא לתמוך בכולן.

נחמן שי: זה לא הדיון הזה.

נחמן שי: זה לא הדיון הזה עאידה.

נחמן שי: זה לא יעזור לך, את יכולה לצעוק ולכעוס ולהאדיר, זה לא הדיון הזה.

נחמן שי: את זימנת - - -

עאידה תומא סלימאן: בינתיים לא אני זאת שכעסתי.

נחמן שי: את זימנת דיון בנושא מסוים וכשאנחנו הגבנו את פתאום שלפת משהו אחר שלא היה על סדר היום ואי אפשר לכתוב את - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך לחזור מהדברים שלך חבר הכנסת נחמן שי כי זה ממש לא מתאים לך לסלף עובדות.

עאידה תומא סלימאן: ממש לא מתאים לך ולא לכבודך.

עאידה תומא סלימאן: הדיון הזה כבר מדברים עליו מעל לחודשיים בתוך ועם הצוות של הוועדה, אז אנא ממך- - -

נחמן שי: זה לא היה על סדר היום ואין בחדר הזה, ואני לא מכיר אדם אחד במדינת ישראל שיתנגד לטיפול בנשים חולות סרטן, אני לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה כמה.

נחמן שי: יכול להיות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה כמה אז תפסיקו להגיד את המשפט הזה.

עאידה תומא סלימאן: כל מי שלא נתן אישור והיתר לאישה חולה הוא התנגד וזהו.

חנין זועבי: אתה לא מכיר, נכון, בדיוק אתה לא מכיר.

עאידה תומא סלימאן: ניסיתי עד עכשיו לא להגיד את דעתי ולא לרתום את הדיון לאג'נדה שלי.

חנין זועבי: אתה לא מכיר על עזה נחמן לא רק כמה חולות סרטן - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת חנין זועבי בבקשה.

נחמן שי: אני גיליתי על - - - גברתי, את זה עוד לא עשיתי - - -

חנין זועבי: היית צריך להיות שם גם אתה נחמן.

נחמן שי: מאה אחוז, פעם הבאה אני - - -

חנין זועבי: כולם היו צריכים להיות שם.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת חנין זועבי ולאה פדידה תנו לחבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: אם יש מקרים כמו שאת אמרת, גברתי, ואני מכבד את דברייך, שאנחנו יכולים לסייע ולבדוק במתאם הפעולות או בשב"כ או בכל מקום אני מעמיד את עצמי לרשותך עכשיו.

נחמן שי: אני רוצה לדעת מה אמיתי ומי - - -

לאה פדידה: זה כולנו בעד.

נחמן שי: אני אמרתי את זה אבל אני מוכן להעמיד את עצמי בגלל שלא יעלה על דעתי שאני יכול להושיט עזרה לאדם ואני לא אעשה את זה.

מיכל רוזין: אין בעיה, מעכשיו תתחילו להפנות במקום אליי תפנו בבקשה - - - את כל המקרים.

נחמן שי: ועשיתי את זה - - - כשהיה צריך, כשמתאם הפעולות בשטחים סירב לאשר לפלשתינאי לבוא למפגשים עם משפחות ישראליות נפגעות טרור אני פעלתי עשרות פעמים ואני אפשרתי להם כמה שאני יכול להיכנס לישראל, אלא אם היו עיכובים שהם מעליי - - -

מיכל רוזין: גם בטקס יום הזיכרון האחרון?

נחמן שי: בכל אירוע שיכולתי עמדתי לרשות העניין הזה.

נחמן שי: יש מצוקה בעזה, יש מצוקה, לצערי הרב, גם בעוטף עזה, זה לא אותו דבר אבל יש בזה מכנה משותף.

נחמן שי: רק דבר אחד אני לא אתן, לכתוב את ההיסטוריה מחדש.

נחמן שי: מדינת ישראל לא אחראית למצוקה בעזה, לא אחראית.

נחמן שי: לא מדינת ישראל היא - - - לא מדינת ישראל שולחת נשים וילדים לגדר, לא מדינת ישראל עושה את זה, אל תתבלבלו.

נחמן שי: ואף חייל לא יורה שם כי בא לו לירות.

נחמן שי: ולכן צריך לטפל במצב הזה ואני הראשון, וכאן יושבות כל הנשים האלה שאני מבלה באוהל שלהן ורואה אותן בכל מקום ומגן על הזכות שלהן ומצטרף למאבק שלהן כדי לקדם שלום.

נחמן שי: אבל הדיון הזה לא שירת את העניין.

נחמן שי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מיכל רוזין, אחריה יעלה רענן.

מיכל רוזין: אני רוצה שניה להגיד משהו שהוא אולי חורג מהדיון הזה אבל אני יושבת פה, משתדלת בשקט, מתחילת הדיון.

מיכל רוזין: יש לי הרבה, כולכם מכירים ומכירות אותי, יש לי עמדה מאוד ברורה פוליטית, אידיאולוגית על מה קורה עם עזה, אחריות לא אחריות, יש לי עמדה מאוד ברורה.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד משהו מעבר לזה.

מיכל רוזין: לאה, מזל שלי את לא יכולה להגיד שאני לא עושה בענייני נשים ופמיניזם.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד לכם שפספסתם לגמרי מה זה פמיניזם.

מיכל רוזין: פספסתם לגמרי.

מיכל רוזין: וצר לי, אבל גם חברות הכנסת ענת ברקו וגם חנין זועבי משני הצדדים לא תורמות לשיח הפמיניסטי בחדר הזה בדיון הזה - - -

חנין זועבי: תודה על האיזון הזה מיכל, ממש את דמוקרטית.

חנין זועבי: תודה שאת עושה את האיזון הזה, ממש זה לעניין, תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: חנין.

מיכל רוזין: כאשר אנחנו, חנין, לא מסוגלות לראות - - -

חנין זועבי: - - -

מירב בן ארי: תני לה לדבר.

מירב בן ארי: זה מדהים אותי, כל הזמן את מעירה, מעירה, מעירה, עד שכבר שאני מקשיבה.

עאידה תומא סלימאן: מירב, זה צריך להגיע ממישהו אחר דווקא בישיבה הזו.

חנין זועבי: כנראה היא אהבה את האיזון ביני לבינה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את מה שהיא אומרת.

חנין זועבי: אני לא אהבתי את האיזון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לתת לחברת הכנסת מיכל רוזין להמשיך את דבריה ואני חושבת שהיא קלטה את ההערה שלך, חנין.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה חברת הכנסת מיכל רוזין.

מיכל רוזין: אין פה איזון, יש פה ניסיון להגיד שאני לא מתייחסת רגע לאופי הפוליטי של העמדות שלכם אלא למשהו יותר מכך, וזה לשיח פמיניסטי שבו אנחנו מסוגלות להתעלות מעל ויכוחים של לאום ודת ומגבלות אחרות שמאז ומתמיד מקום האנושות שמים עלינו ומסוגלות לראות מעבר לכך את הנשים.

מיכל רוזין: זה היה המטרה כמו שאני הבנתי אותה של הדיון הזה ושלא הצלחתם אף אחד מכם לעשות.

מיכל רוזין: להתעלות מעל הדבר הזה.

מיכל רוזין: ב-95' כשיצאו מפה חברות כנסת לבייג'ין - - -

חנין זועבי: זו כבר אמירה פוליטית - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת - - -

חנין זועבי: מדברת עליי כל הזמן, תדברי על הנושא , לא על חנין זועבי - - -

עאידה תומא סלימאן: חנין, אני מבקשת - - -

מירב בן ארי: אז עכשיו היא גם לא יכולה להגיד מה שהיא חושבת?

עאידה תומא סלימאן: עכשיו זכות הדיבור היא של חברת הכנסת מיכל רוזין.

חנין זועבי: אבל לא אני הנושא עאידה.

לאה פדידה: את הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: תמשיכי.

מיכל רוזין: ב-1995 כשיצאו מפה חברות כנסת לבייג'ין, ואני זוכרת את זה כמאורע מרגש ביותר, וחתמו על החלטת האו"ם 1325 שבה נאמר פעם ראשונה בהיסטוריה, היכולת גם לראות את הנשים בכל אחד ממוקדי הסכסוך והמלחמות בעולם ולראות את המצוקה שלהן מעבר לטיעונים הלאומיים הדתיים האתניים הנכונים של כל קו- - -

עאידה תומא סלימאן: המיליטריסטיים גם כן.

מיכל רוזין: ואני לא חושבת שגם אפשר לחשוד בי שאין לי עמדה פוליטית אידיאולוגית מאוד ברורה.

מיכל רוזין: אבל היכולת הזאת לראות את המעבר ולהבין שרק נשים, או בעיקר נשים, מה שסליחה אבל זה לא מוכח בדיון הזה, מסוגלות, ונשים עושות שלום עושות את זה, מסוגלות לראות את המעבר בצד השני ולא רק את המחסומים הלאומיים והדתיים, מסוגלות לראות את שותפות הגורל, מסוגלות לראות את זה שנשים וילדים הם אלה שסובלים וסובלות הכי הרבה מסכסוכים לאומיים ודתיים.

מיכל רוזין: זו הייתה מטרת הדיון הזאת.

מיכל רוזין: זו המטרה - - -

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד, ככה פתחתי.

עאידה תומא סלימאן: כשאת אומרת את זה כנראה נקלט אחרת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה מיכל.

מיכל רוזין: הדיון פה הראה את חוסר היכולת שלנו לראות את המשותף.

מיכל רוזין: ואני חייבת לומר, אני אסיים בזה יש לי הרבה מה לומר, אבל אני רוצה לסיים בזה שאני שומעת באמת, כל בוקר, המון נשים, גם גברים, אבל בעיקר נשים מתראיינות מעוטף עזה, שיושבות ביישובים שם וסובלות, הן והילדים שלהן, כולל כאלה שאומרות אני משאירה היום את הילד בבית כי אני מפחדת שהוא ילך לבית ספר.

מיכל רוזין: והן אומרות, אני רואה בצד השני אנשים ואני רואה את הסבל שלהם ועד שלהם לא יהיה טוב גם לנו לא יהיה טוב.

מיכל רוזין: ועכשיו אנחנו נמשיך לריב מי אחראי אם זה חמאס או אם ישראל, כאילו אנשים פה באו להגיד שחמאס הוא שלטון מדהים, דמוקרטי ותומך בזכויות אדם.

מיכל רוזין: אף אחד לא אמר את זה.

מיכל רוזין: אף אחד לא ניסה להגיד את זה - - -

מירב בן ארי: אבל לא אמרו עליו כלום, לא אמרו שום דבר.

מיכל רוזין: אל תפריעי לי, אני לא הפרעתי לך שאת דיברת.

מירב בן ארי: לא אמרו כלום, לא הזכירו שהיה שלטון חמאס - - -

מיכל רוזין: דברים מקוממים דברייך- - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך.

מיכל רוזין: מירב, היו הרבה מאוד דברים מאוד מקוממים בדברייך בעיקר איך שדיברת לאזרחיות ישראל פה והאשמת אותן כאילו הן צריכות לפנות לשלטון חמאס.

מיכל רוזין: אני אומרת שוב, ותנסי להקשיב, אנחנו בדיון ישראלי בכנסת ישראל בפרלמנט ישראלי ואנחנו צריכות לראות איך אנחנו כנשים מסוגלות לשתף פעולה מעבר לגבולות ששמים לנו שלאום ודת ופטריארכיה וכדומה מסוגלות להביא פה עתיד אחר טוב יותר לילדים שלנו ולנכדים שלנו.

מיכל רוזין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חברת הכנסת מיכל רוזין.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד - - -

לאה פדידה: אפשר להוסיף מילה - - - שאלה קטנה - - -

עאידה תומא סלימאן: יש אנשים שמחכים בסבלנות כבר שעה וחצי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת ליעלה רענן שרק לפני יומיים ישבה בממ"ד גם.

יעלה רענן: אני מקיבוץ כיסופים ואני פה משתי סיבות.

יעלה רענן: קודם כל כי אני שמחה שהדיון הזה מתקיים על נשות עזה.

דב חנין: כיסופים הוא 800 מטר מהגדר רק למי שלא יודע.

יעלה רענן: אני שמחה שהדיון קיים בגלל שמבחינתי זה שכנות שלי ויותר מזה יש לנו פה הזדמנות כחלק מישראל לאפשר לנשים בעזה, במקרה הזה כאלה שצריכות טיפול בסרטן, לקבל את הטיפול הזה.

יעלה רענן: ולכן אני שמחה מאוד שיש פה דיון על העובדה שצריך ואפשר וצריך לעשות כל דבר שאפשר שהנשים בעזה יסבלו פחות.

יעלה רענן: ישראל היא שותפה במערכת שמייצרת סבל לעזה, אני לא אומרת שהיא האחראית היחידה, אבל היא אחת מהשותפות.

יעלה רענן: ואני מחזקת את דברי ויויאן שבעקבות כך שיש סבל עצום בעזה אז גם אנחנו בעוטף עזה גם סובלות.

יעלה רענן: אבל דבר שני שאני רוצה לומר זה שלדעתי זה שאני מעוטף עזה לא נותן לי יותר קול או פחות קול בדיון הזה.

יעלה רענן: זה דיון על נשים בעזה שחייב להיות כי יש לממשלת ישראל יכולת להשפיע עליהן.

יעלה רענן: ועצם העובדה שאני מעוטף עזה זה מבחינתי לא משמעותי, חברת הכנסת בן ארי, שלא צריך לדבר עליי כשמדברים על הנשים בעזה.

יעלה רענן: אז תודה על היכולת לדבר, תודה חברת הכנסת עאידה שאת עושה דיון כל כך חשוב.

עאידה תומא סלימאן: תודה יעלה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך גברתי היושבת ראש, לא רק על רשות הדיבור אלא על קיום הדיון החשוב הזה.

דב חנין: הדיון הזה הוא דיון חשוב, הוא דיון מאוד עצוב ובכל זאת הוא דיון מאוד משמעותי.

דב חנין: אני אנסה להגיד כמה מילים על כל אחת מהמילים האלה.

דב חנין: הדיון הזה הוא דיון חשוב, הוא כמובן הזכות שלנו חברי הכנסת לדון בכל נושא.

דב חנין: אני אומר את זה לחברות וחברי הכנסת שאולי עדיין לא הפנימו את הרעיון הזה.

דב חנין: זאת זכותנו להעלות בכנסת ולדון על כל נושא שאנחנו מעוניינים בו אבל במקרה הזה זו גם חובתנו לדון על הנושא הזה, זו חובתנו לדון על הנושא הזה.

דב חנין: זה לא נושא שאפשר להתעלם ממנו.

דב חנין: בני אדם נמצאים במצוקה נוראית, נשים נמצאות במצוקה קיצונית.

דב חנין: הדוח שהובא כאן בפני הוועדה הוא דוח שצריך להדיר שינה מעינינו.

דב חנין: הוא דוח שמתייחס לבני אדם ולנשים.

דב חנין: והוועדה הזאת צריכה לעסוק בזה, הוועדה הזו חייבת לעסוק בזה.

דב חנין: רצועת עזה נמצאת במציאות נוראה, היא נמצאת במלחמה והיא נמצאת תחת מצור.

דב חנין: ישראל לא קשורה לזה?

דב חנין: מישהו באמת יכול לשכנע אותי ברעיון הזה?

דב חנין: על מה אנחנו מדברים, איך ניתן בכלל לנהל את הדיון, לשים את הדיון בפינה שזה קורה וישראל לא קשורה לסיפור.

דב חנין: זה פשוט לדעתי מקומם.

דב חנין: וזה מאוד מאוד עצוב.

דב חנין: זה מאוד מאוד עצוב כי אני רואה פה חברי וחברות כנסת ואנשים רציניים שאני מכיר אותם באמת בעבודתם בכנסת, ואני מעריך את העבודה שלהם בכנסת, אבל הם מתעקשים לשים את עצמם במקום של איזשהו עיוורון מכוון, עוצמים את העיניים, אוטמים את האוזניים ואומרים זה לא קיים.

דב חנין: ואם מישהו יביא את זה אני לא - - -

מירב בן ארי: אני מניחה שאתה אומר חברות כנסת אתה מתכוון אליי, ואני חייבת להגיד לך רגע - - - רגע, אל תדאגי אני הולכת, אני חייבת להגיד לך משהו על החברות כנסת כי אני אמרתי שהדיון צריך להיות רחב יותר - - - תפסיקו כבר להגיד שאני אמרתי שלא צריך להיות דיון, אמרתי שצריכה להיות כאן נציגות מאוזנת.

מירב בן ארי: וכשאני אומרת על מדינת ישראל לא הסרתי אחריות מהמדינה רק אמרתי שיש כאן

מירב בן ארי: ארגון טרור ששולט באזרחים שלו ואף אחד מכם לא מדבר עליו - - -

קריאה: כבר הבנו את זה.

עאידה תומא סלימאן: תמשיך חבר הכנסת - - -

מירב בן ארי: דיי, כל היום, תפסיקו כבר לסלף לי את הדברים.

עאידה תומא סלימאן: נו!

מירב בן ארי: אבל הוא מסלף.

עאידה תומא סלימאן: לא, את עכשיו מתפרצת לדברים של כל חבר כנסת.

עאידה תומא סלימאן: את לא יכולה לקחת לעצמך את הזכות הזו ואני מבקשת ממך.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שרוצים לדחוף אותי, את דוחפת אותי כאילו לקרוא אותך לסדר לפעם שלישית ואני לא רוצה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת ממך - -

מירב בן ארי: אל תקראי אותי כי אני הולכת גם ככה.

קריאה: לכי.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך, תתאזרי בסבלנות, זאת לא זכות הדיבור שלך, נתתי לך מעל ומעבר - - -

מירב בן ארי: האישה שישבה פה ואמרה לי לכי למיקרופון היא חצופה - - - אבל אני לא מתרגשת מזה כי בסוף האמת תנצח.

מירב בן ארי: וזאת שאמרה לי כאן לכי שתתבייש לעצמה.

מירב בן ארי: הנציגה היחידה בקואליציה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת חברת הכנסת בן ארי או שאת יוצאת - - -

מירב בן ארי: - - - מה את מבלבלת את השכל - - -

עאידה תומא סלימאן: כנראה יש החלטה שאני לא ידעתי עליה, באמת, לעשות מהדיון הזה קרקס כדי לא לגעת בעניין החשוב של סבלן של הנשים ובעניין החשוב של האחריות גם כן של מדינת ישראל למצב הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת.

דב חנין: נאמר פה, גברתי היושבת ראש, שהיה יותר טוב אם היו בדיון הזה נשמעים יותר קולות.

דב חנין: אני מאוד הייתי שמח אם היו נשמעים פה למשל הקולות של הנשים בעזה.

דב חנין: הקולות של הנשים בעזה חשוב מאוד שנשמע אותן אבל הן לא יכולות להישמע כאן.

דב חנין: אני מודע מאוד לאותן נציגות ואותן פעילות ואותם ארגונים שמנסים להשמיע לנו קצת ממה שאנחנו כל כך חייבים לשמוע.

דב חנין: אני מאוד מאוד הייתי עצוב לראות את ההתנהגות של כמה מחבריי חברי הכנסת שבאמת אולי באמת הדברים הם קשים עד כדי כך שהם לא מסוגלים אפילו לשמוע, לא מסוגלים להקשיב ולא מסוגלים לקיים דיון.

דב חנין: אבל למרות העצב הזה אני אומר לך גברתי שהדיון הזה הוא דיון מאוד מאוד משמעותי.

דב חנין: בעולם נורמלי בכנסת היו נעשים דיונים כאלה בהרבה ועדות כי לא רק נשים סובלות בעזה, יש הרבה סבל בעזה בוודאי, יש גם סבל לילדים בעזה ולמבוגרים בעזה, וועדת העבודה והרווחה הייתה צריכה לעסוק בזה וועדת זכויות הילד הייתה צריכה לעסוק בזה.

דב חנין: הרבה ועדות היו צריכות לעסוק בדיון הזה.

דב חנין: ואולי זה לא מקרי שהוועדה הזו, הוועדה למעמד האישה לקחה על עצמה את הנושא שהכנסת שותקת בו.

דב חנין: אתם יודעים מה, זה מבחינתי תעודת כבוד לעשייה ולפעולה הפמיניסטית.

דב חנין: כי בכל כך הרבה מקרים בהיסטוריה הנשים היו אלה שהשמיעו את הקול כאשר הגברים שתקו וכאשר הפוליטיקה שתקה.

דב חנין: ונשים השמיעו את הקול, ונשים התחילו את הדיון.

דב חנין: אז באמת גברתי יושבת הראש, כל הכבוד לך, כל הכבוד לוועדה הזו, כל הכבוד לנשים האמיצות והנפלאות שמכבדות אותנו בדיון הזה.

דב חנין: ואני מקווה שהדוגמה הזו שהוועדה למעמד האישה נתנה לכנסת היום תהיה דוגמה שעוד רבים ילכו בה, כמה שיותר מהר.

דב חנין: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא ואחריו ד"ר ערין חאג' יחיא מרופאים לזכויות אדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת ראש, הדיון הזה קודם כל אני מודה שהוא מתקיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי רוצה שבתי חולים בעזה יוכלו לטפל ויגיעו לרמה שלא צריך לצאת מעזה כדי לקבל את הטיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה לא המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולמי שיודע הנשים מעבירות את הדוח הרפואי שלהן, מגיע לבית חולים, הבית חולים מסכים לקבל אותן לטיפול כך שמי שלא התבלבל, ואנחנו דנים בזה שהשלטון הישראלי, מתאם הפעולות, הכיבוש, נקרא לו בכל שם זה יהיה אותו דבר, הוא זה שמונע מאנשים לצאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מבחינת עובדות, בינתיים עוד לא נקטתי עמדה פוליטית, לא נקטתי עמדה על מה שקורה שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העובדות הן שנשים חולות, הן לא יכולות לקבל את הטיפול לא בעזה ולא במקום אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בתי חולים מסכימים לקבל אותם וצה"ל והכיבוש מונע מהן לצאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בזה היינו צריכים לדון מה צריך לעשות שכל חולה שבית חולים מוכן לקבל אותה לטיפול תוכל לקבל את הטיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה אנושי וזה לא קשור, נחמן, זה לא קשור אפילו שיש כיבוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מדברים עזה וכיבוש ולא כיבוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, האחריות של מדינת ישראל היא אחריות בעזה ולא שהיא עושה טובה שהיא מקבלת את החולים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עזה עדיין תחת הכיבוש הישראלי ומי שאומר שיש התנתקות והסתיים הכיבוש אז הוא לא חי במציאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכיבוש קיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל מה שעשתה מדינת ישראל זה פריסה מחדש לעזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבחירות שהיו היו בהסכמת מדינת ישראל, הרשימות שניגשו לבחירות בידיעת מדינת ישראל ובהסכמתה, אז היום לא לבלבל ולהגיד יש שלטון ולא שלטון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי בחירות מקיימים כדי שיהיה שלטון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מדינת ישראל כובש, עליה האחריות של הכובש, בין היתר גם, האחריות על הבריאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והאחריות על הבריאות זה לא רק לקבל את החולים לבתי חולים לפה אלא לתת את האפשרות שבתי חולים שנמצאים שם יוכלו לתפקד במלוא היכולת המתאימה שיתנו את השירותים לאזרחים שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שלא רואה את המצור אז הוא עיוור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה עיוורון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל התוצאות, אני לא אמנה אותם אבל זה המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של הסבל של הנשים, מי שמתעלם ממנו, מי שמחכה לבדוק, מי שמושך את הזמן חודשים שהנשים האלה יכולות גם למות או יכולות להגיע למצב בלתי הפיך, למצב של המחלה הוא בלתי הפיך, בזה שהן מחכות בתור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שמקרה שהעבירו את המסמכים ובית חולים נתן את התשובה צריך להיות באותו יום האישור לצאת ולא חודשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי החודשים האלה, אני לא רוצה להשתמש במילים שיש כוונות או אין כוונות, אבל זה בסופו של דבר הנושא הזה הוא מחייב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אומר משפט אחרון לאלה שמנסים לתרץ את העיכובים, תתביישו לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר ערין חאג' יחיא, רופאים לזכויות אדם.

ערין חאג' יחיא: שלום, אני חברה בארגון של הרופאים לזכויות אדם, אני נוסעת כל חודש וחצי – חודשיים לעזה.

ערין חאג' יחיא: המציאות היא הרבה הרבה הרבה יותר קשה ממה שאנחנו דנים כאן.

ערין חאג' יחיא: חבל שחברות כנסת פדידה ובן ארי יצאו.

ערין חאג' יחיא: רציתי רק שישמעו קצת ולהגיד להן שהנשים בעזה הן בדיוק בני אדם כמו שהן בני אדם.

ערין חאג' יחיא: אין הבדל ביניהן ובין הנשים בעזה.

ערין חאג' יחיא: אותו דבר.

ערין חאג' יחיא: מה שמגיע להן כאן, הטיפול, גם לנשים בעזה מגיע טיפול.

ערין חאג' יחיא: לאישה בעזה, אם היא חולת סרטן שד כורתים לה את השד כי אין טיפול בעזה.

ערין חאג' יחיא: בכל העולם היום מוציאים את הגוש ועוברים טיפול בהקרנות ובכימותרפיה ובמעקב.

ערין חאג' יחיא: בעזה אין דבר כזה.

ערין חאג' יחיא: בת 25 או 30 כורתים לה את השד כי אין הקרנות בעזה, כי אין טיפול כימותרפי בעזה.

ערין חאג' יחיא: ופשוט, אנחנו לא מבקשים הרבה, הנשים מבקשות לקבל את הטיפול בישראל.

ערין חאג' יחיא: מה הסכנה מאישה עם סרטן שיתנו לה אישור לקבל טיפול בישראל.

ערין חאג' יחיא: מה הסכנה כאן, מה העניין של המנהרות ושל חמאס בדבר כזה.

ערין חאג' יחיא: אנחנו מדברים על חולות סרטן.

ערין חאג' יחיא: למה חולה אונקולוגי בעזה סופני אין לו תרופות נוגדות כאב שישתיקו לו את הכאב?

ערין חאג' יחיא: אתם יודעים שבעזה מתים עם סבל גדול.

ערין חאג' יחיא: אנחנו בארץ כל חולה סרטן סופני יש לו טיפול להרגעת הכאב.

ערין חאג' יחיא: אין בעזה טיפול לכאבים.

ערין חאג' יחיא: אני מכירה מקרה אישי של בחורה שיש לה לופוס, מחלת לופוס קשה ביותר.

ערין חאג' יחיא: אני בדקתי אותה וניסיתי לעזור לה, היא שנתיים מנסה להיכנס לישראל.

ערין חאג' יחיא: כעת היא סופנית כי היא לא קיבלה את הטיפול, כי היא צריכה טיפול.

ערין חאג' יחיא: יש לה ארבעה ילדים והיא תמות כי לא נתנו לה אישור.

ערין חאג' יחיא: אני עוקבת, אני בודקת את האישורים, אין, לא נותנים תשובה.

ערין חאג' יחיא: אנחנו שם רואים מקרים, פשוט זה משהו הזוי.

ערין חאג' יחיא: אנחנו חוזרים מעזה, אנחנו חוזרים, אין לנו כוחות נפשיים ממה שאנחנו רואים.

ערין חאג' יחיא: עזה נמצאת תחת הכיבוש הישראלי, מי שאחראי על עזה, על הטיפולים, על פתיחת המעברים זה ישראל.

ערין חאג' יחיא: לספק את התרופות לעזה זה ישראל, אף אחד אחר לא.

ערין חאג' יחיא: ואנחנו מבקשים, ארגון רופאים לזכויות אדם, לתת את האפשרות לנשים לקבל את הטיפולים כאן.

ערין חאג' יחיא: דברים מאוד פשוטים שאנשים לא יודעים שאם נותנים אישור ואישה נכנסת אחרי התערבות של ארגון לרופאים לזכויות אדם האישה ממחסור ארז לבית חולים לא יכולה להגיע כי אין לה כסף.

ערין חאג' יחיא: ואם אין מתנדבים ואנחנו לא מגייסים הסעות, האנשים מעזה, אפילו אם מגיעים למעבר ארז לא יכולים להגיע לבתי חולים כי אין להם כסף וגם אם מגיעים לבית חולים אין להם כסף להישאר כמה ימים, אין להם את ה-300 שקל.

ערין חאג' יחיא: המשפחה יכולה לחיות חודש ימים ב-300 שקל.

ערין חאג' יחיא: - - - רחוקה מאיתנו שעה אבל המציאות היא מאוד קשה והאחריות על המדינה.

ערין חאג' יחיא: זה מה שאני חושבת.

יוסף ג'בארין: יש לך נתונים כמה פניות - - -

עאידה תומא סלימאן: הייתה מצגת ואנחנו נעלה אותה לאתר ותוכלו לראות אותה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה ד"ר ערין.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן זכות דיבור לפאתן ג'אטס מהאגודה למלחמה בסרטן.

פאתן ג'טאס: תודה רבה גברתי היושבת ראש.

פאתן ג'טאס: אני מהאגודה למלחמה בסרטן בישראל.

פאתן ג'טאס: זה ארגון התנדבותי ולא פוליטי.

פאתן ג'טאס: חרטנו על דגלנו לעזור לחולי סרטן ללא הבדל בין גזע, דת ומין.

פאתן ג'טאס: לבנו עם חולי הסרטן בכל מקום ועם חולי הסרטן בעזה.

פאתן ג'טאס: אנו עושים מה שביכולתנו לעזור לתמוך ולהקל במצוקתם הקשה מאוד מאוד.

פאתן ג'טאס: מבחינה הומניטארית מגיעות אלינו הרבה בקשות אשר מטופלות ביחס אנושי מעולה ממנכ"לית האגודה למלחמה בסרטן המטפלת בזה גם מול רופאים בזכויות אדם.

פאתן ג'טאס: טיפלנו ונטפל ונמשיך לטפל ונעזור ויש לפעמים אוזן קשבת, פותרים בעיות באופן ספציפי.

פאתן ג'טאס: זה נכון וזה תמיד עוזר אבל אם מסתכלים על כל התמונה היא תמונה מאוד קשה.

פאתן ג'טאס: היא תמונה לא רק של המעברים אלא גם מי שמגיע לכאן התמונה היא מאוד קשה.

פאתן ג'טאס: מי שנאלץ, משפחות, להגיע לכאן, דעו לכם, יש גם ילדים וגברים חולי סרטן.

פאתן ג'טאס: לכן המצוקה היא מאוד קשה אפילו גם כשמגיעים לכאן.

פאתן ג'טאס: לפעמים מגיעים לכאן ונאלצים להישאר כאן זמן ארוך יותר מדיי כדי שלא יחזרו עוד פעם אל הבעיה של המעברים - - -

עאידה תומא סלימאן: ולא ישלמו גם את הנסיעות.

פאתן ג'טאס: ולא ישלמו הרבה.

פאתן ג'טאס: זה סיפור מאוד מאוד קשה.

פאתן ג'טאס: אנחנו כאגודה למלחמה בסרטן נותנים את כל הפוליטיקה לכם שתעסקו בה.

פאתן ג'טאס: אבל מצידנו אנחנו הבקשה שלנו גברתי היושבת ראש, הקריאה שלנו, מכולם, להוציא את חולי הסרטן מעזה מהדיון הפוליטי, להוציא אותם מהפוליטיקה, לתת לאונקולוגים לטפל, לקבל את הייעוץ האונקולוגי שנותנים שם.

פאתן ג'טאס: שהבנאדם צריך לצאת לתת לו לצאת, לקבל אותו כאן.

פאתן ג'טאס: כל הסיפור הזה, כל הפוליטיקה שנמצאת כאן נותנת מצב מאוד מאוד גרוע.

פאתן ג'טאס: לצערי אנחנו לא שומעים את אחוזי הריפוי שנמצאים בעזה אבל לדעתי ממבט מבחוץ הם מאוד מאוד נמוכים בסופו של דבר.

פאתן ג'טאס: ולכן הדרישה שלנו, הקריאה שלנו, תנו לחולי הסרטן שיקבלו את הטיפולים.

פאתן ג'טאס: בעולם שלנו יש טיפולים מאוד טובים, בישראל יש טיפולים במצב מאוד טוב אז תנו לאנשים שיקבלו את הטיפול הזה בכמה שאפשר הקלות לאנשים האלו.

פאתן ג'טאס: אנחנו רוצים לעזור וכן יכולים לעזור.

פאתן ג'טאס: זו הקריאה שלנו, זו הקריאה של כל אדם, אני חושב, כאן, אמורה להיות מכל צידי הקשת הפוליטית לתת לחולים שיקבלו את הטיפול שלהם.

פאתן ג'טאס: תודה רבה גברתי היושבת ראש.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לגברת אילנה דבורצ'ין, כן גברתי.

אילנה דבורצ'ין: אני חייבת לומר שאני יושבת כאן ואחד הדברים שמאוד מאוד מכאיבים לי איך דיון שהוא מטבעו אנושי הופך להיות דיון פוליטי.

אילנה דבורצ'ין: אני הרגשתי מאוד קושי עם הכינוי שלנו יפות נפש כי אני חושבת שאם אני צריכה כאדם להיות יפת נפש כדי שתהיה לי חמלה על סבל של בני אדם אז אני מוכנה להיות יפת נפש.

אילנה דבורצ'ין: אבל הייתי מאוד שמחה אם כל אדם יהיה בו את החלק הזה שנקרא יפה נפש.

אילנה דבורצ'ין: אני גם כאמא, גם כאישה, לא יכולה להבין איך אנחנו לא יכולים לרומם את הדיון הזה למקום הגבוה שעומד מעל כל דבר, מעל אג'נדה, מעל אידיאולוגיה.

אילנה דבורצ'ין: האידיאולוגיה היחידה שצריכה לכוון אותנו היא אידיאולוגיה של אהבת אדם, של כבוד לזכויות הכי בסיסיות.

אילנה דבורצ'ין: לא צריך להיות כאן חולה סרטן כדי שתהיה לנו חמלה אליו.

אילנה דבורצ'ין: צריכה להיות לנו חמלה לכל אדם שהוא בסבל.

אילנה דבורצ'ין: ובעזה יש גיהינום ואנחנו יודעים את זה.

אילנה דבורצ'ין: כמו שהייתה לנו חמלה לסוריה ורצינו להגיש עזרה אבל שם זה מלחמת אזרחים אז יותר נוח לנו, כאן אנחנו מעורבים אז אולי זה ככה לא טוב לנו להראות את החלק שלנו, את האחריות שלנו.

אילנה דבורצ'ין: אני לא מדברת כאן משום צד פוליטי, אני מדברת כאן כבני אדם.

אילנה דבורצ'ין: וזה ממש לא מוסיף לנו נקודות הדיון שהיה כאן, אני ישבתי והתביישתי.

אילנה דבורצ'ין: היו רגעים שלא יכולתי לשאת את זה ויצאתי כי לשמוע נשים מתווכחות על סמנטיקה ועל אם זה כן נכון או לא נכון או מי אחראי ולא אחראי, ופה אנחנו שומעים על סבל כל כך נוראי שנמשך שנים.

אילנה דבורצ'ין: אני כאמא שואלת סרטן, איך אישה כזאת יכולה להיות בהריון, איך אישה כזאת יכולה להיות אמא בכלל, איך היא יכולה לתפקד.

אילנה דבורצ'ין: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: גברת חוה מוסקוביץ', יועצת למעמד האישה, בבקשה גברתי.

חוה מוסקוביץ': שלום לכולם, אני היועצת מהמועצה המקומית בית אל.

חוה מוסקוביץ': אני מאמינה שאין אף אחד בחדר הזה ובוודאי במרחב הציבורי כולו ששומע על אישה או גבר חולים שלא מקבלים טיפול וליבם לא נכמר.

חוה מוסקוביץ': אני מאמינה שכל אחד ואחת מאיתנו פה ובעולם כולו יעשה כל מאמץ על מנת לעזור לאותו אדם להגיע למקום הטוב ביותר על מנת שיקבל את המזור לכאבו.

חוה מוסקוביץ': עם זאת, אני מרגישה שהדיון פה היה חד צדדי בצורה מאוד מאוד בוטה, מאוד לא מאפשרת לפתוח את העיניים ולראות את המציאות הכללית, הפוליטית, הגיאופוליטית.

חוה מוסקוביץ': כל נושא המי אחראי ולא אחראי הוא חשוב, הוא לא נושא צדדי, הוא נושא מאוד מאוד מרכזי בדיון שלנו.

חוה מוסקוביץ': ולצערי לא ראיתי מספיק חברי כנסת שהביעו דעה שאני רואה בה את הדעה הנכונה במציאות הנוכחית.

חוה מוסקוביץ': אני מאוד אשמח אם נוכל לפתוח בפורום כלשהו את הדיון לגבי הצעות אופרטיביות לטיפול אמיתי במצוקה הקיימת יחד עם הצעות ארוכות טווח לפתור את הבעיה במקום הבעיה.

חוה מוסקוביץ': להוציא את החולה החוצה במציאות הקיימת זו חובה ואין ברירה אחרת, אבל זה לא הפתרון הכללי שאליו אנחנו צריכים לשאוף.

חוה מוסקוביץ': אנחנו צריכים לשאוף להגיע לחברה בעזה עצמה בה הציבור העזתי נותן את המענה לבעיות שלו עצמו.

חוה מוסקוביץ': תודה רבה לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, תרצה להתייחס?

יוסף ג'בארין: מה שאני אבקש להדגיש אולי בעבודה שלנו בשלוש השנים האחרונות יכול להיות שאלה היו המקרים הכי קשים שהלשכה הפרלמנטארית שלי קיבלה.

יוסף ג'בארין: גם נשים ומשפחות שרוצים לקבל טיפול בתוך ישראל אבל היו גם הרבה מקרים שרצו לקבל טיפול בבתי חולים הפלשתיניים בירושלים.

יוסף ג'בארין: ואז צריך פשוט לנהל מאבקים קשים כדי לנסות ולעזור ולא בטוח שאפשר.

יוסף ג'בארין: כשהדבר אולי שהכי הפריע לנו בכל ההתנהלות הזו למה סוגיה כל כך אנושית, כל כך צריכה להיות מובנת, למה חיים של אנשים שכפי שכולכם יודעים הם תלויים כל כך באותו טיפול נמצאים עכשיו בסכנה מיידית בגלל אטימות לב, קהות חושים.

יוסף ג'בארין: ואני רוצה לספר לכם שמי שחווה את החוויה הזו במשפחה שלו של המחלה הזו יכול להבין עד כמה המקרים האלו הם קשים והם גורליים, ועד כמה הסיפור הזה הוא סיפור עבור המשפחה סיפור של חיים ומוות, לכל המשפחה, לא רק לחולה הסרטן.

יוסף ג'בארין: השאלה אם הדיון הזה יכול לקדם אותנו.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאם הרשויות בישראל ירדו מהמקום הזה של הכל ביטחון, הכל ביטחון, הכל ביטחון לרמה היותר אנושית ולרמה שיכולה גם לראות את הסבל של האנשים יכול להיות שאפשר להגיע לאיזשהו הסדר קונסטרוקטיבי בין רשויות הביטחון לרשויות הרפואה לרשויות האחראיות על כך בעזה וברשות הפלשתינית למצוא איזשהו מנגנון איך פשוט מקדמים את הנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: האם זה אפשרי גם בהתחשב, אני אקרא לזה המצב המדיני, תגידו המצב הביטחוני.

יוסף ג'בארין: לדעתי זה בהחלט אפשרי.

יוסף ג'בארין: שלא לדבר גם על הסיפורים שאנחנו מקבלים כל הזמן של אנשים מלווים, אני לא יודע עד כמה זה עלה, פשוט הייתי בדיון אחר.

יוסף ג'בארין: אבל הסיפור הזה של המלווים לפעמים הוא כשלעצמו מכשיל את הנושא הזה, בעיקר כשמדובר על נשים ועל ילדים קטנים.

יוסף ג'בארין: אז מה שאני אומר שזה אפשרי ואפשר שהדיון הזה עם כל המטען הפוליטי שהיה בו אפשר לקדם אותו למקומות קונסטרוקטיביים ויכול להיות שאפשר לפחות לפתוח ביוזמה כזו ולאתגר בה את המערכת למרות כל החושך הפוליטי שאנחנו חיים בו.

יוסף ג'בארין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: גברתי היושבת ראש, אני רוצה לברך אותך על קיום הישיבה החשובה הזו, גם על התפיסה ההומאנית ההוליסטית שיש לך מול התפיסה הלוחמנית הצרה של אנשים שהתנגדו לעצם קיום הדיון הכל כך חשוב וכל כך אנושי הזה.

איימן עודה: לפני שבוע הייתי בפגישה עם נשים עושות שלום ואמרתי להן שבספר החשוב של נח הררי על קיצור תולדות האנושות כתוב שם מאיפה האפליה התחילה בין גברים לבין נשים אז הוא סיכם את זה במילה אחת לאורך כל ההיסטוריה והיא מלחמה.

איימן עודה: כלומר מלחמה עושה מהגבר חשוב בגלל שהוא הלוחם.

איימן עודה: מלחמה כלומר מצב כלכלי קשה, והנשים הן הראשונות הנפגעות ממצב כלכלי קשה.

איימן עודה: מלחמה כלומר אלימות, והנשים הן הנפגעות העיקריות מהאלימות.

איימן עודה: המרגיע החד לאומי נחמן שי אמר שצריך לטפל בנשים ברצועת עזה, ואני אומר שזה נכון.

איימן עודה: אבל צריך להוציא את כל האזרחים והאזרחיות, גברים ונשים, ממעגל האימה והמלחמה, גם הישראליות ובוודאי גם הפלשתיניות.

איימן עודה: לכן אני לא יכול להסכים למרגיע החד לאומי נחמן שי אבל מה שכאב לי במיוחד זה דווקא נשים שתקפו את היוזמה של יושבת ראש הוועדה מלדבר בנושא הזה.

איימן עודה: נשים תקפו במקום קצת סולידריות של נשים.

איימן עודה: אני רוצה לומר משהו לנשים שאני כל כך מכבד מנשים עושות שלום שמבקשות להפריד בין המצב ההומניטארי למצב הפוליטי.

איימן עודה: אני ממקומי אני לא מפריד אבל מי שלא מסכים איתנו פוליטית צריך לפחות במקום הכי הכי בסיסי להיות הומניטארי.

איימן עודה: אני לא מפריד כי אי אפשר להפריד, כי יש מצור על עזה, כי יש כיבוש, כי יש קטל, כי יש רצח, לכן אי אפשר להפריד, אבל בכל זאת במידה ויש ויכוח פוליטי אז המקום הבסיסי ביותר, ההומניטארי, אז בנאדם בהיותו בנאדם צריך אכן לקדם את הנושאים הללו.

איימן עודה: חברתי עאידה תומא, ישר כוח, מעריכים מאוד מאוד.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר חנה ספרן, בבקשה.

חנה ספרן: אני ממש שמחה שאני וחברותיי הפמיניסטיות, חוץ ממך עאידה, לא הצלחנו להיכנס לכנס.

חנה ספרן: זה ממש בושה מה שראינו פה.

חנה ספרן: באמת זה מעציב שאי אפשר לדבר בעניינים שהועלו כאן על ידי רופאים לזכויות אדם וגישה באופן ענייני, באופן פוליטי, באופן הומניטארי בשום צורה.

חנה ספרן: שתי חברות הכנסת, לא חשוב לאיזה מפלגות הן שייכות, מן השמאל והימין, שעכשיו לא כאן כי הן לא רוצות לשמוע שום דבר, זה ממש היה מחזה קשה קשה ועצוב לצפייה.

חנה ספרן: אנחנו סתם בני אדם, אנחנו לא יושבות בכנסת, אנחנו אפילו נשים עושות שלום לא מציעות לכנסת כלום.

חנה ספרן: לא איך תעשו, לא מה תעשו, רק תעשו.

חנה ספרן: אבל אני שייכת ובאה מתנועת שלום של נשים שהיא לא הפסיקה להגיד כי לכיבוש והיא אמרה את זה מפני שמחר ימלאו 51 שנה למלחמת ששת הימים.

חנה ספרן: ואנחנו זוכרים, כולנו - - -

קריאה: מלחמת 71 שנים.

חנה ספרן: ובנוסף עם השנה 70 שנה למלחמת 48'.

חנה ספרן: וזאת הסיבה שיש עזה בעולם, כפצע ולא כמקום, עיר יפה על חוף ים.

חנה ספרן: בגלל שאנשים שיושבים בעזה הם לא רובם או חלקם הגדול באים מכאן, מבפנים.

חנה ספרן: והם פליטים.

חנה ספרן: וזאת הסיבה שהם סובלים עד היום ואי אפשר לשבת בכנסת ולהתעלם כי מישהו מהימין או מהפשיזם הימני אומר לנו שאסור לדבר על נכבה.

חנה ספרן: מחר הם יגידו לנו שאסור לדבר על השואה.

חנה ספרן: אנחנו נדבר על כל דבר כי אנחנו נשים שיודעות שעל מלחמה מצטערים ומי שעושה שלום אחרי מלחמה הם האויבים.

חנה ספרן: ראינו את זה בהיסטוריה, ראינו איך אנשים כמו רוברט מקנמארה מתוודה על הפשעים שעשה בוויטנאם כשהוא בן 70.

חנה ספרן: אבל הילדים של הנשים שנהרגו שם והמיליונים של הויאטנמים שנהרגו שם בגלל השקרים שלו, אני כבר לא אהיה בחיים כדי לראות את הרגע הזה שמדינת ישראל תתנצל על מה שעשתה ב-48' ועל מה שעושה עכשיו לנשים ובוודאי לכל אחד אחר בעזה.

חנה ספרן: זקנים, למשל, כמוני.

חנה ספרן: אני חושבת שעל ארגוני הנשים לעמוד בקול זקוף ולהגיד, מה שקורה שם זה אסון הומניטארי, מה שקורה שם הורס לאנשים, גברים, נשים, ילדים, כולם בעוטף עזה וגם בחיפה את העיר.

חנה ספרן: אני לא צריכה להיות בעוטף עזה או בתוך עזה כדי שיישבר לי הלב, כמו שאינני צריכה להיאנס בשביל לזעוק נגד אונס.

חנה ספרן: אנחנו שם כי אנחנו יודעות שמלחמה היא דבר שאפשר למנוע והסיפור של האלימות שמופעלת נגד נשים חולות סרטן בעזה הוא מסמל את מה שקורה שם, הוא סמל.

חנה ספרן: ולכן עאידה תומא סלימאן, שחברת הכנסת לאה פדידה לא טרחה אפילו לדעת את שמך המלא ולהגות אותו נכון, שתתבייש, עשית מעשה חשוב כי את לוקחת נושא שהוא עכשיו על סדר היום כי האישה הזאת, חולת הסרטן, צריכה טיפול וזקוקה לו והוא בעצם מסמל את כל הפצע של מה שקורה שם לכולם.

חנה ספרן: כי כמו שאמר גו'ן דן במאה ה-16, כשאיש אחד מת או אדם אחד מת כל האי בוכה.

חנה ספרן: אנחנו בני אדם ונדמה לי שבכנסת שכחו את כבוד האישה, האדם, הילדים, הזקנים.

חנה ספרן: כי אני לא יודעת במה עסוקים אבל משכורת אני יודעת שיש.

חנה ספרן: ולכן אני אומרת לכם, אנחנו באות מאישה לאישה בחיפה, אנחנו עובדות יחד עם רל"א, אנחנו נעבוד עם כל בנאדם וכל אישה וכל קבוצה שתקדם ותייצג את החלק האנושי שעדיין נשאר פה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חנה, את יודעת, אני הייתי יכולה לשבת ולהקשיב לך עוד שעתיים אבל זמננו מוגבל.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: נשארו לי לתת לאלה שבאו אליי ויזמו את הדיון הזה, שני הארגונים, ארגון גישה בעיקר, לפני שאני מסכמת את הדיון הזה, בבקשה נעה.

נעה גלילי: כדי לסכם אז באמת אם שמענו ש-50% מהמבקשים להיכנס לגדה המערבית ולישראל לטיפול רפואי מסורבים אז תדמיינו לעצמכם כמה מיתר הנשים שמבקשות להיכנס ולפגוש את המשפחות שלהן מסורבות.

נעה גלילי: אני גם רוצה להזכיר שלא מדובר במחווה הומניטארית של ישראל, מדובר בחובה.

נעה גלילי: המדיניות שישראל מטילה כלפי הרצועה והסגר שישראל מטילה מחייבים אותנו לדברים האלה.

נעה גלילי: כחלק מדיני הכיבוש, כחלק מהדין הבינלאומי.

נעה גלילי: ובאמת לסיכום אני חושבת שכולנו מסכימות שנשים הן חלק אינטגראלי מכל כוח עבודה בריא ומשגשג ויש להן פוטנציאל אדיר לתרום לפיתוח, ובמיוחד לפיתוח כלכלת רצועת עזה.

נעה גלילי: את זכות היסוד של נשים לחופש תנועה אני חושבת שיש הסכמה שאסור למנוע ובאמת על ישראל להכיר בצרכים שלהן ולאפשר כניסה לא רק לחולות אלא גם לנשים שמחפשות עבודה, לנשים שמבקשות להיפגש עם המשפחה שלהן ולנשים מכל שדרות החברה ברצועת עזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: רן גולדשטיין, מנכ"ל רופאים לזכויות אדם, בבקשה.

רן גולדשטיין: שלום ותודה רבה על הדיון.

רן גולדשטיין: נאמרו פה המון דברים חשובים ואין לי המון מה להוסיף אבל כדי לסכם אולי – אנחנו נכנסים לרצועת עזה 11 שנים מאז שהוטל הסגר על עזה.

רן גולדשטיין: ד"ר ערין חאג' יחיא נכנסת עם משלחות של רופאים שלנו וכל פעם שהם יוצאים המצב נהיה יותר גרוע.

רן גולדשטיין: ובאמת על המצב בעזה ומה עושים עם הכספים אפשר להתווכח אבל אני חושב ש-11 שנה על סגר, ואני מתעסק באמת המון שנים בנושאי זכויות אדם שקשורים לכיבוש, פעם ראשונה שאני זוכר דיון בכלל כזה שנעשה בכנסת ישראל.

רן גולדשטיין: ובין היתר אנחנו, אנחנו גם, ואני מאוד מעריך את אישה לאישה ואת נשים עושות שלום שסוף סוף גם מישהו מביא את הכיבוש- - -

קריאה: הלוואי שנשים עושות שלום יכניסו טיפה כיבוש.

רן גולדשטיין: ומביאים דיון כזה שהוא גם אידיאולוגי פוליטי, והוא כן פוליטי כי בסופו של דבר כמו שאם תרופה מסוימת נכנסת לסל הבריאות וזה פוליטי גם מדיניות ההיתרים היא פוליטית.

רן גולדשטיין: ואם חולות או חולים יוצאים או לא זה פוליטי, זו החלטה פוליטית.

רן גולדשטיין: והוכחנו, ובאמת כמות הדוחות שיושבים לנו במשרד מ-2007 שזה הסגר שמראה שכשאנחנו מתערבים פתאום מישהו שהוא מנוע ביטחונית מקבל היתר וכשאנחנו לא מתערבים אז הוא לא מקבל היתר.

רן גולדשטיין: ואם בנאדם מנוע ביטחונית לא קיבל עד היום היתר ופתאום מקבל היתר סימן שהמניע הביטחוני הוא לא באמת המניע.

רן גולדשטיין: ואני רוצה גם להגיד דבר אחד קטן לסיום שהפתרון הזה של נחמן שי או של כל אחד מכם שנפנה אליו עם המקרים זה לא יכול להיות הפתרון.

רן גולדשטיין: יושבת פה חברת הצוות שלנו רכזת הפניות רדא מג'אדלי, כמות הפונים שהיא צריכה לטפל בהם במשרה מלאה זה לא יספיק וגם החברים בגישה עם אנשים שפונים אליהם, ויש עוד ארגונים.

רן גולדשטיין: ול-2 מיליון איש הפתרון לא יכול להיות אינדיבידואלי שכל פעם נפנה.

רן גולדשטיין: הפתרון חייב להיות מערכתי וצריך לעשות לדעתי עוד דיון.

רן גולדשטיין: עוד דיון שבו גם יהיו נציגי משרדי הממשלה, או דיון שיהיו נציגי הצבא שהם יתנו לנו תשובות כי הם נותנים לנו תשובות ואני גם - - - בסופו של דבר זה לא אותו חייל שיושב ואומר, אוקיי, יש לי ערימת בקשות ואני לא רוצה לתת לאנשים.

רן גולדשטיין: הבירוקרטיה של הכיבוש היא בירוקרטיה שמקשה על חיי בני אדם בכוונה וזה לא אותו חייל שיושב במשרד ורוצה לעשות רע.

רן גולדשטיין: וכן, זה בסופו של דבר פוליטי ואני מפציר בכם לעשות עוד דיונים כאלה ולהזמין את המשרדים האחראים ואנחנו נמשיך ונעשה מה שאנחנו יכולים גם כדי שאנשים ייצאו, גם כדי להיכנס לתוך עזה ולסייע במה שאפשר מבחינה הומניטארית וגם להעלות את זה על סדר היום כמה שיותר אז תודה רבה.

קריאה: ואולי דיון במליאה אפילו.

יוסף ג'בארין: הדיון כאן מועיל יותר מאשר במליאה כי כאן אפשר לדון.

יוסף ג'בארין: במליאה לא מקשיבים.

עאידה תומא סלימאן: במליאה תהיה חגיגה רק כמו שראיתם בתחילת הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: תנו לי קודם כל להודות לשני הארגונים.

עאידה תומא סלימאן: לארגון גישה על הדוח שהגשתם ועל העבודה הנחרצת וגם לארגון רופאים לזכויות אדם.

עאידה תומא סלימאן: היה ניסיון כנראה של ח"כים שהבינו בדיעבד שהמתקפה שלהם הייתה אימפולסיבית, פופוליסטית, יותר מדיי לא מרוסנת, שאף אחד לא יוכל להסביר איך יכול להיות שהם לא רוצים ביום כזה.

עאידה תומא סלימאן: ואז היה הסולם ההומניטארי.

עאידה תומא סלימאן: מי שהשתמש בנושא של חולות סרטן ברגע האחרון זה לא יושבת ראש הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: יושבת ראש הוועדה ידעה מההתחלה שיהיה דוח כזה.

עאידה תומא סלימאן: מי שהשתמש בו ברגע האחרון זה מי שניסה לרדת מהעץ שטיפס עליו ולא אני.

עאידה תומא סלימאן: מי שמצא דרך להסית והתעשת ברגע האחרון אבל רצו לעשות את זה באלגנטיות כנראה.

עאידה תומא סלימאן: מאוד מצער אותי שנושאים כל כך חשובים, פוליטיים ממדרגה ראשונה ואנושיים ממדרגה ראשונה מתייחסים אליהם בפופוליזם כזה ובהסתה כזו.

עאידה תומא סלימאן: היה מן הראוי גם שהדוח של גישה יקבל את הנפח שלו בדיון הזה כי חולת סרטן שמגיעה מאוכלוסיה ש-60% ממנה חיים מתחת לקו העוני, ואנחנו מדברים לא על הקו שנמצא בישראל, על קו שהוא הרבה יותר נמוך, בעזה.

עאידה תומא סלימאן: כמו ששמענו היא לא תוכל לשלם את ה-300 שקל של ההסעה שלה לבית חולים.

עאידה תומא סלימאן: היא לא תוכל לקנות את האוכל של המלווה איתה בבית החולים.

עאידה תומא סלימאן: במקום לשבת בדיון הזה ולהתבייש, להתבייש שהעוולות האלה והפשעים האלה נעשים בשם אזרחי מדינת ישראל ואזרחיות מדינת ישראל עוד מספסרים בכאב של אזרחיות מדינת ישראל שמשלמות את המחיר על המדיניות הזו.

עאידה תומא סלימאן: היה צריך, אני, להגיד לכם את האמת בקושי החזקתי את עצמי ועכשיו בקושי מחזיקה את עצמי לא להתפרץ בבכי.

עאידה תומא סלימאן: מישהו יכול להבין שאישה עוד צריכה להתמודד עם העובדה שאין לה פת לחם בבית וגם חולת סרטן וגם צריכה להתחנן על זה לקבל את הטיפול שלה?

עאידה תומא סלימאן: איפה אנחנו נמצאים?

עאידה תומא סלימאן: כן, במדינת ישראל האחראית על המצב הזה.

עאידה תומא סלימאן: שלא יהיו אשליות.

עאידה תומא סלימאן: הפיל שאף אחד לא רצה לדבר עליו בחדר הזה זה המצור, זה הכיבוש בשלט רחוק.

עאידה תומא סלימאן: זה מה ש- - - רצוי שיעלה בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה ניסו למנוע את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואומרים למה צריך לדחוף לאג'נדה פוליטית, אז בוקר טוב.

עאידה תומא סלימאן: כל פעם שאני מדברת על זכויות נשים אני מביאה את האג'נדה הפוליטית שלי.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה אין לי זכות להביא אג'נדה פוליטית שהיא מנוגדת לדעת השולטים בבניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אז לא.

עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מכבדת את העובדה שיושב ראש הכנסת אמר בצורה הכי ברורה שיושבי ראש ועדות הם שמחליטים את הסדר יום של הוועדות.

עאידה תומא סלימאן: ואני כן מחליטה.

עאידה תומא סלימאן: מחליטה להביא את הנושא שהורג את כולנו, לא רק את חולות הסרטן, את כולנו.

עאידה תומא סלימאן: אבל בעיקר חולות הסרטן ובעיקר מונע מהנשים הנפלאות שבעזה להתפתח ומונע מהן כמו במקרה של רזאן אנג'אר גם לחיות.

עאידה תומא סלימאן: מי שמכיר את הדיון שהתקיים בוועדה הזו על החלטת 1325 יודע טוב מאוד שהביקורת העיקרית שהפניתי כלפי ארגוני נשים פמיניסטיים מוגדרים ישראליים הייתה ש-1325 לא רק דיבר על הייצוג של הנשים הישראליות בעמדת קבלת החלטות אלא בעיקר דיבר על נשים שמשלמות מחיר שונה וכבד יותר אפילו מגברים באזורי סכסוך מזוין.

עאידה תומא סלימאן: ומי שרוצה להתהדר ב-1325 צריכה להתייצב לדיון כזה וצריכה לדרוש קיום דיון כזה בוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: ומי שלא רוצה שיתקיים דיון כזה בוועדה לקידום מעמד האישה אומרת לכולנו, אנחנו הנשים לא שוות לדבר פוליטיקה, זה עסקם של הגברים.

עאידה תומא סלימאן: כי אף אחת לא מתנגדת כשמדברים על המצב של הנשים והגברים בעזה בוועדה לחוץ וביטחון, כי זה שם העסק של הגברים.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לעשות את זה ואז מתייחסים לפלשתינים כעניין ביטחוניסטי.

עאידה תומא סלימאן: ומתרעמים על זה שנושא של החיילות נכנס לוועדה של חוץ וביטחון כי זה נושא נשי כזה, צריך לוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: אז לא.

עאידה תומא סלימאן: זאת לא הגישה שלי וזה לא הפמיניזם שלי ואסור לנו להמשיך בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את כל הארגונים ואת כל הנשים שעושות את המלאכה ולפעמים הן לא תחת אור הזרקורים.

עאידה תומא סלימאן: הנשים שאוספות תרומות ובגדים ומברשות שיניים למלווים של חולות וחולי הסרטן, ולילדים הקטנים שמקבלים טיפול.

עאידה תומא סלימאן: נכון, מדינת ישראל נותנת היתרים, אבל היא מונעת מאחרים רבים לקבל את ההיתר הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה להגיד שמשרדי הממשלה שהתנהגו בצורה פוליטית ולא הגיעו לדיון הזה והם אלה שלא צריכים להתנהג בצורה פוליטית.

עאידה תומא סלימאן: נציגי משרדי הממשלה אמורים להיות פקידי ומשרתי ציבור ולא צריכים למנוע מהם להתייצב לוועדה הזו ולתת את הסטטיסטיקה והמספרים ומספר ההיתרים ומספר בקשות האישורים שנדחו.

עאידה תומא סלימאן: חברתי נדיה אבונחלי, הסבב הראשון שלה במחלת הסרטן היא טופלה בהדסה.

עאידה תומא סלימאן: בסבב השני היא מנועה, היא כבר סכנה ביטחונית, אישה חולת סרטן.

עאידה תומא סלימאן: האישה מירושלים, אנחנו דיברנו רק אלה שצריכים לצאת מעזה, אנחנו לא דיברנו על אלה שהבקשה היחידה שנשארה להם בחיים זה לבקר אצל המשפחות שלהם בעזה ולראות את אמא שלה.

עאידה תומא סלימאן: כי היא חולת סרטן והיא רוצה לראות את אמא שלה בסוף.

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה להמשיך ולדבר על האחריות של הכיבוש והאחריות של המצור, אבל אני רוצה לדבר גם על האטימות ועל חוסר ההתחשבות בקביעת המדיניות הזו.

עאידה תומא סלימאן: ונכון, זה לא עניינו של הפקיד או החייל הקטן שנמצא באותו רגע ומאשר או לא מאשר.

עאידה תומא סלימאן: נאמר לי מדרג עליון במשרד הביטחון שזה החלטה בעצם של השב"כ.

עאידה תומא סלימאן: זה החלטה של המוסד או השב"כ אני לא יודעת, אבל עצם העובדה שזה החלטה של השב"כ שזה אחראי שירותי ביטחון בתוך ישראל אז כנראה עדיין מחשיבים את עזה בתוך ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד דבר אחד – אנחנו כנשים רואות מעבר, לא כולן, והיום קיבלתם הוכחה, לא כולנו, אבל אני אומרת שזה לא רק עניין הומניטארי, יש עניין פוליטי פה והפתרון לטווח ארוך חייב להיות פוליטי, חייב להיות בהסרת המצור הזה מעל עזה, חייב להיות בבניית מדינה פלשתינית לצד מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אני אפנה למשרדי הממשלה ואבקש את הנתונים, אני אבקש כמה אישורים הוגשו, גם לחולות סרטן וגם לנשים שיש להן עסקים ואני יודעת שיש להן קושי לקבל את אשרת המסחר וכמה בעצם נתקבלו ומה הסיבות העיקריות לדחייה גם במקרה הזה וגם במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד שלבי הוא עם כלל הנשים אבל בעיקר הוא עם הנשים העזתיות שחיות בגיהינום הזה תחת המצור.

עאידה תומא סלימאן: ולבי גם כן עם הנשים הישראליות שמשלמות מחיר על המשך הכיבוש, אולי לא משתווה, אבל גם כן מחיר.

עאידה תומא סלימאן: ולבי יותר לאלה שמשלמות את המחיר ועדיין לא יודעות מי גורם להן לשלם את המחיר הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולן.

דליה זק"ש: אפשר לשאול שאלה?

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אחרי סיכום לא שואלים שאלות.

עאידה תומא סלימאן: אבל רק בגלל שהגעת מרחוק מארצות הברית, בבקשה.

דליה זק"ש: נציגי הממשלה והגורמים שמנעו ממך לקבל את הנתונים והחרימו את הישיבה יש איזה סנקציה עליהם?

דליה זק"ש: אפשר להגיש נגדם - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אפנה, אבל אני אומרת לך, העובדים הם לא בעצמם, הם כנראה קיבלו הוראה לא להגיע והעניין הוא עם הפוליטיקאים במקרה זה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.