ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 633, 2018-06-04 10:45

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 4 ביוני 2018, כ"א בסיון תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא: גביה לא חוקית של תשלומי רשות ברשויות מקומיות, של חברת הכנסת שמייד תיכנס, קארין אלהרר.

יעקב מרגי: אפתח בכמה מילים לפני שהיא תיכנס ותציג את הנושא.

יעקב מרגי: הכותרת מדברת על תשלומים נוספים, תוכניות לימודים נוספת שהורים נאלצים לשלם שלא בצדק.

יעקב מרגי: מחוץ לדיון העקרוני, אם הורים לא רוצים לשלם, זכותם, ועומדת להם, מישהו רוצה לשמוע את דעתי עד שקארין תיכנס?

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

יעקב מרגי: שהמדינה תאפשר זרם של חינוך פרטי לגמרי לא בממלכתי, ושהורים שירצו לשלם, תבוא עליהם ברכה, שילמדו לפי תוכנית שהמדינה - - - .

יעקב מרגי: בסייגים מסוימים, שישלמו.

יעקב מרגי: בתוך החינוך הממלכתי מתפתחת תרבות, אין לי מילה אחרת ואני לא אחזור בי למרות שהיא מילה קשה, תרבות של שוד, של שדידה של ההורים.

יעקב מרגי: שודדים את ההורים באמתלות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: הם עשו עושר ולא במשפט, רשתות חינוך וכל מי שעוסק בחינוך ומרשה לעצמו לגבות, ומשרד החינוך כנראה מאפשר לו לגבות תוך רמיסה של מה שנקרא חוק חינוך - - -

מאיר כהן: חובה חינם.

יעקב מרגי: חוק חינוך חובה חינם.

יעקב מרגי: אנחנו כבר לא שם.

יעקב מרגי: אנחנו לא בחוק חינוך חובה.

יעקב מרגי: שבוע שעבר היה פה דיון על תשלומי הורים, שזה כאין וכאפס, קמצוץ לעומת מה שנגבה בתל"נים.

יעקב מרגי: הערכה של מחלקת המידע והמחקר של הכנסת, תשלומי הורים נעים בסביבות 4.5 מיליארד ש" ח בשנה, כ-1.25 מיליארד מקסימום, זה תשלומי - - -

זאב גולדבלט: 1.54.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תשלומי הורים שמאושרים כאן

יעקב מרגי: בוועדה - - -

מאיר כהן: לא, אתה טועה.

זאב גולדבלט: לא טועה.

זאב גולדבלט: זה מה שהממ"מ כתב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לא להפריע לי.

יעקב מרגי: ו-3 מיליארד תל"נים, ואני בגלל הזהירות אומר, כמעט ללא פיקוח ובקרה, שרשתות עושות בהן כבתוך שלהן.

יעקב מרגי: על זה אפשר לומר, הכלבים נובחים והשיירה עוברת.

יעקב מרגי: מצער אותי עוד שחלק מההורים טועים, משתפים פעולה עם התופעה הזו, כי זה בא למתג את המוסדות שהילדים שלהם לומדים בהם.

יעקב מרגי: אמרתי בדיון הקודם, אני אומר לך, מאיר, ישבה עובדת כנסת בכירה לידי באחד הפורומים ואמרה לי, כן, אני מוכנה לשלם.

יעקב מרגי: היא משלמת 8,000 ₪ לשנה על הילדה שלה בכיתה או ג' או ד'.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: אז היא אומרת לי, לא אכפת לי, העיקר הבת שלי לומדת בבית הספר הזה.

יעקב מרגי: זה התיוג.

יעקב מרגי: אמרתי לה, אין לי בעיה שתשלמי, אבל את יודעת, אם את מקבלת תמורה.

יעקב מרגי: היא אומרת, לא מעניין אותי שאני לא מקבלת תמורה.

יעקב מרגי: לא מעניין אותה שהיא לא מקבלת תמורה.

יעקב מרגי: מבחינתה זה מיתוג.

יעקב מרגי: צריך לממש את חוק חינוך חובה חינם במערכת החינוך הממלכתית.

יעקב מרגי: הורים שרוצים לשלם, שהמדינה תפתח להם.

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

יעקב מרגי: האג'נדה החברתית שלי, אם יאפשרו לפתוח בתי ספר פרטיים במאת האחוזים, שישלמו.

יעקב מרגי: אנחנו מדינה מובילה בפערים בחינוך.

יעקב מרגי: מי שמכיר את טבלת הפערים בחינוך של מדינת ישראל, היא מזעזעת.

יעקב מרגי: 10% עד 20% למטה כמעט לא מדידים.

יעקב מרגי: עוד 10% למעלה וכל החברה הישראלית נעה לאורך כל הסקלה, וזה נקרא חוק חינוך חובה, חינוך ממלכתי, והיא מתקצבת בשופי.

יעקב מרגי: המדינה מתקצבת בשופי והרשויות המקומיות מתקצבות, מוסיפות משלהן, מי שיכולה, יותר, פחות, אבל מתקצבות על פי חוק, ועוד נדרשים לשלם.

יעקב מרגי: כשבודקים לעומק, חלק מהמוסדות אפילו את שעות התקן לא מספקות ועושים מערכת צלצולים כזו שאפילו עושקות.

יעקב מרגי: קחו רק חמש דקות מכל שיעור לאורך כל היום.

יעקב מרגי: תעשו את זה בשבוע, תעשו את זה בחודש.

יעקב מרגי: בתי ספר כאלה עוד קיבלו אישור לגבות תל"ן.

יעקב מרגי: עכשיו לגוף ההצעה.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה שאתה מקיים את הדיון בזמן כה קצר.

קארין אלהרר: ההצעה הזו הגיעה בעצם אולי טיפה בהמשך לדיון שהיה לנו כאן שבוע שעבר על התל"ן.

יעקב מרגי: שבוע שעבר לא היה תל"ן.

קארין אלהרר: בסדר, תשלומי הורים.

קארין אלהרר: אני רוצה לומר, תראו, זה שמערכת החינוך מנציחה פערים וכל אחד יכול להוסיף, להוריד, התרגלנו כבר למרבה הצער וזה בהחלט דבר שצריך לטפל בו ואני רוצה בהזדמנות הזאת, אדוני היושב ראש, לפרגן לך.

קארין אלהרר: אני יודעת שזה מאבק מאוד - - -

יעקב מרגי: אומרים שהמילה "לפרגן" זה באידיש.

קארין אלהרר: נכון.

קארין אלהרר: הנה, אתה רואה, אני לומדת שפה חדשה.

יעקב מרגי: בפרשת השבוע הזו מופיע הפרגון הראשון.

יעקב מרגי: כשבא המשרת של משה ואומר לו, "אדוני משה, כלאם אלדד ומידד מתנבאים במחנה", מה הוא אמר להם?

יעקב מרגי: "המקנא אתה לי?

יעקב מרגי: מי ייתן וכל עם ה' נביאים".

יעקב מרגי: חברי כנסת צריכים ללמוד את זה.

קארין אלהרר: אני לגמרי חושבת שהמאבק שלך הוא חשוב וטוב שהוא עיקש בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת ספציפית שאני חייבת לומר שלא נותנת מנוח.

קארין אלהרר: העובדה שבתי ספר שמעבירים לרשויות המקומיות רשימות של ילדים שלומדים אצלם בבתי הספר תוכניות, חלקם נכנסים, חלקם לא נכנסים.

קארין אלהרר: יש הוראה של משרד החינוך שגם אם ההורים לא שילמו, אז אי אפשר למנוע מהילד להיכנס או לא להיכנס.

קארין אלהרר: אפשר להסתכל על זה משני הצדדים, כי בעצם גם הורים שלא מעוניינים בדבר הזה, ויש כזה דבר, הם נמצאים ברשימות.

קארין אלהרר: הרשימות האלה מועברות לרשות, כי בית ספר הוא לא גובה.

קארין אלהרר: הרשות, וזה מתקשר לדיון בוועדת חוקה, פשוט מעבירה את ה"חוב" הזה.

יעקב מרגי: מה קשור לדיון ועדת חוקה?

קארין אלהרר: אני אסביר מייד.

קארין אלהרר: סליחה, לא ועדת חוקה, ועדת פנים, לעניין חברות גביה, שרשויות מקומיות.

קארין אלהרר: בעצם מעבירים את זה לחברות ופותחים כנגד הורים תיקי הוצאה לפועל.

יעקב מרגי: כמו מילגם?

יעקב מרגי: חברות גביה כאלה?

קארין אלהרר: כן, חברות גביה ועורכי דין פרטיים פשוט פונים להורים במכתבים ובהתראות.

קארין אלהרר: בערוץ 10 התפרסמה כתבה של הכתב עמרי מניב, מקרים שהעלו.

קארין אלהרר: בפרדס חנה אב לשני ילדים בחר לא לשלם תוכניות העשרה, קיבל מכתב מעורך דין.

קארין אלהרר: אמר לו, אם לא תשלם בתוך 14 יום, הטיפול יעבור להוצאה לפועל.

קארין אלהרר: האב התלונן שבית הספר איים עליו שאם לא ישלם, הילדה שלו לא תקבל ארונית.

קארין אלהרר: כאילו, נותנים לו בכלל עונש על משהו אחר.

קארין אלהרר: בחולון ילד על הספקטרום האוטיסטי שנמצא בבית שלוש שנים.

קארין אלהרר: שלוש שנים האימא בחרה לעשות לו 'הום סקולינג'.

קארין אלהרר: היא לא מצאה את המסגרת הטובה ביותר.

קארין אלהרר: זה, אפרופו, מתקשר עם הדיון הבא שלנו.

קארין אלהרר: המשפחה קיבלה הודעת תשלום על האירועים בהם הבן בכלל לא נכח, ממשרד עורכי דין פרטי.

קארין אלהרר: כשהאימא פנתה לעירייה, אמרו לה, גברת, אם את לא תשלמי, נתראה בהוצאה לפועל.

קארין אלהרר: חיפה, פנו להורים לפרוע את החוב בתוך 14 יום.

קארין אלהרר: העירייה אמרה טלפונית להורים שחובתם לשלם.

קארין אלהרר: לא מעניין אותנו, כן היה, לא היה.

קארין אלהרר: היא אומרת, מדובר בתל"ן תורני.

קארין אלהרר: אין הוראות ברורות בנושא.

קארין אלהרר: זה לא ברור שאם מישהו לא נמצא בכיתה, אז הוא לא צריך לשלם.

קארין אלהרר: תל אביב, שאלו לגבי תל"ן בגני ילדים.

קארין אלהרר: זה בכלל לא ברור למה זה קורה שם.

קארין אלהרר: הדוגמאות האלה, והן דוגמאות שעלו מהכתבה, רק מחדדות את הנקודה הזאת.

קארין אלהרר: לא יכול להיות שאומרים, מי שרוצה, יכנס, ומי שלא רוצה, לא יכנס, בצד אחד, ובצד שני, לא נכנסת?

קארין אלהרר: שילמת.

קארין אלהרר: זה דבר שהוא לא יתכן.

קארין אלהרר: אני מבינה שהרשויות הרלוונטיות הוזמנו לדיון הזה.

קארין אלהרר: אני הייתי מבקשת לשמוע את התשובות של הרשויות, איך דבר כזה קורה?

קארין אלהרר: איך אף אחד לא עושה את הסינון הרלוונטי מאוד?

קארין אלהרר: הרי אתה לא אמור לשלם על משהו כשאתה לא משתמש בו.

יעקב מרגי: השאלה הנשאלת, האם אותם מוסדות חינוך קיבלו אישור לתוכניות לימודים נוספות.

קארין אלהרר: זו שאלה מקדמית.

יעקב מרגי: ושאלה שאני שואל אותה לאורך כל הדיונים בתל"ן, האם בכלל הזכאות נעשית לפי קריטריונים מסוימים או כל מי שמבקש?

יעקב מרגי: זה שאלות שנשאלות כל הזמן ויישאלו היום.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול את נציגי משרד החינוך האם הם בדקו את הטענות שעלו?

יעקב מרגי: יהיו עוד הרבה טענות שישמעו והם יתייחסו.

קארין אלהרר: וגם אני רוצה לדעת האם יש להם מפקחים ייעודיים לדבר הזה?

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין איך נושא שהוא הליבה של העשייה של משרד החינוך, איך נושא כזה נשאר כל כך פרוץ לרוח?

קארין אלהרר: תודה רבה.

יעקב מרגי: מאיר, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להאיר מכיוון אחר.

מאיר כהן: יושבים כאן ההורים.

מאיר כהן: אל תכעסו עלי, אבל אני אגיד את זה כמו שאמרתי את זה בשבוע שעבר.

יעקב מרגי: יש הורים ויש הורים.

מאיר כהן: לא, לא, ואני אומר את זה מהמקום הטוב של מנהל בית ספר 27 שנים וראש רשות, ואני מכיר לפני ולפנים.

מאיר כהן: נכון שבמשרד החינוך קלה היד על ההדק היום בכל מה שקשור לאישורים של תל"נים.

מאיר כהן: אם אתם לא יודעים, ובוודאי אתם יודעים, יש גם בתי ספר שבכדי לפתוח חמש יחידות במקצועות פיזיקה וכימיה וכו' וכו', מגייסים כסף מההורים.

מאיר כהן: אני תולה את האשם בראש ובראשונה בהורים.

מאיר כהן: חד וחלק.

מאיר כהן: אתם הם אלה שמאפשרים את הטירוף הזה שקורה בתוך המערכת, ואני רוצה שתבין, אדוני היושב ראש - - -

יעקב מרגי: הזדהית עם האמירה שלי.

מאיר כהן: לגמרי.

יעקב מרגי: הייתי צריך לבחור מילה אחרת.

מאיר כהן: אני חושב שהיית צריך לבחור מילה אחרת, אבל לגמרי.

מאיר כהן: זה שבאים לוועדה ומבקשים שאנחנו נוציא להם את הערמונים מהאש, זה לא נכון.

גבריאל פיצ'י דובינר: מסכים איתך.

גבריאל פיצ'י דובינר: רק דבר אחד, הורים שנמצאים פה הם הורים שלא משלמים.

יעקב מרגי: יש ויש, אמרתי.

מאיר כהן: אני לא מדבר על ההורים כאן.

גבריאל פיצ'י דובינר: אה, אוקי.

מאיר כהן: אני מדבר על ועדי הורים.

מאיר כהן: אני שם נמצא.

מאיר כהן: אני מכיר את זה.

מאיר כהן: אמרתי, 30 שנה התעסקתי עם זה, כל שבוע, כל יום, כל שנה, ועדי הורים וכו', ואני זכור כמה שלעיתים עמדתי, אני כמנהל בית ספר, נחרץ מול הדרישות של ההורים.

מאיר כהן: אדוני, כשמאשרים לבית ספר תל"ן וכל ההורים משלמים ויש הורה אחד שלא משלם, כדאי שנדליק מצלמה ורמאור לתוך הישיבות של ועדי ההורים, כי ועדי ההורים באים למנהל בית הספר ואומרים לו, אדוני, אין דבר כזה שאנחנו נשלם והוא לא ישלם.

מאיר כהן: אנשי חינוך מוצאים את עצמם נלחצים על ידי ההורים.

מאיר כהן: אילו ההורים במערכת החינוך הישראלית היו מבינים מה המשמעות של חינוך ציבורי, אז אנחנו יכולנו לתת להם סעד כחברי כנסת, כוועדת החינוך, אבל לא להרים את הערמונים מהאש.

מאיר כהן: גם הדיון הזה, אני מבין את הכאב של קארין, אבל כשאתה רואה מה שקורה במשרד החינוך וההורים שותקים - - - .

קריאה: הוועדים מכורים.

קריאה: אז הנה, הם לא שותקים.

יעקב מרגי: סליחה, גבירתי.

יעקב מרגי: אני הערתי פעם ברמז, עכשיו זה ישיר.

יעקב מרגי: פעם שלישית לא תהיה הערה.

יעקב מרגי: אין קריאות ביניים לאלה שיושבים סביב השולחן.

מאיר כהן: הדבר האחרון שהייתי רוצה להגיד על ועדי ההורים, זה שהם מכורים.

מאיר כהן: חס ושלום.

מאיר כהן: אין מקום בשולחן הזה.

מאיר כהן: יש להם אלף ואחת סיבות משלהם.

מאיר כהן: אני יודע מה קורה אפילו במקומות הפריפריאליים.

מאיר כהן: כשוועד הורים רוצה, בא למנהל בית הספר והוא אומר, הרשות היא חלשה ואני רוצה לפתוח גם פיזיקה וגם כימיה והורים אומרים, יאללה, אנחנו מוכנים לשלם.

מאיר כהן: אני מבין את הכאב של ההורים, אבל אני לא מבין את ההליכה בעיניים עצומות.

יעקב מרגי: גם פיזיקה חמש יחידות לא צריך שההורים ישלמו, כי משרד החינוך מתגבר ומעצים.

מאיר כהן: בוודאי.

יעקב מרגי: זה אפרופו הדיון הקודם.

מאיר כהן: אין מקום בעולם שיש בו חוק חינוך חובה חינם, שההורים מממנים את התל"נים ותשלומי הרשות, כ-8% מתקציב משרד החינוך.

מאיר כהן: אין דבר כזה בעולם, חבריה.

מאיר כהן: כשאנחנו מחפשים למה הפערים, הנה הפערים.

מאיר כהן: אנחנו מחפשים למה המתחים בתוך בתי הספר.

מאיר כהן: הנה המתחים.

מאיר כהן: אנחנו מחפשים למה הורים שמרוויחים מעט, מתוסכלים, הם והילדים שלהם בתוך בתי הספר.

מאיר כהן: זה נמצא כאן.

מאיר כהן: ואני פונה אליכם, זאב, את וכל האנשים.

מאיר כהן: אם אתם לא תבינו שתפקידכם, ואני אוהב אותך אהבה גדולה, אתה יודע את זה, זאב, אתה איש טוב, אבל תפקידכם לא לבוא ולהיות כאן כל יום בישיבות.

מאיר כהן: תפקידכם להיות בחצרות הערים, בבתי הספר ולהקים את קול המחאה שמסביר למשרד החינוך, יש גבול למה שאנחנו כהורים צריכים לשלם, ולנקות את האורוות, וזה לא השר הזה, זה הרבה שרים לפניו שבכל פעם שנפתח איזה סדק, הם הרשו.

איתן ברושי: הקודם, אתה מכיר אותו.

מאיר כהן: אמרתי ברוב הגינותי והגינותך.

מאיר כהן: לא אמרתי, זה השר הקודם.

מאיר כהן: כל שר חינוך, היה לו נוח לפתוח עוד פיסה בתשלומי ההורים.

מאיר כהן: תודה.

יעקב מרגי: תודה, מאיר.

יעקב מרגי: בבקשה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שהדיון הזה הוא המשך של הדיון הקודם על תשלומי ההורים והיה צריך ליצור פה איזה גבול.

איתן ברושי: בסופו של דבר אני חושב שזו לא רק שאלה אם יש יכולת לשלם.

איתן ברושי: השאלה אם זה נכון ומוצדק לשלם, פעם אחת, מההיבט הכולל של הקהילה והחברה, ופעם שנייה, אדוני, נאמר שיש כסף, האם זה נכון, האם זה נחוץ, האם זה חיוני לדמות הבוגר?

יעקב מרגי: האם זה מוצדק?

איתן ברושי: כן, ולכן הדיון הזה הוא קצת בעייתי.

איתן ברושי: אם היינו באים ואומרים, יש תקציב הגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל מאז 70 שנה, למשרד החינוך השנה.

איתן ברושי: מצד שני אישרנו פה תשלומי הורים על איזה קיזוז של סל תרבות, שזה לא משמעותי, אבל צריך לומר שיש איזה גבול.

איתן ברושי: גם אתה לא יכול להגיד להורים מה לעשות בשעות הפרטיות של הילדים כשמישהו הביא מורה הביתה.

יעקב מרגי: אחד הכללים לאישור תל"ן, בית ספר שעושה תל"ן, שתוכנית הלימודים תהיה אחרי שעות התקן כדי שהורה שלא שילם, תעמוד לילד שלו הזכות ללכת הביתה אם הוא רוצה.

יעקב מרגי: מנהלים, סליחה על הביטוי, 'מצפצפים' על משרד החינוך והם מכניסים את שעות התל"ן בתוך שעות התקן.

איתן ברושי: אז אני חושב, בשביל לסכם, אני מתנצל שאני צריך לצאת, שהיה מותר גם לוועדה להיות קצת יותר מעשית ואולי יותר קשוחה, ולומר שהזכות לקבל את התקציבים ואת התל"ן מותנית בזה שיש גבולות.

איתן ברושי: מי שחוצה גבולות, הוא לא יכול להיות כאילו אין לזה שום תגובה.

יעקב מרגי: תגיד לי, בעוטף עזה אם שמנו גדר ולא נשים את צה"ל, יפרצו את הגדר או לא?

איתן ברושי: אבל אל תערבב.

יעקב מרגי: אז ההשוואה זה בדיוק ככה.

יעקב מרגי: יש גבולות, אין פיקוח ובקרה ואין אכיפה.

איתן ברושי: אני בא משם בימים האחרונים וכדאי שתקדיש דיון מיוחד על מערכת החינוך בעוטף עזה, כולל את החינוך המיוחד וההיענות לצרכי ההורים.

איתן ברושי: זה נושא רציני.

איתן ברושי: לעניין עצמו, אני חושב שיש קצת בעיה לקיים דיון כשאתה בעצם עומד חסר אונים מול תופעות שאתה מגנה אותן, אדוני היושב ראש, לכן לפי דעתי צריך לקבוע כללים ולומר שהיכולת לקבל את האישור, היא מותנית גם בגבולות.

איתן ברושי: מה תמיד רצינו חבריי מהשלטון המקומי?

איתן ברושי: אמרנו, בואו נקבע סל חינוך.

איתן ברושי: סל החינוך קובע מה הם הצרכים לתלמיד במערכת החינוך לאורך כל המסלול ובסל הזה צריך לעמוד.

איתן ברושי: גם כשאומרים תקציב דיפרנציאלי, הוא מתייחס לסל חינוך.

איתן ברושי: ועדת החינוך של הכנסת הייתה צריכה לקבוע סל חינוך שבו מחויבת המדינה קודם כול, ואם אין ברירה אז השלמה של ההורים, אבל יש גבולות לסל הזה, והסל הזה מתייחס אדוני, לדמות הבוגר.

איתן ברושי: הוא לא שאלה כמה כסף יש לי, אלא מה הם צרכי מערכת החינוך שמתחשבים גם ביכולת וגם בתועלת.

איתן ברושי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עכשיו בקשות דיבור שקיבלתי.

יעקב מרגי: בקצרה, אין לנו הרבה זמן.

יעקב מרגי: להיות ממוקדים.

יעקב מרגי: בבקשה.

סאלח סעד: אני דווקא רוצה להתחיל בדבר הזה שאני מצדיע להורים.

סאלח סעד: באמת אני מצדיע לכם, ההורים שנמצאים כאן.

סאלח סעד: איך זה יכול להיות, אדוני היושב ראש, שבשנת 2018 אני שומע עכשיו דברים ממש מדהימים.

סאלח סעד: הורים צריכים לשלם לרשות המקומית?

סאלח סעד: 3.5 מיליארד שקל שגובים הרשות המקומית ללא פיקוח?

יעקב מרגי: לא הכול דרך הרשויות.

יעקב מרגי: יש רשתות.

סאלח סעד: הרשתות והעירייה וכל הרשתות שאנחנו מכירים אותן, אבל ללא פיקוח ובקרה?

סאלח סעד: איפה אנחנו נמצאים?

סאלח סעד: על מה אנחנו מדברים בכלל?

סאלח סעד: זה משהו שצריך להיפסק מייד.

סאלח סעד: לא יכול להיות שבעיריית חיפה או בעיריית נתניה או בעיריית תל אביב מקבלים מעורך דין פרטי או מאדם כלשהו, מנהל מחלקת גביה קוראים לו, שהורים צריכים לשלם 13,000 שקל ו-14,000 שקל.

סאלח סעד: למה מה קרה?

סאלח סעד: רק לפני שבוע היה דיון סוער מאוד, וצר לי שלא הייתי חלק ממנו, הייתי חייב להיות בצפון באיזשהו אירוע.

סאלח סעד: חברים, יש גבולות.

סאלח סעד: אדוני היושב ראש, אנחנו חייבים להפסיק את זה באופן מיידי ולקרוא למשרד החינוך להיכנס לעובי הקורה.

סאלח סעד: לא יכול להיות שהורים משלמים דרך חברות גביה לרשות המקומית 12,000 ו-7,000 ו-15,000 שקל.

סאלח סעד: אני עכשיו מתחיל לגלות למה יש פערים בחינוך.

סאלח סעד: ריבונו של עולם, צריך להפסיק עם זה מייד, ובאמת יש לך סמכות, אדוני היושב ראש.

סאלח סעד: פתחת בדברים מאוד מדהימים.

סאלח סעד: זה שוד באור יום.

סאלח סעד: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נכנס פרופ' יוסי יונה.

יעקב מרגי: הוא ישמע ואחר כך ניתן לו להתייחס.

יעקב מרגי: ברוך הבא.

יעקב מרגי: פיצ'י, בבקשה בקצרה, אנחנו קצובים בזמן.

גבריאל פיצ'י דובינר: בוקר טוב, אני רוצה להודות על עצם הקיום של הישיבה הזאת.

גבריאל פיצ'י דובינר: זאת ישיבה בחשיבות עליונה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזק את הדברים שנאמרו פה.

גבריאל פיצ'י דובינר: צריך לדעת שאני כאבא שלא משלם כבר שבע שנים ולא מתכוון לשלם תשלומים מרצון או חובה כבר שבע שנים וגם בעתיד אני לא מתכוון לשלם, נתקלתי בשמות גנאי, נתקלתי בדברים איומים מצד ועדי הורים, מצד המועצה המקומית, מצד משרדי עורכי דין, והיום אפשר להגיד שבגלל המאבק הזה שאנחנו מנהלים כרגע, הצודק, כל הסיפורים שחברת הכנסת קארין אלהרר העלתה, זה סיפורים שבאו לשולחן שלנו במטה המאבק.

גבריאל פיצ'י דובינר: כשמנהלים ישיבות בפורום ועדי הורים, לא יתכן שקוראים להורים סרבנים.

גבריאל פיצ'י דובינר: זאב, אני לא סרבן.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני שירתי בצה"ל.

גבריאל פיצ'י דובינר: הלכתי לאן ששלחו אותי ואני לא מסרב, כי התשלום הזה הוא מרצון ורשות.

גבריאל פיצ'י דובינר: אם אני לא משלם, אני לא סרבן.

גבריאל פיצ'י דובינר: לשם הזה יש כוונה אחת, שיכנסו בנו, שישברו אותנו, אבל יש לי חדשות, זאב.

גבריאל פיצ'י דובינר: אותך שלחו היום לבד פה לא סתם, ואנחנו באנו מלא הורים פה, כי אנחנו צודקים, כי אנחנו ננצח, אנחנו נפסיק את הפרטת החינוך במדינת ישראל.

גבריאל פיצ'י דובינר: כבוד היושב ראש, עם הספר לא יכול להרשות לעצמו להפריט את החינוך.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני שמח שיש פה חברי כנסת שתומכים בדבר הזה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני מבקש מהשלטון המקומי להפסיק מייד את הגביה הלא חוקית הזאת, להוציא מכתב מפורט גם ממשרד הפנים, גם מהשלטון המקומי, שיפסיקו, כי זה לא חוקי.

גבריאל פיצ'י דובינר: אצלי הפסיקו לשלוח את המכתבים האלה כשאיימתי להוצאת דיבה, כי אמרתי, אם במכתב כתוב שאני חייב, זאת דיבה.

גבריאל פיצ'י דובינר: הוא אומר לי, אבל רק אתה קיבלת.

גבריאל פיצ'י דובינר: אמרתי, אבל המזכירה כתבה.

גבריאל פיצ'י דובינר: הדוור קיבל, שלח את המכתב.

גבריאל פיצ'י דובינר: יש פה יותר משני אנשים.

גבריאל פיצ'י דובינר: אתם מוציאים את דיבתי.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני לא חייב לכם כלום.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני חייב לילדיי.

גבריאל פיצ'י דובינר: כשנכנסתי למטה המאבק לחינוך חינם, אני חייב עכשיו לכל עם ישראל.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני עושה את העבודה הזאת עם החברים היקרים שבאו לפה.

גבריאל פיצ'י דובינר: כל אחד פה לקח חופש בשביל לבוא, כי כואב לנו מה שקורה, כי הפערים החברתיים האלה פוגעים במדינת ישראל לא פחות מהטרור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ישראלה שפר.

ישראלה שפר: משרד החינוך וההורים כפופים לחוקים ולהוראות של חוזר מנכ"ל, ויש להבין שהורים שלא משלמים תשלומי הורים, זה בגלל שקשה לנו עם התשלומים הגבוהים, במיוחד שלרובנו יש יותר מילד אחד במערכת החינוך ואנחנו משלמים כבר מיסים שהולכים לטובת החינוך.

ישראלה שפר: האכיפה מול אותם הורים היא אגרסיבית ומגובה בהוראות חוזר מנכ"ל.

ישראלה שפר: מאיימים על אימא לארבעה ילדים שיפנו לעורך דין כדי לגבות ממנה כספים, מוציאים לנו מכתבים ממשרדי גביה ומאיימים בהוצאה לפועל.

ישראלה שפר: הגיעו אלינו מקרים שבוכים ואומרים, די, נשברתי, אני אקח הלוואה, אני לא צריך את הבלגן הזה.

ישראלה שפר: מנגד, בנושא תשלומי הורים אין מי שאוכף את ההתנהלות הלא תקינה של מנהלים.

ישראלה שפר: מנהלים לא מאשרים חוזרי תשלומים במערכת אפיק ובכל זאת גובים כסף מההורים.

ישראלה שפר: הם גובים גם עבור סעיפים אסורים, הם עושים שימוש לא ראוי בכספים, מאשרים ומפעילים את התל"ן לא על פי ההנחיות, מדירים ילדים מפעילויות, שמים הורים מול הורים בנושא הגביה ומוסרים מידע על הורים להורים אחרים, והכול בניגוד להוראות חוזר מנכ"ל.

ישראלה שפר: יתרה מכך, משרד החינוך מוביל מדיניות של חוסר שקיפות כלפי הורים.

ישראלה שפר: מנהלים לא מוכנים לתת להורים דיווח על השימוש שנעשה בכספים שלהם.

מאיר כהן: הם חייבים.

ישראלה שפר: הם חייבים והם לא נותנים.

ישראלה שפר: הוראת קבע בחוזר שמחייבת לתת להורה העתק כתוב של הדוח, שונתה, והשנה משרד החינוך קבע שהורה שמעוניין לעיין בדוחות, יוכל לעשות זאת במזכירות בית הספר.

ישראלה שפר: איך אפשר להבין מה נעשה עם אלפי השקלים שהעברנו על ידי עיון בדוחות ולא על ידי קבלת עותק?

ישראלה שפר: כשאנחנו פונים לבעלי תפקידים, בכירים במשרד, הם בוחרים לענות לנו בשני אופנים: להכחיש ולגבות את המנהלים או להתעלם.

ישראלה שפר: מצטיירת תמונה מאוד ברורה שהחוקים והנהלים חלים עלינו ההורים ביתר שאת, אבל לא חלים על משרד החינוך.

ישראלה שפר: כלום לא השתנה מדוח מבקר המדינה ב-2012.

ישראלה שפר: סליחה, בעצם כן, הכבידו עלינו יותר מיסים.

ישראלה שפר: אנחנו מוכיחים שאין להם דרך ורצון להגן עלינו ואין לכם רצון לתת מענה ענייני כשאנחנו מציתים דברים.

ישראלה שפר: מעניין אתכם רק שנעביר לכם שנה אחרי שנה כספים, והופכים אותנו לקורבנות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: רעות ברג, המשמר החברתי.

רעות ברג: תודה.

רעות ברג: שלום, אני רוצה לדבר על החלק של חברות הגביה.

רעות ברג: חברות הגביה הן חברות פרטיות שהאינטרס שלהן הוא פשוט לגבות בצורה כמה שיותר אלימה כדי להרוויח פה בסופו של דבר.

רעות ברג: חברת הכנסת קארין אלהרר דיברה על זה.

רעות ברג: בימים אלה בוועדת הפנים מתקדמת הצעת חוק שבדיוק הולכת להסדיר את הגביה המאוד בעייתית של הדבר הזה.

רעות ברג: אני בכלל לא נכנסת למה קורה, איך זה נעשה.

רעות ברג: מדובר כאן בהורים שעל פי חוזר מנכ"ל לא חייבים לשלם את הדבר הזה וחברות הגביה הבעייתיות האלה פשוט משסות בהם בצורה מאוד אלימה, כי ככה זה למטרת רווח.

מאיר כהן: אני חושב, גבירתי, מפעילים אותם כנגד תשלומי חובה, לא כנגד תשלומי רשות.

רעות ברג: כל מה שמדובר כאן זה בדיוק על הדבר הזה.

רעות ברג: זו הדרך של הרשויות המקומיות להפעיל את הגביה.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע.

מאיר כהן: אני חושב שאחד מהדברים שצריך לעשות, שגם בתשלומי החובה אסור להפעיל את החבר'ה האלה, כי היות והייתי שם, זה חבר'ה שמרוויחים על פי הגביה.

רעות ברג: במקביל למה שקורה היום בוועדת הפנים, היום בוועדת החוקה עברה ממש לפני שבועיים הצעת חוק שמדברת על זה שהרשויות יתחילו לעבור לגבות על ידי מרכז ארצי לגביית תשלומים, מרכז שהוא מפוקח, שהוא נעשה בצורה יותר מסודרת.

רעות ברג: יש פה בעייתיות שהיא קורית במקביל בכמה ועדות.

רעות ברג: צריך לראות איך מדברים אחד עם השני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני אגיד לך איפה החמצת.

יעקב מרגי: גבירתי, לפי הבקשה שלך האחרונה החמצת את הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו עוד לפני הגביה.

יעקב מרגי: אנחנו בדיון שעוד לפני בכלל אם בכלל.

יעקב מרגי: יובל סעדון.

יעקב מרגי: ממש בקצרה.

יובל סעדון: דיברו קודם שההורים לא בסדר בזה שגובים מהם את הכספים.

יובל סעדון: אני יכול להגיד לכם שאצלנו בעירוני ב' עשרות הורים באו לדגל ולא שילמו מעשרות סיבות.

יעקב מרגי: מאיפה בארץ?

יובל סעדון: מקרית שמואל, חיפה.

יובל סעדון: מעשרות סיבות.

יובל סעדון: אנחנו שנתיים מחפשים שקיפות, שנתיים מחפשים דוחות כספיים, מבקשים דוחות כספים ומתחננים לדוחות כספיים.

יובל סעדון: לא מקבלים.

יובל סעדון: מינו ועד הורים שהוא קשור איכשהו להנהלה ואיכשהו לעירייה.

יובל סעדון: עשו את זה בצורה לא חוקית, אבל לא נורא, אז באו הורים מבינים את החוק, אמרו - - -

יעקב מרגי: כמה תלמידים יש בבית הספר הזה בקריית שמואל?

יובל סעדון: כ-300 תלמידים.

יעקב מרגי: כמה הורים שעומדים על זכותם יש?

יובל סעדון: מכתבים יש כ-30-40 ואני מעריך שיש עוד 20.

יובל סעדון: סך הכול לדעתי מדובר ב-70 הורים.

יעקב מרגי: הם לא סובלים מלחץ חברתי, הדרה?

יובל סעדון: בוודאי שהם סובלים מלחץ חברתי.

יעקב מרגי: אז תאמר.

יעקב מרגי: למה אני צריך לשאול אותך?

יובל סעדון: אז אני אומר, לחץ חברתי איום ונורא, אבל העניין הוא יותר מזה.

יובל סעדון: באה עיריית חיפה ובחרה דרך הנהלת בית הספר לאלו הורים לשלוח מכתבים.

יובל סעדון: אתם רואים את המכתבים האלו?

יובל סעדון: יש עוד עשרות הורים שלא שילמו, שלא קיבלו מכתבים.

יובל סעדון: יותר מזה אני אגיד, יש עוד בית ספר סמוך - - -

יוסי יונה: מה הסיבה?

יעקב מרגי: יש אקטיביסטים ולא אקטיביסטים.

יובל סעדון: בית ספר סמוך לידו, אני בוועד הורים שם ואני דוגל בתשלומים - - - , מה שצריך לשלם, ואני יודע שיש עשרות הורים שם שלא שילמו.

יובל סעדון: למה עיריית חיפה לא נתנה מכתבים גם להורים האלה?

יובל סעדון: לא שאני רוצה חלילה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הבנתי.

גבריאל פיצ'י דובינר: בבית ספר שלו מדובר על מאפיה ואלימות כלפי הורים.

גבריאל פיצ'י דובינר: הייתי שם.

גבריאל פיצ'י דובינר: הדיחו שם כמעט במכות שם.

יעקב מרגי: מה, בחיפה?

יעקב מרגי: העיר של יונה יהב?

גבריאל פיצ'י דובינר: אלימות מטורפת הייתה שם.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

הרן רייכמן: מה שקורה בכל התיקים, שלושת המקרים שחברת הכנסת אלהרר ציינה בהתחלה, יש מכתבים שלנו.

הרן רייכמן: עצרו את הליכי הגבייה ומה שקורה, ההורים עדיין לא מקבלים את זה באופן פורמלי ואז מה שקורה, באמת מפעילים אמצעי לחץ אחרים ישירות של בית ספר ושל ההורים האחרים.

יעקב מרגי: מה שאומר על פניו, אם הם הפסיקו על סמך פניה, זאת אומרת שפועלים בניגוד לחוק.

הרן רייכמן: אין שאלה שפועלים בניגוד לחוק.

הרן רייכמן: דרך אגב, באחד מבתי הספר שפה ציינו, התשובה של משרד החינוך, דרך אגב, שנפתור את זה על ידי שמשנה הבאה נעשה רישום מראש לחלוקה לבתי ספר של אנשים שמשלמים תל"ן וכאלה שלא משלמים תל"ן.

יוסי יונה: מה זאת אומרת החלוקה הזאת?

יעקב מרגי: מה קורה במיוחד בחמ"ד?

יעקב מרגי: הרי יש די.

יעקב מרגי: אן.

יעקב מרגי: איי שבסוף מה לעשות שיש חיסול העדר.

יעקב מרגי: גם בדי.

יעקב מרגי: אן.

יעקב מרגי: איי מסוים שהוא מתפשט גם בלי הזרקה.

יעקב מרגי: אני אסביר.

יעקב מרגי: זה נקרא שיבוט של חברות.

יעקב מרגי: בוא אסביר לך איך קורה.

יעקב מרגי: פעם בחסידויות היה מושג של אנ"ש, אנשי שלומנו.

יעקב מרגי: הם היו סוגרים קהילות-קהילות.

יעקב מרגי: בחינוך הממלכתי-דתי, שם התופעה בולטת ביותר.

יעקב מרגי: יש קבוצה אליטיסטית.

יעקב מרגי: סלחו לי, זה המילים שלי.

יעקב מרגי: קבוצה אליטיסטית, הם יותר שייכים לגרעין.

יעקב מרגי: בדרך כלל גם חברי הגרעין הם 80% מהצוות החינוכי של היישוב.

יעקב מרגי: הם נהנים מכל העולמות ואז יוצא שהם מייצרים תוכנית לימודים נוספת וצריך לשלם, לא משנה שאין תוכנית לימודים נוספת, כי גם עד שעת התפילה המדינה משלמת.

יעקב מרגי: אין עילה לשלם שקל.

יעקב מרגי: גובים 3,000, 4,000, 2,000, כל אחד מאיפה שהצליח לו.

יעקב מרגי: הורים שלא מצליחים להיכנס למועדון הסגור הזה, יש להם בית ספר ממלכתי-דתי ואז יוצא, יש בית ספר ממלכתי-דתי של האליטה ויש בית ספר ממלכתי-דתי של החצר האחורית של כל העירייה.

יובל סעדון: אצלנו גם אין עוד בית ספר.

יעקב מרגי: אז בקריית שמואל זו דוגמא רעה, אבל קח בערים אחרות כמו באר שבע או מקומות אחרים.

יעקב מרגי: דימונה גם, ואז אנחנו אחר כך מדברים למה יש את הפערים בחינוך.

יעקב מרגי: זה מה שהוא התכוון, אם הסברתי אותך על רגל אחת.

הרן רייכמן: עכשיו אני אגיד, לנסות לצפות שהפתרון יגיע מההורים, זה לא יגיע.

יעקב מרגי: לא יגיע מההורים ואני לא מצפה.

יעקב מרגי: הביקורת היא להורים.

יעקב מרגי: אני לא סתם התבטאתי בתקיפות, כי בדיון הקודם היה מסע של צביעות.

יעקב מרגי: מילא, אני מוכן לספוג נאומים חוצבי להבות כשאני לא מכיר את הסיפור.

יעקב מרגי: תסתכלו לי בלבן של העיניים, כן, ארגון ההורים.

יעקב מרגי: תסתכלו לי בלבן של העיניים, קחו את הנאומים שלכם, תחזרו בכם ותגנזו אותם.

זאב גולדבלט: אם תיתן לנו לדבר.

יעקב מרגי: תחזרו, לפחות לא לעשות מצג שווא.

יעקב מרגי: אם זו מזימה, הייתם שותפים לה.

יעקב מרגי: אם זו גניבה, הייתם שותפים לה, אבל המאבק פה של ה-3 מיליארד שהם שורש הרע של מערכת החינוך.

יעקב מרגי: אתם יודעים מה?

יעקב מרגי: מילא אם זה היה מתגבר.

יעקב מרגי: סלחו לי על הביטוי, זה בלוף אחד גדול.

יעקב מרגי: יש יוצאים מין הכלל, אני לא אומר.

יעקב מרגי: יש מעטים יוצאים מין הכלל.

יעקב מרגי: תאמין לי, בא לי לפנות למשרד החינוך ולהגיד להם, תגידו, אתם ראיתם מה קורה במדינה הסמוכה שלנו?

יעקב מרגי: איך הייתם מתנהגים בה?

יעקב מרגי: אבל זה אצלנו, זה פה.

יוסי יונה: זה סלקציה באמצעות כסף?

יעקב מרגי: לא, לא, אני אומר לך, זו לא סלקציה, זה עושק, זה בצע כסף.

יעקב מרגי: לומר לך שרשתות חינוך מחזיקות מכוניות בכסף של ההורים?

יעקב מרגי: לומר לך שרשת חינוך מסוגלת לגבות ממשה בקריית שמונה תל"ן ולהשתמש בגבעת שמואל בכסף הזה?

יעקב מרגי: כי ההורים מקריית שמונה לא תובעניים ויש הורים תובעניים, אז ישקיעו יותר?

יעקב מרגי: אף אחד לא בודק את זה?

יעקב מרגי: משרד החינוך יושב וכאילו מקבל איזה 'פריז' כזה כי הוא השד?

מאיר כהן: אנחנו לא מצפים שההורים יהיו הפתרון, אבל כשאתה מדבר מול משרד החינוך כחבר כנסת או כאיש ציבור והמשרד אומר, ממה נפשך?

מאיר כהן: אנחנו מקבלים את הגיבוי של ההורים, אז מה אתה בכלל מדבר?

מאיר כהן: אז מה אתה רוצה?

יעקב מרגי: לומר לך כמה טוקבקים אני קיבלתי מהורים, 'אל תתערב לנו', 'מי אתה בכלל?' המילה פלצן הייתה עדינה לעומת מה שנכתב.

הרן רייכמן: הזכרת שרק תשלומי החובה אולי אפשר.

הרן רייכמן: יש רק 49 שקלים תשלומי חובה, אבל התפיסה הציבורית, שתשלומי הרשות הם חובה.

הרן רייכמן: אף אחד לא שואל אותך, והיום התל"נים הם חובה.

יעקב מרגי: עושים שיימינג להורים ולתלמידים, מי שלא משלם.

הרן רייכמן: הציפייה מהמוסד הזה וממשרד החינוך, להבין, כל עוד קיימת פרצה בכלל, יכנסו בה ויהיו מה שידרשו לשלם.

יעקב מרגי: והפרצה הזו הולכת ומשתכללת.

הרן רייכמן: שום סיפור אחר לא יעזור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: המועצה לשלום הילד.

כרמית פולק-כהן: כרמית, היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד.

כרמית פולק-כהן: רק בספט

כרמית פולק-כהן: מבר האחרון אחרי שאישרנו את תשלומי ההורים של שנה שעברה, היינו פה בדיון מאוד דומה.

כרמית פולק-כהן: משרד החינוך באמת הציג לנו משהו מאוד יפה, וסיכמנו את הדיון בזה שלא שמענו מהם מה הקריטריונים שלהם לוועדות חריגים בתל"ן.

כרמית פולק-כהן: לא שמענו מהם מי בתי הספר - - -

יעקב מרגי: את זוכרת גם את הדרישות שלי בסיכום?

כרמית פולק-כהן: נכון.

יעקב מרגי: גם את זה לא קיבלנו.

כרמית פולק-כהן: יפה, אז לכן אני אומרת, אלה דברים שיכולים באמת - - -

יעקב מרגי: אני לא תמה על הגורמים המקצועיים במשרד החינוך.

יעקב מרגי: את יודעת על מי אני תמה?

יעקב מרגי: זה המשרד היחיד שהצליח לביית את הלשכה המשפטית שלו.

יעקב מרגי: הבנתם את הביקורת שלי עכשיו כלפי מי?

יעקב מרגי: כנראה אין השפעה מרחוב סאלח א-דין ישירה ללשכה המשפטית של משרד החינוך.

כרמית פולק-כהן: מה שאני אומרת זה שהדברים האלה יכולים בעצם להוות איזושהי תמונת מצב על מה קורה ולתת לנו אפשרות להתמודד איתה.

כרמית פולק-כהן: השיימינג שאנחנו שמענו פה, אנחנו הרבה פעמים מקבלים פניות מהורים ורק לאחרונה קיבלנו פניות מהורים.

כרמית פולק-כהן: גם אם שומרים על הוראות חוזר מנכ"ל במפורש, אז באמצע כיתה שלמה המנהל אומר לילד, בוא, תצא רגע החוצה להתקשר לאימא ואבא.

כרמית פולק-כהן: כשהוא חוזר הילדים שואלים אותו, למה הוציאו אותך?

כרמית פולק-כהן: הוא אומר, לא יודע, אמרו לי להתקשר לאימא שלי כי לא שילמתי, אז אני לא יכול לצאת לסיור סליחות או כדומה, אז אנחנו רואים פגיעות שהן כביכול עומדות בחוזר מנכ"ל.

כרמית פולק-כהן: לכאורה, בית הספר בסדר, כולם בסדר, אבל בעצם רואים שהילד נפגע, המשפחה בקבוצות הוואטסאפ של הכיתה וכו'.

כרמית פולק-כהן: אנחנו רואים שם שיימינג.

כרמית פולק-כהן: 'מי לא שילם?' 'למה לא משלמים?' 'איך כולם יצאו?'.

כרמית פולק-כהן: אחד בא על חשבון השני.

כרמית פולק-כהן: חייבים להגיד כאן, לא כל ההורים הם אותו דבר.

כרמית פולק-כהן: אני חושבת שחשוב שאדוני יבקש שוב ממשרד החינוך להביא תמונת מצב שקופה של קריטריונים, של מי בתי הספר שקיבלו ועדת חריגים, מי בתי הספר שקיבלו אפשרות לגבות יותר וכו'.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יוסי יונה.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אני לא אראה לכם את התמונה שיש כאן כדי לא לחשוף את זהותו של הילד, כדי להגן עליו, אז הנה פה תמונה כיצד מכפישים וכיצד מפחידים בבתי ספר.

יוסי יונה: מפרסמים תמונה של הילד ולמעלה כתוב – אביו של הילד הזה נכנס לכלא משום שלא היה מוכן לשלם, ואז שולחים את זה לילדים בשכבה כדי להגיד להם - - -

יעקב מרגי: זה בישראל?

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: אבא שלך פושע.

יוסי יונה: תבינו מה הם עושים.

יוסי יונה: הם אומרים, אבא שלך פושע כי הוא לא שילם, והילדים בוודאי האחרים לא מבינים האם זה חובה, מרצון, ועוד דברים שכאלה, והנה נוצרת תדמית שלילית לילד הזה בבית הספר ומופעל עליו לחץ.

יוסי יונה: על ההורים בוודאי.

יוסי יונה: אתם יודעים איך זה הולך, הילד בא הביתה ואומר, אבא, אני לא רוצה להיות במקום הזה.

יוסי יונה: תעשה טובה, תשלם, לשחרר אותי מהכאב, מהמציאות הזאת, אז זו המציאות של בית הספר בישראל היום.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, שערורייה.

יוסי יונה: אתה יודע מה?

יוסי יונה: אלה הם דברים שמנוגדים לחוק ויש להם גם אלמנט פלילי.

יוסי יונה: רבותיי, יש כאן אלמנט פלילי מאוד ברור שכאשר יש לנו חברות גביה, ריבונו של עולם, חברות גביה שאני בכלל מזעזע לשמוע, חברת הכנסת קארין אלהרר, שהעלית את זה, שלכאורה במשרד הפנים הולכים לאשר את דפוסי פעולתם.

יוסי יונה: זה יהיה חוקי שהם יפעלו למרות הגביה היא בעליל אינה חוקית, אז ריבונו של עולם, זה לא עכשיו שאנחנו נמצאים בסיטואציה שאנחנו אומרים למשרד החינוך, משרד החינוך היקר, אנא עשה משהו.

יוסי יונה: אנחנו צריכים להבין, משרד החינוך משתף פעולה עם הדבר הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יוסי יונה: זה שהוא עוצם עין, זה בעצם לבוא ולומר, מצידי שזה יהיה.

יוסי יונה: אנחנו אכן יודעים שמה שקורה שם ומה שקורה במערכת שלנו, בחברה שלנו, ישנו את האלמנט הזה של היעדר סולידריות.

יוסי יונה: אכן ישנם הורים שאומרים, אתם יודעים מה?

יוסי יונה: אני מוכן לשלם, והאחרים שאינם יכולים לשלם, עליהם אנחנו נפעיל את הלחצים האיומים הגדולים הללו.

יוסי יונה: אני מקווה שתהיה סולידריות בחברה הישראלית בין הורים, אבל כאן המערכת צריכה לפעול.

יוסי יונה: אין בקרה ואין פיקוח, והייתי מוסיף ואומר, אדוני היושב ראש, אין בקרה ואין פיקוח מרצון, אפרופו תשלומים מרצון.

יוסי יונה: אין פיקוח ואין בקרה מרצון.

יוסי יונה: זה דבר נורא.

יעקב מרגי: ד"ר קרן גונן.

קרן גונן: שלום לכולם, יש לי כמה כובעים אבל פה אדבר דווקא בתפקיד המקצועי שלי.

קרן גונן: אני עובדת סוציאלית קלינית ומטפלת בילדים.

קרן גונן: לצערי הרב אנחנו פה מכשירים איזשהו שרץ, שמצד אחד קוראים למשרד החינוך.

יעקב מרגי: רגע, את אמרת, משרד החינוך הוא שרץ?

קרן גונן: לא, לא, לא.

יעקב מרגי: תסבירי את עצמך.

קרן גונן: בתוך התל"ן הזה, בתוך התהליך הזה שדיברו כאן לא מעט עליו, אני לא ארצה לחזור עליו, אבל בסופו של דבר אם מדברים על שיימינג ומדברים על חוויה של ילד שלא מגיע, מדירים אותו מתוך פעילויות חינוכיות, אז יש כאן אחר כך בסופו של דבר הצורך בלטפל רגשית בילד הזה.

קרן גונן: הוא זקוק אחר כך לטיפול פסיכולוגי רגשי, אז אני באה פה בתפקיד שלי כמטפלת, ואומרת, יש כאן איזושהי בעיה הרבה יותר חמורה.

קרן גונן: לא יכול להיות ששמים או על ההורים או על הרשות את הנושא הזה של תל"נים למיניהם, שאפרופו, אני העברתי תל"ן בעברי.

קרן גונן: עם כל הכבוד, אני מתנצלת על המילה, הרבה מזה זה בולשיט אחד גדול.

קרן גונן: סליחה על המילה.

יעקב מרגי: אז מה יותר קל לומר, אני מתחברת לדברים שאמרת, היושב ראש, כי אמרתי שזה בולשיט.

קרן גונן: אמרת, זה בולשיט.

קרן גונן: אני יכולה להגיד לך, חצי מהדברים או שלושת רבעי מכל התוכניות האלה, זה סתם העברת זמן, ומרבית מהדברים האלה נעשים על חשבון שעות הלימוד של ילדים שמוקצים ממשרד החינוך, וזה לא הגיוני.

קרן גונן: יש לי ילדה בת 18.

קרן גונן: אמנם היא סיימה, אבל לאורך כל השנים אני כן שילמתי.

קרן גונן: אני יכולה להגיד שהלחץ החברתי שיש על הילדים האלה הוא נורא.

קרן גונן: אני במשך שנים לא יכולתי לדבר בשם הבת שלי, כי היא אמרה לי, אימא, אני אהיה שונה, אימא, אני אהיה אחרת, אני לא מוכנה, אז אני באה משני התפקידים האלה, אני באה ואומרת, יש כאן בעיה הרבה יותר עמוקה.

קרן גונן: לא הגיוני שמשרד החינוך ישים את כל התל"ן הזה כאיזושהי מערכת הכרחית, כי היא לא הכרחית.

קרן גונן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נירית לייבוביץ'.

נירית לייבוביץ: שלום, אני דווקא רציתי להציע משהו אחר.

נירית לייבוביץ: אנחנו מדברים פה על גביה של העיריות.

נירית לייבוביץ: כיום הגביה מתנהלת בבתי הספר המנהלים מבזבזים המון זמן.

נירית לייבוביץ: ועדי ההורים מבזבזים המון זמן.

נירית לייבוביץ: יש כוח אדם שעולה כסף.

נירית לייבוביץ: בבית ספר יושבת מזכירה, כל היום מתקשרת להורים להזכיר להם לשלם.

נירית לייבוביץ: יש מריבות בוועדים, יש מריבות בקהילה, יש פגיעה בתלמידים.

נירית לייבוביץ: בואו נוציא את הגביה מבית הספר.

נירית לייבוביץ: תעבירו את כל הגביה לעיריות.

נירית לייבוביץ: לעירייה יש מחלקת גביה.

נירית לייבוביץ: בעירייה יש מישהו שאפשר לדבר איתו.

נירית לייבוביץ: כשאני פונה לאגף האכיפה והפיקוח, אף אחד לא עונה לי, אף אחד לא מדבר איתי.

נירית לייבוביץ: לעירייה אני אבוא, אני אגיד, סליחה, החוק אומר א', ב', ג', את לא יכולה להכריח אותו לשלם.

נירית לייבוביץ: זה יגמר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני לא מסכים איתך, לא פה ולא שם.

נירית לייבוביץ: את הגביה צריך להוציא מבתי הספר.

יעקב מרגי: זאב.

זאב גולדבלט: פורום ועדי ההורים היישוביים מתנגד לחלוטין לתשלומי הורים מכל סוג, וסבור בדיוק כמו שלוש ועדות שמינו שרי החינוך לדורותיהם, שתשלומים אלו הינם גורם מרכזי לפער חברתי, השכלתי והנצחתו.

זאב גולדבלט: נכון, חובה לבטל את כל התשלומים, אבל בראש ובראשונה את מה שהוגדר על ידי המשרד עצמו והוועדות שהוא מינה כתשלומים המממנים את תוכנית הלימודים הבסיסית עוד לפני התל"ן.

זאב גולדבלט: הסתת הזרקור לתל"ן עושה לחברי ועדת החינוך עצמה הקלה ומסיר מהם את האחריות.

זאב גולדבלט: מי שאישר ואפילו המציא את התל"ן זה בית המחוקקים עצמו, ותשלומי ההורים דרך אגב, מה שאמר קודם מאיר, זה לא אחוזים בודדים, זה 12%.

זאב גולדבלט: בבית הספר שאני למדתי, 5 מיליארד מתוך 60 זה 12%, וזה באמת סכום בלתי נסבל.

זאב גולדבלט: זה שתשלומי הורים הינם שוד ברשות על ידי הריבון, על זה אני זועק כבר כמה שנים, אבל אתם חברי ועדת החינוך, מכריזים, מבטיחים ומתקפלים בגלל סדר היום של הקואליציה ואולי גם חוסר אומץ.

זאב גולדבלט: ממתי הריבון נענה לטוקבקים?

זאב גולדבלט: תחליטו ותשלטו.

זאב גולדבלט: תבטלו גם את זה וגם את זה, גם את תשלומי הרשות וגם את התל"ן, אבל זו רק דעתי האישית כפלצן גאה.

יעקב מרגי: אני אגיד לך, זאת דעתך האישית, אבל כשאתה הולך לקבל אישור בהנהלה, אתה אומר לי, לא הצלחתי להביא אישור בהנהלה, אז התאפקתי, זאב.

יעקב מרגי: כשאמרתי פלצן, אמרו לי, זו לא מילה פרלמנטרית, בוא תחזור בך.

יעקב מרגי: חזרתי.

יעקב מרגי: ציפיתי מהנאום החוצב להבות להטיח פה דברים.

יעקב מרגי: לפחות תגיד לציבור ולפרוטוקול שהיה ניסיון הידברות.

זאב גולדבלט: בוודאי שהיה ולא הסכמנו.

יעקב מרגי: תן לי רגע.

יעקב מרגי: אם היית קצת לוקח את זה, לא הייתי מוכיח אותך על זה, אבל אתה ממשיך באותה דרך.

יעקב מרגי: הסכמתם אצלנו בחדר על המתווה הזה.

זאב גולדבלט: לא הסכמנו על שום מתווה.

זאב גולדבלט: משרד החינוך הטיל על זה וטו.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: הסכמתם.

זאב גולדבלט: אמר נציג השר שהוא לא מסכים.

יעקב מרגי: זאב, אל תפריע לי.

יעקב מרגי: הסכמתם אצלי והלכתם לבקש את אישור ההנהלה.

יעקב מרגי: פעם שנייה לא הצלחתם להעביר.

יעקב מרגי: הודיתם שהשנה היא שנה רוויית תשלומים ומודים על המאמץ, אבל לא נורא, מה לעשות, אתם לא חייבים דין וחשבון לאף אחד.

יעקב מרגי: תודה.

זאב גולדבלט: חייבים להורים בלבד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה מספר דוברים אחרונים לפני שאשמע את משרד החינוך.

יעקב מרגי: עינב, בבקשה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: דובר פה על שיסוי הורים בהורים, דובר פה על שיסוי הרשויות בהורים, דובר פה על אלימות כלכלית שמופעלת, על לחץ פסול, על כל האספקטים האלה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: חבר הכנסת מאיר כהן דיבר על הנהגות ההורים ששם לא יושבים הורים מהשכבות המוחלשות, ואני רוצה לתת לכם עוד אספקט נוסף של העניין הזה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אני פועלת בתוך פרדס חנה ומרכזת את העניין של מכתבי הוצאה לפועל של ההורים.

עינב לוביץ׳ מצרפי: אני פועלת רבות בעניין הזה.

עינב לוביץ׳ מצרפי: לאחרונה, שבוע שעבר נכנסו אל תוך הקלחת הזאת גם הבעלות, והם כותבים כך לראש המועצה, ואני קוראת מהמכתב, מכתב שכמובן נושא את שמי הפרטי עליו.

עינב לוביץ׳ מצרפי: כתוב שם ככה: "הקלות הבלתי נסבלת בה יכול אדם יחיד או אפילו קומץ אנשים לפגוע ולהשמיץ מעל כל במה וברשתות חברתיות, היא דבר מעציב וחמור הדורש חשיבה מעמיקה ורחבה של הנהלת מערכת החינוך בישראל ושל גורמי אכיפת החוק".

עינב לוביץ׳ מצרפי: הבעלויות מאיימות על הורים פעלתניים כמוני וכמו חבריי הטובים כאן במסר בעייתי.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע ממשרד החינוך.

יעקב מרגי: יש להם איזה סיכום דיון מספטמבר.

יעקב מרגי: נעה צפליצקי, בבקשה.

נעה צפליצקי: אני חברת מועצה בעיר חולון.

נעה צפליצקי: אני יחד עם ההורים האלה שהגיעו פה.

נעה צפליצקי: אני נגד תשלומי הורים.

נעה צפליצקי: אני חושבת שעד שוועדי ההורים והפורום לא יהיו יחד יד אחת נגד התשלומים האלה, שום דבר לא יקרה.

נעה צפליצקי: הבוקר, בדרך, קיבלתי טלפון מאחד היו"רים אצלנו בחולון והוא אומר, ביום שישי אני נפגש עם מנהלת בית הספר ואני מודיע לה חגיגית שאין תשלומי הורים בבית הספר שלנו.

נעה צפליצקי: רק אם ככה זה יקרה, רק אם אתם תיקחו את כל זה בשתי הידיים, תוכלו להתמודד עם משרד החינוך ועם האמת.

נעה צפליצקי: אני ניהלתי חטיבת ביניים עשר שנים.

נעה צפליצקי: אני מודה, הייתי שם בתשלומים.

נעה צפליצקי: אני יודעת בדיוק לאן הולכים התשלומים.

נעה צפליצקי: אני מכירה את הסיפור של שעות התקן.

נעה צפליצקי: אני מכירה את הסיפור של חוסר שעות התקן.

נעה צפליצקי: אני מכירה את התל"ן.

נעה צפליצקי: אני מכירה את זה מקרוב.

נעה צפליצקי: הייתי שם 36 שנה בסך הכול.

זאב גולדבלט: חבל שבחולון לא נענו לקריאה שלנו בראשית השנה.

יעקב מרגי: סליחה, זאב, לא להפריע לי.

נעה צפליצקי: מה שזה עושה, זה פוגע בילדים.

נעה צפליצקי: דיברתם על מקרים פה שאני פעם ראשונה שומעת.

נעה צפליצקי: זה גורם לילדים להתאבד, ואף אחד מאיתנו לא רוצה להיות שם.

נעה צפליצקי: לחשוב על הפגיעה בילדים.

נעה צפליצקי: אני רוצה להעלות עוד דבר חשוב.

נעה צפליצקי: קודם כול יש פה צנעת הפרט.

נעה צפליצקי: ההורים פונים להורים?

נעה צפליצקי: ההורים פונים לילדים?

נעה צפליצקי: איך זה?

נעה צפליצקי: ממתי פונים לילדים?

נעה צפליצקי: ממתי הורה פונה להורה?

נעה צפליצקי: אין דבר כזה.

נעה צפליצקי: מי שיכול לפנות זה או מנהל בית הספר או המזכירה.

נעה צפליצקי: ההורים הופכים לזירה של מלחמה.

נעה צפליצקי: ממתי?

יעקב מרגי: הפרד ומשול.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עופר אקלר.

עופר אקלר: שלום לכולם, אני עופר.

עופר אקלר: רק גילוי נאות, אין לי ילדים במערכת החינוך היום.

עופר אקלר: הבת שלי סיימה בשנה שעברה, אבל נכנסתי למאבק הזה כי הייתי יושב ראש ועד הורים.

עופר אקלר: אתה זוכר את אותו מקרה ברמת גן, "אוהל שם".

עופר אקלר: דיברנו הרבה בטלפון.

עופר אקלר: אני חושב שנעה סיכמה בצורה מדהימה את כל מה שצריך להיאמר פה, בשורה אחת, מה שאתה חותר אליו ומה שכולנו חותרים אליו, וכמובן ככה צריך גם פורום ההורים לנהוג, אבל יש לי רק שני דברים שלא עלו פה.

עופר אקלר: בגלל זה אני מדבר.

עופר אקלר: יש עוד נתון אחד שהוא חמור בפני עצמו.

עופר אקלר: אחרי שגובים את תשלומי ההורים, נשארים גם שאריות.

עופר אקלר: אני יכול לתת את הדוגמא של "אוהל שם" ברמת גן, שזו עיר חזקה.

עופר אקלר: נשארו קרוב לחצי מיליון שקלים שבית הספר גם לא רצה להחזיר אותם להורים.

יעקב מרגי: חייב להחזיר לפי החוק.

עופר אקלר: לא רצה להחזיר אותם והיה צריך לעשות מאבק, ורק שכבה י"ב - - -

יעקב מרגי: בוא אני אגלה לך שיטה חדשה.

יעקב מרגי: ש"אוהל שם" לא ישמעו, בסדר?

יעקב מרגי: באותו מוסד במודיעין שהייתה ביקורת כלפיו, והוכרח, גם זה באונס, שאנסנו את המשרד, אפרופו מה הוועדה עושה.

יעקב מרגי: אנסנו את המשרד לעשות ביקורת ולאחר מכן אנסנו את המשרד לפרסם את דוח הביקורת.

יעקב מרגי: לאחר מכן אנסנו את המשרד לדרוש השבה.

יעקב מרגי: הם הלכו, החתימו את כל ההורים שהם תורמים.

עופר אקלר: דבר נוסף ואחרון שלי.

עופר אקלר: בבית ספר "אוהל שם", שזו הדוגמא שאני מביא אותה, הייתה מנהלת שפוטרה.

עופר אקלר: היא פוטרה כי היא חלק מהעניין שקרה שם, זה שהיא חשפה את תשלומי הורים בצורה הכי שקופה שאפשר, ואז יכולנו לראות מה קורה עם הכסף, שכספים מועברים מסעיף לסעיף כמו שאמרו פה, שכספים נגבים מעבר לחוק, שנגבים כספים למגמות, מעל 750 שקל בלי אישור.

עופר אקלר: כל הדברים האלה נעשים.

עופר אקלר: היא חשפה את הכול והיא פוטרה.

עופר אקלר: היא פוטרה כי זו כבר הפכה להיות מאפיה.

יעקב מרגי: תשמע, אם הולך לפוטין, למה שלא ילך גם פה?

יעקב מרגי: בבקשה, מיכל, שלטון מקומי.

מיכל מנקס: מיכל מנקס, סמנכ"ל חינוך וחברה, מרכז השלטון המקומי.

מיכל מנקס: אני מבקשת קודם כול לעשות איזושהי הבהרה בין המהות, שזה תשלומי הורים בכלל ותל"ן בפרט, וזה דיון בפני עצמו, לבין הדרך שלשם כך התכנסנו כאן בשל פנייה של חברת הכנסת אלהרר ליו"ר הכנסת.

מיכל מנקס: אז בראש ובראשונה אני רוצה לומר את עמדת מרכז השלטון המקומי שגם כתבנו לכם אתמול במכתב.

מיכל מנקס: אנחנו מתנגדים לתשלומי הורים ותל"ן בפרט.

מיכל מנקס: אנחנו אפילו, ציין את זה חבר הכנסת ברושי, כינסנו ועדה שתדון בסל חינוך בסיסי הוגן לתלמיד.

מיכל מנקס: את הדוח מסרנו לכל השרים הרלוונטיים, חברי הכנסת וראש הממשלה.

מיכל מנקס: לצערנו באופן לא מפתיע לא מקדמים את הנושא הזה.

מיכל מנקס: ההמלצה השנייה מבין 12 ההמלצות היא ביטול תשלומי ההורים ואפילו הצעה לאיזשהו מנגנון גביה חלופי.

מיכל מנקס: דבר נוסף, חסרות לי פה הרשויות שהועלו בכתבה וחבל לי שאנחנו לא יכולים לשמוע את תגובתן, משום שאין פסול בגביה, לצערנו, באמצעות הרשות המקומית, על אף שמרבית הגביה קורית במוסד החינוכי עצמו או על ידי רשתות כפי שצוין כאן, ואין חולק שדרך הגביה חייבת להיות על פי נהלי משרד החינוך, ועל כך אנחנו גם התחייבנו להעביר מכתב להבהיר את הדברים.

מיכל מנקס: זה לא הופך אותנו לבעד התשלומים.

מיכל מנקס: אני רוצה לציין פה עוד כמה נקודות.

מיכל מנקס: המצב האיום הזה שהוא הכי נוח כנראה למי שנוח לו, הוא להביא למצב של התכתשות הורים מול הורים.

מיכל מנקס: כאן בוועדה במסמך של הממ"מ ביוני 2016 בנושא תשלומי הורים הוצג במסמך שעומדות נכון ל-2016 שש עתירות בבג"צ מצד הורים ובעלויות בנוגע לתשלומי הורים, חמש מתוכן תוקפות את החוזרים על הגבלת הגביה ורק אחת תוקפת את משרד החינוך על הגביה בעצמה.

מיכל מנקס: אני לא מעלה את זה כטיעון משפטי.

מיכל מנקס: אני מעלה את זה כדי לתאר את הלך הרוחות ואת הדברים שקורים.

מיכל מנקס: עוד חסרים לי פה הנציגות של מנהלי בתי הספר.

מיכל מנקס: אנחנו מדברים עליהם ובשם והדברים לא קורים.

מיכל מנקס: לסיכום, אני מצרה על דברים שראיתי בכתבה.

מיכל מנקס: אין לי שום דבר לאושש או לא.

מיכל מנקס: אנחנו מתחייבים, כל עוד יש תשלומי הורים, לסייע לבתי ספר לבקשתם, ולוועדי ההורים.

מיכל מנקס: אין רשות שגובה תשלומי הורים ללא אישור של ועד ההורים, זאת אומרת, צריך שניים לטנגו.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין, האמירה הזאת שבלי שוועד ההורים אישר את זה.

קארין אלהרר: אנחנו מדברים גם מקרים פרטניים, לא על העניין העקרוני.

קארין אלהרר: בעקרוני כולנו מבינים שיש תשלומי הורים.

קארין אלהרר: זו מציאות קיימת.

קארין אלהרר: עכשיו לעניין הגביה.

קארין אלהרר: אם בעצם בית הספר שולח לרשות רשימה, ועד ההורים עובר על הרשימה הזאת?

מיכל מנקס: אני לא יכולה לדבר בשם בית הספר.

מיכל מנקס: אני יודעת שבשביל שרשות מקומית תגבה תשלומי הורים במקום המוסד החינוכי, מה שהרשות המקומית צריכה לקבל לידיה זה את רשימת התלמידים, את חוזר התשלומים המאושר לגביה - - -

זאב גולדבלט: כמעט כל ועדי ההורים לא נחשפים - - - .

זאב גולדבלט: אוסרים עלינו את זה.

יעקב מרגי: זאב, סליחה, אתה לא ברשות דיבור.

יעקב מרגי: מיכל.

מיכל מנקס: אני מדברת על המנגנון ועל איך הוא צריך לפעול.

מיכל מנקס: אני לא יודעת איך זה קורה במקום אחר ובטח לא מתכוונת לדבר בשם, אבל על חוזר התשלומים לגביה חתום יחד עם מנהל בית הספר, גם יושב ראש ועד ההורים המוסדי.

מיכל מנקס: אותו הוא שולח למשרד החינוך לקבלת אישור לגביה, שמועבר לרשות המקומית.

מיכל מנקס: לא יכולה להיכנס לפרטי הפרטים.

יעקב מרגי: מיכל, אני אגיד לך למה לי לא חסרים לא העיריות ולא זה ולא זה?

יעקב מרגי: כי אני קודם כול הולך לרגולטור.

יעקב מרגי: אם הייתי יודע שהרגולטור עשה את עבודתו נאמנה, ואני לא שם, אתחיל לרדת הלאה, הלאה.

יעקב מרגי: אם אני הייתי עכשיו הולך לקבוע את הנוהל, לדון על הדינמיקה בין מנהלי בתי הספר לשלטון המקומי, הייתי מחייב דבר אחד, תציג בפניי קודם כול אישור שמותר לך לגבות תל"ן, תקף לשנת הלימודים הנוכחית, אבל אני לא שם כי משרד החינוך לא שם.

יעקב מרגי: הוא נעדר.

יעקב מרגי: הוא נוכח-נפקד כזה.

יעקב מרגי: יש מושג כזה, נוכח-נפקד.

יעקב מרגי: היועצת המשפטית רוצה לשאול כמה שאלות.

מירב ישראלי: חשוב לי להזכיר לעצמנו על מה אנחנו מדברים, גם בגלל ההערה של זאב על האחריות של בית המחוקקים, אז אני רוצה להקריא את סעיף 8 לחוק חינוך ממלכתי שלפיו בעצם נקבע התל"ן.

מירב ישראלי: הסעיף הזה נחקק בשנת תשי"ג – "השר רשאי בתנאים שנקבעו בתקנות לאשר למוסד חינוך רשמי לפי דרישת הורי תלמידים באותו מוסד, תוכנית לשעות נוספות על השעות שנקבעו בתוכנית הלימודים ובלבד שכל ההוצאות הנובעות מביצוע התוספת יחולו על הורי התלמידים המתחנכים על פיה, או על רשות החינוך המקומית שהתחייבה לשאת בהם על חשבונה".

מירב ישראלי: איפה הסעיף הזה הפך למפלצת שאנחנו מדברים עליה עכשיו מסביב לשולחן?

זאב גולדבלט: אמת.

זאב גולדבלט: צודקת.

מירב ישראלי: חוזרי תל"ן שמתנים את הרישום לבית ספר בזה שילד יקבל תל"ן, אני לא חושבת שזה חוקי, דרך אגב.

מירב ישראלי: אני אומרת את זה למשרד החינוך שוב ושוב ואני באמת מבקשת, מיכל, הזכירה את העתירות לבג"צ.

מירב ישראלי: אני מבקשת לדעת איפה זה עומד.

זאב גולדבלט: נשמח להגיש יחד איתך בג"צ.

יעקב מרגי: זאב, אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: אל תפריע.

מירב ישראלי: אני אומרת מה דעתי אבל כמובן שהרשות המבצעת היא זאת שמפרשת את החוק.

מירב ישראלי: איפה הסעיף הזה נותן סמכות להתנות רישום לבית ספר, להפריד תלמידים לכאלה שיכולים לשלם וללכת לבית ספר שמשלמים בו תל"ן וכאלה שלא יכולים, הולכים לבית ספר שאי אפשר לשלם בו תל"ן.

מירב ישראלי: איך זה יכול להיות?

קארין אלהרר: אני בדיוק בעניין הזה, לפנות למשרד החינוך.

קארין אלהרר: אני מבקשת לשאול בשתי רמות.

קארין אלהרר: א', ברמה הבסיסית השאלה כפי שהפנתה היועצת המשפטית.

קארין אלהרר: יש פה איזה עניין שאני לא מצליחה להבין אותו, שבסוף זו רשות אבל זו בעצם חובה, וזה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

מירב ישראלי: במיוחד בערים שאין בית ספר נוסף זה עוד יותר מתחדד.

קארין אלהרר: בדיוק, שזה אני לא מבינה איך זה קורה במדינת ישראל.

קארין אלהרר: אני לא מבינה איך זה קורה במקום שבו בית הספר אמור להיות המקום שמצמצמים פערים ולא שמגדילים אותם, ופה אנחנו מגדילים אותם בלי היכר.

קארין אלהרר: זה א', זה ברמה הנמוכה.

קארין אלהרר: מעל זה, אחרי שהבנו שיש את התל"ן, אני רוצה להבין איך הם מצפים שתיעשה הגביה של הדבר הזה ואיך אנחנו לא לוכדים ברשת הורים שלא מעוניינים.

קארין אלהרר: אומרים, רשות, אדרבא ואדרבא, אני רוצה רשות, אל תחייבו אותי.

קארין אלהרר: איך אתם לא לוכדים אותם ברשת של החוב הזה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אני אומר לכם, אני לא רוצה לשמוע את הגורמים המקצועיים.

יעקב מרגי: יש כאן נציגות של הלשכה המשפטית בדיון?

יעקב מרגי: בבקשה, אני רוצה לשמוע אתכם.

יעקב מרגי: תקשיבו טוב-טוב, הגורמים המקצועיים, אני הגעתי למסקנה כבר, כבולים.

יעקב מרגי: אתה מסתכל עליהם 'כמי שכפאו שד'.

יעקב מרגי: מישהו צריך הסבר מה זה המושג הזה 'כמי שכפאו שד'?

יעקב מרגי: עיניים בוהקות, מה אתה רוצה מאיתנו?

יעקב מרגי: זה לא אנחנו.

יעקב מרגי: יש סיכום דיון מ-26 בספטמבר.

יעקב מרגי: אני מסכם את הדיון, אני צריך לקרוא במילה מה שביקשתי ממשרד החינוך.

יעקב מרגי: לא נעשה דבר עם מה שביקשתי.

יעקב מרגי: אני מתפלא, אני יודע איך משרד ממשלתי עובד.

יעקב מרגי: אני יודע מה זה לשכה משפטית, כשהיא רוצה לעבור על חוזר.

יעקב מרגי: אתם מוציאים לנו את הנשמה כשאנחנו רוצים להוציא איזה נוהל כזה קיקיוני אחר.

יעקב מרגי: פה שוד ושבר שמתריעים כלפי המחלקה המשפטית, עושק, שוד, פועלים בניגוד לחוק, והמחלקה המשפטית מבוייתת במשרד החינוך.

יעקב מרגי: התבייתה, אבל מה?

יעקב מרגי: תן להם עכשיו להעביר איזו תקנה שעושה איזה סדק קטן בחוק חינוך ממלכתי, מייד הם קופצים לזה.

יעקב מרגי: לא יתכן שאני שנתיים מתריע, שנתיים מקיים דיונים כאן וסוגיית התל"ן לא נעצרה.

יעקב מרגי: אני קורא לכם, כל עוד אין הסדרה, אין פיקוח ובקרה נאותים, תעצרו את כל האישורים.

יעקב מרגי: אני בספטמבר ביקשתי – "הוועדה דורשת ממשרד החינוך לבטל את האישור שניתן לבעלויות החינוך לגבות תשלומים עבור הארכת יום הלימודים באמצעות תל"ן".

יעקב מרגי: התופעה קיימת.

יעקב מרגי: "הוועדה כופרת בכך שניתן לאשר 15 שעות שבועיות נוספות גם לכיתות בחינוך העל-יסודי.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידיה", זה חמור ביותר, "הוועדה מבקשת לקבל לידיה את הקריטריונים המפורטים לאישור גביה עבור תל"ן".

יעקב מרגי: אם יש קריטריונים, אני מבקש אותם.

יעקב מרגי: "הוועדה מבקשת רשימה שמית של כל בתי הספר שאושרה להם גביית תל"ן וכן את גובה התשלומים שאושרו בשנים תשע"ז, תשע"ח".

יעקב מרגי: זה היה ב-26 בספטמבר 2017.

יעקב מרגי: לא קיבלתי תגובה.

יעקב מרגי: אני בצוק העיתים של העיסוקים שלי בוועדה.

יעקב מרגי: אז אני מבקש ככה, הדברים מדברים בעד עצמם.

יעקב מרגי: הדברים הם חמורים.

יעקב מרגי: יש השתוללות של המחלקה שמאשרת.

יעקב מרגי: באחד הדיונים על שדה בוקר, אני אספר לך, לא יודע אם היית פה, מדרשת שדה בוקר, תוך כדי שההורים מציינים משהו והתאגיד מתגונן, אומר מנהל האגף או המחלקה, איך שהיא נקראת, אומר, אם הייתי יודע ככה, לא הייתי מאשר לכם תל"ן.

יעקב מרגי: מה זה אם הייתי יודע ככה לא הייתי מאשר לכם תל"ן?

יעקב מרגי: תל"ן שנע בין 8,000 ל-16,000 ₪.

יעקב מרגי: אז תקשיבו, זה שיש הפקרות במי שמאשר לבתי ספר לגבות תל"ן, זה מוכח.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת איך מחלקה משפטית במשרד ממשלתי מאפשרת לפעול בניגוד לחוק.

יעקב מרגי: בבקשה.

שרה יפרח: עורכת דין שרה יפתח מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

שרה יפרח: יש לנו את התל"ן.

שרה יפרח: התל"ן הוא קבוע בסעיף 8 לחוק החינוך הממלכתי שהוא קובע: "השר רשאי בתנאים שנקבעו בתקנות לאשר למוסד חינוך רשמי לפי דרישת הורי תלמידים באותו מוסד, תוכנית לשעות נוספות על השעות שנקבעו בתוכנית הלימודים, ובלבד שכל ההוצאות הנובעות מביצוע התוספת תחולנה - - -

יעקב מרגי: יש תקנות ספציפיות שמפרטות איך?

יעקב מרגי: יש נוהל איך מאשרים?

שרה יפרח: יש נוהל.

יעקב מרגי: למה היה קשה לשלוח אותו לוועדה?

קארין אלהרר: ועדי ההורים יודעים על זה?

סימה עובדיה פורצנל: אני יכולה לעזור בנוהל.

סימה עובדיה פורצנל: סימה עובדיה פורצנל, מנהלת אגף יישומי חוק ומדיניות במשרד החינוך.

סימה עובדיה פורצנל: יש נוהל לאישור תל"ן.

סימה עובדיה פורצנל: הנוהל קבוע גם בחוזר המנכ"ל ובכל חוזרי המנכ"ל שאנחנו מפרסמים, ואנחנו עומדים עליו גם לעניין החמש שעות בכל אחד מבתי הספר וגם לעניין עשר השעות הנוספות בבתי הספר הייחודיים או התורנים.

סימה עובדיה פורצנל: בית ספר שההורים רוצים לקיים בו תל"ן, קודם כול צריך לאסוף חתימות של כל ההורים שמעוניינים.

סימה עובדיה פורצנל: אם יש פחות מ-75%, לא יקיימו את התל"ן.

סימה עובדיה פורצנל: רק אחרי שיש את החתימות, כלל החתימות כולל התוכנית המוצעת צריכה קודם כול - - -

יעקב מרגי: את יודעת לומר לי במפורש שאתם עובדים לפי - - -

סימה עובדיה פורצנל: אלה ההנחיות.

יעקב מרגי: אני יודע מה ההנחיות.

יעקב מרגי: האם כל בית ספר שיבקש, יקבל בלי לבדוק אם בכלל יש הצדקה?

סימה עובדיה פורצנל: ממש לא.

סימה עובדיה פורצנל: ראשית, מפקח צריך לעבור פדגוגית ולראות שבאמת תוכנית ההעשרה הזאת, א', היא באמת העשרה ולא - - -

יעקב מרגי: הוא עבר במודיעין.

יעקב מרגי: הוא עבר ומה מצאנו?

יעקב מרגי: במודיעין עבר המפקח.

יעקב מרגי: למה הוא עבר?

יעקב מרגי: כי הוא מאותו סקטור והוא חי באותה קהילה והוא אישר תל"ן בגובה של 6,000 ₪ בזמן שאפילו את השעות שהמדינה מימנה, לא מומשו.

סימה עובדיה פורצנל: זו תקלה חמורה.

יעקב מרגי: זו לא תקלה, זו סדרת תקלות.

יעקב מרגי: אני חס עליכם.

יעקב מרגי: כל תירוץ שתיתנו לי, תיתנו לי פרוצדורות, לפרוטוקול, תודה רבה, אני לא צריך אותם.

יעקב מרגי: אל תיקחו את זה ברמה אישית.

יעקב מרגי: היה צריך לשבת פה ראש האגף, היה צריך לשבת פה המנכ"ל שייתן הסברים.

יעקב מרגי: אני ביקשתי בספטמבר את הדברים האלה.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת למה לא קיבלתי אותם עד היום.

הילה פאר: אנחנו שלחנו.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: הילה, לא קיבלנו.

יעקב מרגי: אם תוכיחו לי שכן, אני אדע להתנצל.

יעקב מרגי: לא קיבלתי.

קארין אלהרר: יש לכם מייל שהעברתם את זה?

יעקב מרגי: "הוועדה מבקשת לקבל לידיה קריטריונים".

יעקב מרגי: לא קיבלתי.

יעקב מרגי: "רשימה שמית של כל בתי הספר שאושרה להם גביית תל"ן.

יעקב מרגי: לא קיבלתי.

הילה פאר: שלחנו.

הילה פאר: יש אקסל מפורט.

יעקב מרגי: אז אני מבקש לשלוח שוב אלינו, ואני אומר לך, עכשיו להוסיף לזה, אבקש לצרף העתק של כל התיקייה כולל חתימות ההורים.

מירב ישראלי: ודרך אגב, נוהל זה לא תקנות.

הילה פאר: שלחנו אקסל עם רשימות בתי הספר שקיבלו אישור, גובה התשלום, מספר השעות.

יעקב מרגי: אני אשמח להתנצל בדיון הבא אם קיבלתי.

קארין אלהרר: אדוני יושב הראש, בהנחה והדברים נשלחו וטעות אנוש גרמה לכך שהדברים לא נמצאו, יש נוהל, זה באמת משמח, אבל קיומו של נוהל עם דף שהוא יהיה עוד איזה דף איפשהו - - -

יעקב מרגי: לא, אין פיקוח ובקרה.

קארין אלהרר: אין לי מה לעשות איתו.

יעקב מרגי: אם בשתי ביקורות שאני אילצתי אותם כוועדה לעשות, נמצאו ליקויים, זה מאה אחוז ליקוי.

קארין אלהרר: אדוני יושב הראש, לא צריך בכלל לעשות בדיקות.

קארין אלהרר: המקרים מגיעים אלינו.

קארין אלהרר: הם מציפים אותנו.

יעקב מרגי: בתי ספר שעושים את התל"נים בתוך שעות התקן - - -

קארין אלהרר: אדוני יושב הראש, לא יכול להיות שאנחנו, שלא יושבים במשרד החינוך, וזו לא העבודה שלנו לפקח ספציפית על העניין הזה, נדע מהדבר הזה והמשרד לא יודע?

קארין אלהרר: איפה זה נשמע?

קארין אלהרר: אני אומרת לך, אדוני יושב הראש, מה שצריך לקרות באמת לא בעוד חודש, לא במושב הבא, אלא בעוד שבוע, שיבואו ויתנו תשובות.

יעקב מרגי: קודם כול אני קורא למשרד החינוך להפסיק את מתן האישורים עד שלא יוברר מעל לכל צל של ספק שאכן הפעולות נעשות על פי החוק ממש.

קארין אלהרר: כמה מפקחים, דרך אגב, יש לדבר הזה?

סימה עובדיה פורצנל: כל מפקח כולל בית הספר הוא זה שאמור לאשר או לא לאשר את התוכנית ולהעביר אותה למנהל המחוז.

סימה עובדיה פורצנל: מנהל המחוז בעצמו מאשר את התל"ן אחרי שהוא ראה אישור של רשות מקומית, אחרי שהוא ראה שיש חתימות וכו', ואת התוכנית ואת האישור של הפיקוח.

סימה עובדיה פורצנל: רק אחרי זה הוא יכול לאשר.

יעקב מרגי: את מבינה, כשמפקח פדגוגי הוא גם מפקח על התנהלות כספית - - -

גבריאל פיצ'י דובינר: והולך לחתונה של מנהלת בית הספר והולך לבר מצווה.

יעקב מרגי: זה בלתי אפשרי.

יעקב מרגי: אני אומר לך, בואי תקשיבי, אני יכול פה לשבת, כל תגובה שתיתני לי מהדיונים, קלסרים יש לי רק על התל"נים, מחכים ככה בהמתנה.

יעקב מרגי: שמענו עדויות שזה קורה גם אחרי הדיונים ואני אומר לך חד משמעית, אני קורא למחלקה המשפטית לקחת את החוק, לקחת את חוזר המנכ"ל שנכתב בנושא הזה, להפוך אבן-אבן.

יעקב מרגי: אני לא חושב שכל בית ספר שמבקש תל"ן, צריך לתת לו.

יעקב מרגי: האפשרות הזו באה לתת מענה לבתי ספר ייחודיים ספציפיים.

יעקב מרגי: זה הפך להיות נורמה שכל בית ספר שמבקש תל"ן, הוא יחתים את ההורים בלחץ חברתי ותאשרו לו תל"ן.

יעקב מרגי: מה פתאום?

יעקב מרגי: לא לחינם נתנו את זה לשר שיכתוב תקנות, באיזה מקרים.

יעקב מרגי: אני מבין שאם רוצים שבית ספר יהיה כולו ממוקד, סתם מביא דוגמא, מוזיקה, בנוסף לתוכנית הלימודים הקיימת ולתת שם שעות, שיגבו, אבל שיהיו גם שם כללים מסוימים, אבל לא יתכן שהפך להיות בתגבור תוכניות לימודים, שבתוך זה אנחנו מעצימים פערים בתוך שעות התקן.

יעקב מרגי: אין סיבה.

יעקב מרגי: לכן אני מבקש, כשביקשתי קריטריונים, אני מבקש את הקריטריונים.

יעקב מרגי: כשאני מבקש את רשימת בתי הספר שאושרה להם, כמה וכמה אושר, אני מבקש לקבל את זה ואני רוצה לראות שאכן צורפו חתימות הורים לכל האישורים האלה.

גבריאל פיצ'י דובינר: אני יכול?

יעקב מרגי: משפט.

גבריאל פיצ'י דובינר: קודם כול שתדע שאנחנו מחלקים לכל הורה והורה ארגז כלים בו כל חוזרי המנכ"ל, אתה יודע למה?

גבריאל פיצ'י דובינר: כי אנחנו יודעים שכל הגביה היא לא חוקית, אנחנו יודעים שהם לא עומדים, הם בעצמם, בתקנות, ועכשיו אנחנו אומרים להורים, קחו את הדבר הזה עם כל חוזרי המנכ"ל - - -

קארין אלהרר: ועדיין הרוב משלמים.

גבריאל פיצ'י דובינר: הרוב משלמים, זה משהו אחר, ועכשיו אני פונה למיכל.

גבריאל פיצ'י דובינר: מיכל, לא שמעתי רק דבר אחד שלדעתי עבורו אנחנו יושבים סביב השולחן.

גבריאל פיצ'י דובינר: מה קורה עם הרשויות המקומיות ששולחות איומים - - -

יעקב מרגי: פיצ'י, תקשיב, אתה יודע איפה הבעיה?

יעקב מרגי: אם אנחנו היינו פוגעים בשכר המורים כמו שקרה, שמשרד החינוך פגע בשכר המורים לא במתכוון, הייתה תקלה בתחילת שנת הלימודים.

יעקב מרגי: היו בסך הכול 10% מהמורים שלא קיבלו שכרם כנדרש ואף אחד לא אמר להם שהם לא יקבלו את זה בחודש הבא, הייתה השבתה של המערכת וקם קול צעקה.

יעקב מרגי: אני חוזר לטענה.

יעקב מרגי: יש פה עושק של ההורים.

יעקב מרגי: ההורים צריכים להקים קול זעקה.

יעקב מרגי: אני נגד שביתה במערכת החינוך.

יעקב מרגי: אני נגד שביתות.

יעקב מרגי: בסוגיה הזו אני הייתי משבית את כל מערכת החינוך עד שייפסק התל"ן.

יעקב מרגי: אני הייתי משבית את מערכת החינוך.

יעקב מרגי: תאמינו לי, הילדים יודעים להשלים.

יעקב מרגי: הוכיחו לנו השביתות של המורים.

יעקב מרגי: שביתות הסרק האלה הוכיחו לנו שגם המורים, גם התלמידים יודעים להשלים חומרים.

יעקב מרגי: קצת תהיה אי נעימות להורים, אבל השבתה של המערכת, מישהו יבין סוף-סוף שאת ההשתוללות הזו צריך לעצור.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.