הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 199, 2017-11-21 12:30

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשווין מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-21.11.2017 ואנחנו במסגרת היום המיוחד שהכנסת מציינת היום, יום המאבק באלימות נגד נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני יזמתי עם הוועדה את היום המיוחד הזה ונשיאות הכנסת ויושב ראש הכנסת, כמובן, כמו בכל שנה, קיבל את היוזמן הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו התחלנו את היום בישיבה שהתקיימה לפני שעתיים.

עאידה תומא סלימאן: הישיבה התמקדה ביישום החלטות הוועדה הבין משרדית למאבק באלימות נגד נשים.

עאידה תומא סלימאן: וכפי שציינתי שם, אני שוב מציינת את זה – המאבק באלימות נגד נשים הוא מאבק ארוך שנים שארגוני החברה האזרחית והארגונים הפמניסטיים התחילו אותו בהרבה אומץ.

עאידה תומא סלימאן: גם בעולם וגם במדינה.

עאידה תומא סלימאן: ב-1981 החליטה ועידה בינלאומית של התאחדות הנשים הדמוקרטיות לציין את היום הזה לזכרן של שלוש אחיות פעילות פוליטיות מהדומיניקן, האחיות מרבל, שנרצחו על ידי הדיקטטורה.

עאידה תומא סלימאן: והן ציינו את האלימות שהייתה נגדן ונגד כלל הנשים.

עאידה תומא סלימאן: ב-1992 החליט האו"ם לאמץ את היום הזה וזה הפך ליום הבינלאומי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עוסקות באלימות נגד נשים ונאבקות באלימות נגד נשים כל יום מימי השנה.

עאידה תומא סלימאן: אז בשביל מה צריך בעצם את היום הזה?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו צריכות את היום הזה קודם כל כדי למקד את זרקורי האור על התופעה עצמה, כדי לבחון מה הצלחנו לעשות לאורך השנים ולהעריך מה אנחנו הולכות לעשות ואיך נתמודד עם הבעיה בשנה הקרובה ובשנים שיבואו.

עאידה תומא סלימאן: הדיון שקדם לדיון הזה התעסק ביישום החלטות הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק לפני שנה הוועדה לקידום מעמד האישה ברשותי אירחה את הוועדה הבין משרדית שבאה והציגה את ההמלצות שלה למאבק באלימות נגד נשים באופן מערכתי.

עאידה תומא סלימאן: הצטרכנו לעבור מאבק עיקש גם כארגוני נשים וגם פה בכנסת ובמיוחד בוועדה כדי שהשרים וועדת השרים יואילו בכבודם ויאשרו את ההמלצות.

עאידה תומא סלימאן: ובאותו שבוע מאוד קשה שעברנו, איבדנו בו ארבע נשים שנרצחו, התיישבה ועדת השרים והחליטה לאמץ את ההמלצות ולצערי הרב עד ליום הזה לא הוקצו התקציבים המתאימים ליישום ההחלטות האלה.

עאידה תומא סלימאן: כמו שסיימנו את הדיון הקודם בקריאה גם לשר האוצר וגם לשרים האחרים שיקצו את התקציבים המתאימים כדי ליישם את התכנית אני פותחת שוב את הישיבה הזו באותה דרישה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מוכנות להמשיך לספור גופות ואנחנו לא מוכנות שהנשים ימשיכו לסבול מאלימות ואנחנו לא מוכנות שהמשפחות יתאבלו על נשים ויקרעו בגלל האלימות שקורית להן.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן לקחת אחריות ולהחליט על מצב חירומי, שהממשלה הזו יודעת טוב מאוד להכריז על מצבי חירום אבל כנראה מצב חירום שנוגע ל-52% מאזרחיות המדינה הוא לא מצב חירום לממשלה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן להכריז על מצב חירום ותכנית חירום ולהקצות.

עאידה תומא סלימאן: אתן יודעות כמה עולה התכנית הבין משרדית הממשלתית?

עאידה תומא סלימאן: עולה 50 מיליון ₪.

עאידה תומא סלימאן: ואני שואלת, 52% מאזרחיות המדינה לא שוות 50 מיליון ₪? 50 מיליון ₪ שזה כסף קטן לעומת המיליארדים שמפזרים על ימין ועל שמאל לתכניות רבות, במיוחד על ימין מפזרות, תודה, חברת הכנסת יעל כהן פארן, זה היה בדיוק במקום.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד ש-50 מיליון ₪ זה לא כסף.

עאידה תומא סלימאן: ואני אמרתי מקודם, 50 מיליון ₪ לכל אחד ואחת מאתנו זה הרבה כסף.

עאידה תומא סלימאן: אבל למדתי תוך שנתיים וחצי שזה כלום בתקציבים שאפשר להקצות אותם.

עאידה תומא סלימאן: ואני גם עכשיו פונה לשר האוצר ואני אומרת לו, מי שעושה תכנית נטו משפחה שידאג לנטו נשים שהן עמוד התווך של כל משפחה.

עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון ₪ זה כלום, תאשר את זה, אני פונה אליך עכשיו ומבקשת, שר האוצר, מר כחלון, תאשר תכנית.

עאידה תומא סלימאן: חבל שאתה לא נמצא איתנו אחרת היית שומע את הדיווח שתיכף נשמע על רצח נשים בעשור האחרון.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה ביקשה מהממ"מ בכנסת להכין לנו מסמך שאני מקווה שכבר קיבלתם העתק ממנו.

עאידה תומא סלימאן: גברת אורלי אלמגור לוטן, ראש הצוות, אני מבקשת שתציגי בגדול ואני מבינה אחר כך, גברת רינת שגם עבדה על המסמך הזה תציג לנו.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני לא מקנאה בכן שהייתן צריכות לעשות את העבודה הקשה הזו תרתי משמע.

עאידה תומא סלימאן: גם קשה מבחינת ניתוח הנתונים וגם קשה רגשית.

עאידה תומא סלימאן: כי מאחורי כל נתון שאתן עבדתן עליו יש חיים שלמים ויש אישה שהיה לה סיפור והיו לה תקוות והיו לה חלומות ונגדעו ממנה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גברתי.

<אורלי אלמגור: שמי אורלי אלמגור.

<אורלי אלמגור: רינת תציג את המסמך אני רוצה להתייחס קודם לעניין הנתונים ומסירת נתונים לממ"מ שעלה בדיון הקודם אז רק חצי דקה לפני שרינת תדבר.

<אורלי אלמגור: עלה כמה פעמים בדיון הקודם הבוקר שאנחנו לא מצליחים לקבל מידע לפעמים או לקבל מידע בזמן מחלק מהמשרדים, בפרט מהמשרד לביטחון פנים.

<אורלי אלמגור: אני רק רוצה לעשות כאן קצת סדר.

<אורלי אלמגור: מה שיש במסמך הזה קיבלנו וגם קיבלנו מבעוד מועד את הנתונים שיש פה.

<אורלי אלמגור: הבעיה מבחינתנו מגיעה עם נתונים שאו שהמשטרה לא מפיקה, לפחות למיטב הבנתנו, או שהמשטרה לא מוכנה להעביר החוצה.

<אורלי אלמגור: במקרה הספציפי הזה זה נתונים לגבי העולות כדי שלא לצבוע או לתייג אוכלוסיות.

<אורלי אלמגור: מעבר לזה אני לא רוצה להלאות את הפורום מי משפיע על התזמון, כל מיני דברים שקשורים לנהלי עבודה מול לשכת השר שלפעמים קצת מפריעים לנו להגיש את הדברים ולברר אותם כמו שצריך בזמן אבל זה קצת לעשות סדר לדברים שהיו בבוקר.

<אורלי אלמגור: ורינת תציג את המסמך.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<רינת בניטה: בוקר טוב, שמי רינת, אני חוקרת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<רינת בניטה: אני רוצה בדקות הקרובות שיש לי להציג את עיקרי הנתונים של המחקר בחוברת שמונחת לפניכם, זו חוברת שהפקנו עבור חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לבקשתה לקראת היום הבינלאומי לציון המאבק באלימות כלפי נשים.

עאידה תומא סלימאן: רינת עשית עבודה נהדרת, את יכולה להתגאות בה ולדבר בקול רם.

<רינת בניטה: למסמך יש שני חלקים.

<רינת בניטה: החלק הראשון יוקדש לניתוח של נתוני רצח נשים בדגש על רקע של אלימות במשפחה והחלק השני יעסוק בניסיונות לרצח של נשים.

<רינת בניטה: כמו שאורלי הקדימה לומר, מקור הנתונים העיקרי של המסמך הוא נתוני משטרה אבל במקומות בהם המשטרה סירבה למסור לנו נתונים פנינו למשרדים אחרים כדי לקבל פילוחים סטטיסטיים נוספים.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת סירבה?

<רינת בניטה: למשל באשר לנתוני עולות המשטרה לא מוסרת את הנתונים האלה.

<רינת בניטה: קיבלנו תשובה שאלו נתונים שלא יימסרו לנו, לא נמסר פילוח באשר לארצות המוצא של הנשים האלה וגם לא באשר למספרן.

<רינת בניטה: לא קיבלנו מידע באשר למספר הנשים המאויימות ברמה גבוהה מהמשטרה אף על פי שביקשנו את זה.

<רינת בניטה: לא קיבלנו למרות שביקשנו את המניע לרצח או לניסיון הרצח.

<רינת בניטה: היו נתונים שביקשנו ולא קיבלנו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שזה היה בהוראת לשכת המפכ"ל של המשטרה?

<רינת בניטה: כן.

<רינת בניטה: וחלק לשכת השר.

מסעוד גנאים: לא לתת נתונים?

עאידה תומא סלימאן: לא לתת את המידע על מניע לרצח או מניע לניסיון רצח.

עאידה תומא סלימאן: שאנחנו תיכף נרצה להבין את זה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה רינת.

<רינת בניטה: בנוסף, בחוברת שלפניכם יש סקירה של עבודת הוועדה הבין משרדית לבדיקת מקרי רצח של נשים בראשות עובדת סוציאלית איילה מאיר שהציגה קודם לכן בדיון.

<רינת בניטה: זו עבודה חשובה מאוד, אני לא אציג את עבודת העבודה מפאת קוצר הזמן אבל אני כן אזכיר את הנתונים ששאבנו מתוך נתוני הוועדה.

<רינת בניטה: מה שאנחנו רואים פה, נתוני 2013-2016, 4 השנים האחרונות, נרצחו בישראל 113 נשים על רקע פלילי, זה אומר שאין פה נתונים על נשים שנרצחו על רקע של אירועים בטחוניים או פעולות איבה.

<רינת בניטה: למעלה ממחצית הנשים האלה הן נשים יהודיות.

<רינת בניטה: 60 מהנשים האלה הן נשים לא יהודיות.

<רינת בניטה: שיעור האוכלוסייה הלא יהודית בישראל הוא כ-20% כך שיש פה ייצוג יתר של האוכלוסייה הלא יהודית במקרי הרצח.

<רינת בניטה: בנתוני המשטרה קיבלנו שבחמשת החודשים הראשונים של 2015 נרצחו 10 נשים מהן 4 לא יהודיות.

<רינת בניטה: אני אגיד ממש בקצרה לגבי סטטוס הטיפול בתיקים שב-81 מהתיקים - - -

עאידה תומא סלימאן: כדאי להגיד שאנחנו יודעות שעד עכשיו נרצחו במדינת ישראל השנה 17 נשים, מתוכן 10 ערביות.

<רינת בניטה: אז לנו את הנתון הזה מנתוני המשטרה - -

עאידה תומא סלימאן: כן, לי יש.

<רינת בניטה: - - מה שיש לנו זה זה.

<קריאה: לא ערביות, לא יהודיות.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה - - - ערביות כי במקרה של המשטרה, את האמת, הם השתמשו ב"לא יהודיות" וכללו בתוכן נשים שהן לא ערביות גם.

עאידה תומא סלימאן: אבל לפי הסטטיסטיקה שאני מכירה 54 מתוך ה-60 הן נשים ערביות וה-6 הן זרות.

<רינת בניטה: אז מבחינת הטיפול בתיקים האלה אנחנו רואים שב-81 תיקים הוגש כתב אישום.

<רינת בניטה: ב-12 מקרים נוספים החשוד ברצח מת וב-4 מקרים לא נמצאו דיי ראיות נגד החשוד.

<רינת בניטה: שלושה מצויים בטיפול הפרקליטות ו-17 מצויים עדיין בחקירת משטרה.

<רינת בניטה: אלה נתונים מארבע השנים האחרונות.

<רינת בניטה: כמעט כל הנתונים שעדיין נמצאים בחקירת משטרה, 85% מהם, הם תיקים מהשנתיים האחרונות.

<רינת בניטה: עכשיו נעבור לדבר על רצח של נשים בידי בני זוגן ואנחנו לא בחרנו להתמקד בנושא הזה סתם אלא בעצם מנתוני המשטרה אנחנו רואים שכמחצית מכל הנשים שנרצחו בישראל בארבע השנים האחרונות נרצחו בידי בני זוג או בידי בן משפחה אחר.

<רינת בניטה: כמעט חצי מכלל הנשים שנרצחו בארבע השנים האחרונות בישראל, שכשאנחנו מדברים על העשור האחרון יש לנו 126 נשים שנרצחו בידי בני זוגן.

<רינת בניטה: אני נכנסת רגע פנימה לתוך - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רק חייבת להדגיש פה שאנחנו לאחר מאבק ממושך המשטרה התחילה לא להפריד.

עאידה תומא סלימאן: כאילו כל הזמן הסטטיסטיקה הייתה רצח נשים שנרצחו על ידי בני זוגן ולא יכלנו לאתר את כלל הרציחות של נשים, במיוחד נשים ערביות, שנרצחות על ידי בן משפחה אחר.

עאידה תומא סלימאן: לפני שלוש שנים הצלחנו לשכנע את המשטרה לשנות את צורת איסוף המידע ועכשיו אפשר להתייחס בשלוש השנים האחרונות לרצח נשים באופן כללי ולא רק על ידי בני זוגן.

<קריאה: אבל עדיין מתייחסים רק לקרוב משפחה ולא לאדם זר, נגיד, שבא ואנס את האישה כמו רינת רוט.

<קריאה: או רצח אותה אבל זה לא במשפחה.

<קריאה: כן, וזה לא במשפחה או על ידי קרוב משפחה.

עאידה תומא סלימאן: כן, המאבק עכשיו הוא לשכנע שנשים נרצחות בהיותן נשים ואז להכניס את כל הרציחות תחת רצח על רקע מגדרי.

<קריאה: בדיוק.

<רינת בניטה: אוקיי.

<רינת בניטה: אז אנחנו נדבר רגע על פילוח מגזרי של מי הן בעצם אותן נשים שנרצחות בידי בני זוגן.

<רינת בניטה: הנתונים האלה נלקחו מתוך נתוני הוועדה הבין משרדית שהזכרתי קודם לכן.

<רינת בניטה: מתוך הנתונים האלה אנחנו רואים שבערך שליש מהנשים האלה הן ערביות.

<רינת בניטה: בסך הכל בארבע השנים האחרונות הוועדה דנה ב-42 מקרים של נשים ואספה נתונים על עוד 6 זרות.

<רינת בניטה: לגבי נשים חסרות מעמד, לוועדה כרגע אין מנדט לדון בנשים האלו.

<רינת בניטה: אין לה מנדט לדון גם בנשים שנרצחו על ידי קרוב משפחה אחר שהוא לא בן זוג והיא דנה גם רק במקרים של נשים שנרצחו בידי בני זוגן.

<רינת בניטה: הדברים האלה נמצאים כרגע בטיפול אבל זה הסטטוס נכון לעכשיו.

<רינת בניטה: אז בעצם שליש מהנשים הן נשים ערביות.

<רינת בניטה: נשים ערביות בהשוואה בין השנים 2013-14 לעומת 16'-15' שיעורן מכלל הנשים שנרצחו בידי בני זוגן עלה מ-20% ל-41% בערך.

עאידה תומא סלימאן: כלומר אנחנו רואים שינוי מגמתי חברתי.

עאידה תומא סלימאן: אם בעבר, ואני כבר אמרתי את זה כמה פעמים, בעבר לא הכרנו מקרי רצח.

עאידה תומא סלימאן: לפני 10 שנים לא הכרנו מקרי רצח של נשים בידי בני זוגן כמעט באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה בעלייה מתמדת כל הזמן.

עאידה תומא סלימאן: מקרי הרצח קורים יותר על ידי בן זוג.

עאידה תומא סלימאן: ועכשיו יש אימות לזה בסטטיסטיקה.

<רינת בניטה: כן.

<רינת בניטה: צריך להזכיר שהמספרים פה הם מספרים קטנים, כמובן שכל אישה שנרצחת זה טרגדיה משמעותית, מבחינה סטטיסטית המספרים הם מספרים קטנים.

<רינת בניטה: נסתכל רגע על נשים עולות שנרצחו בידי בני זוגן.

<רינת בניטה: גם כאן בערך שליש מהנשים שעניינן נדון בוועדה הן נשים עולות, מהן 12 יוצאות חבר המדינות ושתי נשים יוצאות אתיופיה.

<רינת בניטה: כשאנחנו מסתכלים יותר פנימה לאורך 12 השנים האחרונות אנחנו רואים פה איזשהו שינוי.

<רינת בניטה: הגרף הזה שאתם רואים מוצג בעמוד 19 בחוברת ואני אציג רק את עיקרי הדברים.

<רינת בניטה: בשנים 2004-2006 שהן השנים הראשונות לסטטיסטיקה הזאת יותר ממחצית מקורבנות הרצח בידי בני זוג היו נשים עולות.

<רינת בניטה: החל משנת 2007 שיעורן בסך כל הנשים שנרצחו בידי בני זוגן היה פחות מחצי.

<רינת בניטה: אבל בחלק מהשנים התוצאה - - - השיעור הזה הוא לא תוצאה של ירידה בסך הנשים העולות שנרצחו בידי בני זוגן אלא תוצאה של אוכלוסיות אחרות של נשים שנרצחו בידי בני זוגן.

<רינת בניטה: זאת אומרת, זה לא שהמספר ירד אלא שהתווספו אוכלוסיות נוספות לסטטיסטיקה הטראגית הזאת.

<רינת בניטה: כשאנחנו מסתכלים לאורך כל התקופה בין השנים 2004-2016 שיעורן של יוצאות אתיופיה מכלל העולות שנרצחו בידי בני זוגן עמד על 43% שכשאנחנו מדברים על האוכלוסייה הזאת בסך הכל אוכלוסיית העולים בישראל היא כ-10%.

<רינת בניטה: כתוך ה-10% האלה נשים עולות אתיופיה הן 1% ו-9% הן נשים עולות ברית המועצות.

<רינת בניטה: כך ששיעורן של נשים אתיופיות במקרים האלה הוא גבוה מאוד בהשוואה לשיעורן באוכלוסייה.

<רינת בניטה: נתונים שנמסרו לנו ממשרד העלייה והקליטה בנוגע לחצי שנה הראשונה של 2017 מגלים שנרצחו עד יוני 13 נשים ב-2017 בידי בני זוגן ושתיים מהן הן נשים עולות.

<רינת בניטה: ביקשנו לבדוק כמה מהנשים האלה היו מוכרות לרווחה, למשטרה.

<רינת בניטה: בעצם כמה מהן היו ידועות, הרשויות הכירו את הנשים האלה בין אם הן פנו לרווחה לצורך קבלת עזרה תחת איזשהי נזקקות: עוני, קושי תפקודי, קושי חברתי, אלימות במשפחה וכמה מהן ממש התלוננו במשטרה.

<רינת בניטה: אז אנחנו יכולים לראות שמבחינת המוכרות למשטרה יותר משליש מכלל הנשים שנרצחו בידי בני זוגן בעשור האחרון התלוננו קודם לכן במשטרה על אלימות במשפחה.

<רינת בניטה: כשאנחנו מסתכלים על נתוני השנתיים האחרונות אנחנו רואים שכמעט מחצית מהנשים שנרצחו בידי בני זוגן פנו למשטרה בתלונה על אלימות במשפחה.

<רינת בניטה: בנוגע למוכרות לרווחה כמחצית מהנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: כלומר כל הניסיון לדבר על פיתוח דרכי הגנה במקרה הזה יש עלייה בתלונות אבל אותן נשים בכל זאת נרצחות.

<רינת בניטה: אז זו שאלה שהייתי בהחלט מפנה למשטרה בנוגע למענים ולאפקטיביות של המענים האלו.

<רינת בניטה: מבחינת מוכרות לרווחה כמחצית מהנשים שנרצחו בידי בני זוגן היו מוכרות לשירותי הרווחה.

<רינת בניטה: כמו שאמרתי, על רקע של נזקקות של אלימות במשפחה או על נזקקות אחרת.

<רינת בניטה: נמסר לנו שלחלק מהנשים הוצע לשהות במקלטים והן סירבו אבל לא נמסר לנו מה המענה האחר שהוצע להן.

<רינת בניטה: וחלק מהנשים שהו במקלטים, יצאו מהמקלטים ונרצחו לאחר מכן בידי בני זוגן.

עאידה תומא סלימאן: אבל כדאי רק להזכיר שאתם לא יכלתם לעשות את ההצלבה בין הנתון שמוכרות לרווחה ומוכרות למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר אלה רשויות של המדינה.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאם נאסוף את המידע הזה ממש בפרטים ייצא שאחוז הנשים שאחת הרשויות מרשויות המדינה ידעה על היותה סובלת מאלימות ונרצחה בסוף הוא הרבה יותר גבוה מה-50% שמדברים עליהם.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות ש-70% מהנשים שנרצחו אחת הרשויות ידעה שהן סבלו מאלימות.

יעל כהן-פארן: למה לא מעבירים את המידע הזה?

יעל כהן-פארן: לא רוצים?

עאידה תומא סלימאן: את מתכוונת בין הרשויות?

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: המשטרה והרווחה לא מדברים אחד עם השני?

<קריאה: הגנת הפרטיות - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשאל את כל השאלות הקשות - - -

יעל כהן-פארן: הגנת הפרטיות מתגמדת לעומת רצח וחיי אדם.

<קריאה: את מניחה הנחה שאנחנו נתייחס אליה בהמשך אבל זו הנחה שאני מציע לשאול אותה ולא להניח אותה כי זה לא נכון שאנחנו לא מדברים בינינו.

<קריאה: יכול להיות שחלק מהמקרים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהתחלתם לדבר בשנה האחרונה במסגרת התכנית אבל אתם תענו יותר בפרטים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שאני כבר הרבה זמן סבורה שצריך למנות פסיכיאטר ממשלתי לתיאום בין גורמי הממשלה - - -

דב חנין: לטיפול בשרים.

איילת נחמיאס ורבין: באמת, אני יודעת שזה נשמע מצחיק אבל פשוט אין ועדה שאתה לא נתקל בחוסר התקשורת הזה, פשוט פה זה חיי אדם.

<קריאה: יש תקשורת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לכם לענות בדיוק אחרי שישאלו את השאלות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<רינת בניטה: הנתונים הם נתונים קשים ובעצם רצינו לדעת האם הנתונים על רצח מהווים רק קצה קרחון של תופעה רחבה יותר של אלימות קשה כלפי נשים.

<רינת בניטה: ניגשנו לבדוק את מקרי ניסיון לרצח של נשים.

<רינת בניטה: אני אדגיש כאן שבניגוד למקרים של רצח של נשים שמבוססים על אירוע פה הנתונים שלנו מבוססים על תלונות ורק על עבירות מדווחות של התלונות האלה.

<רינת בניטה: קשה לאמוד את היקף התופעה בישראל מכל מיני סיבות.

<רינת בניטה: אבל אנחנו נתייחס כאן רק לנתונים של העבירות המדווחות.

<רינת בניטה: בחמשת החודשים הראשונים של שנת 2017 נפתחו 25 תיקים בעבירות ניסיון לרצח של אישה ובסך הכל בעשור האחרון 238 תיקים בגין ניסיון לרצח של אישה.

<רינת בניטה: כאמור, רק על רקע פלילי, לא על רקע פעילות איבה או אירועים בטחוניים, זה מנוכה מהנתונים שאנחנו רואים כאן.

עאידה תומא סלימאן: כדי רק להבין, איך מגדירים ניסיון רצח ולא מקרה של אלימות?

עאידה תומא סלימאן: מתי זה עובר מלהיות תלונת אלימות לניסיון רצח?

עאידה תומא סלימאן: מישהו יודע לענות לי.

<קריאה: לדעתי עושים את זה לפי כתב האישום - - -

<רינת בניטה: לא, זה לא לפי כתבי האישום - - -

<אילת אורנשטיין: השאלה מתי זה אלימות ומתי זה ניסיון לרצח - תיק החקירה נבחן, החשדות שעולים מהתלונה, מחומר הראיות האחר נבחנות ועל פי זה מבוסס החשד.

<אילת אורנשטיין: נפתח תיק בחשד לעבירת ניסיון רצח.

<אילת אורנשטיין: לעתים תוך כדיי תיק החקירה מתברר שמדובר בניסיון לרצח ומוספת העבירה.

<אילת אורנשטיין: על פי חומר הראיות וההתפתחות בתיק החקירה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לדעתי זה לא מה ששאלה יושבת ראש הוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מנסים להבין מה הוא הקו הבלתי נראה הזה בין זה שהיה אגרוף בפנים לבין זה שאתם מגדירים את זה בתיקי חקירה כניסיון לרצח.

<אילת אורנשטיין: זה לא קו בלתי נראה ואין קו.

<אילת אורנשטיין: כל תיק נבחן לגופו, והיה ועולה חשד שהייתה כוונה לרצוח אז מדובר בניסיון לרצח.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני בכוונה מקשה איתך רגע על הכוונה, על היסוד הנפשי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מדברים על מהי אלימות שעוברת - - - מה הקו הזה שבו אתם - - - זה לא עניין של תיק חקירה - - -

<אילת אורנשטיין: זה לא קו זה- - -

איילת נחמיאס ורבין: כל מקרה אלימות חמורה אחרת זה ניסיון לחבלה?

<אילת אורנשטיין: זה לא קו.

<אילת אורנשטיין: כל מקרה נבחן לגופו על פי חומר הראיות, על פי החשדות - - -

איילת נחמיאס ורבין: אז אחרת יהיה ניסיון לחבלה?

<אילת אורנשטיין: תני לי להשיב בבקשה.

<אילת אורנשטיין: זה תלוי, יש הרבה עבירות רבות שגם עבירות לאלימות והן נפרשות על סעיפים שונים על פי המקרה והחדש שעולה מחומר החקירה נקבע החשד לעבירה.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, רק בהערה ל- - -

<קריאה: - - - וצריך להיות מטופל, זה לא מטופל.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבמקרה הזה כדאי גם, נקשיב לשאלה שלך או הבהרה, אבל כדאי גם שמשרד המשפטים יתייחס לנושא.

דב חנין: גברתי נציגת המשטרה.

דב חנין: בתשובה להערה שלך, בהחלט יכול להיות גם ניסיון רצח כשאין יסוד של כוונת רצח כי עבירת הרצח לא נשענת רק על כוונה אלא גם על אפשרויות אחרות, יש אלטרנטיבות אחרות.

דב חנין: חוץ מניסיון רצח יכול להיות גם למשל ניסיון הריגה שהוא עדיין עבירה יותר חמורה מאשר עבירת אלימות רגילה.

דב חנין: השאלה היא עדיין, בהמשך לאותה סוגייה שמטרידה את הוועדה, האם אתם יכולים לתת לנו באמת איזשהי תמונה יותר ברורה איפה אנחנו עומדים כי מקרי אלימות קשים ישנם רבים וכנראה שחלק ניכר מהם הם גם אולי ניסיונות רצח או ניסיונות הריגה שלא נגמרו למרבית השמחה במוות.

<אילת אורנשטיין: ראשית, אדוני צודק ואין מדובר בהתמקדות רק בכוונה.

<אילת אורנשטיין: חומר ראיות נבחן על כל מרכיביו ועל פי כך נקבל החשד ובהמשך נאספות ראיות ומועבר התיק.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה את התייחסות משרד המשפטים.

<לילך וגנר: לילך וגנר, ייעוץ וחקיקה.

<לילך וגנר: בחוק העונשין יש עבירות אלימות בדרגות חומרה שונות החל מתקיפה וכלה ברצח.

<לילך וגנר: עבירת ניסיון הרצח מוגדר כ"העושה אחת מאלה דינו מאסר 20 שנים מנסה שלא כדין לגרום למותו של אדם" זאת עבירת ניסיון הרצח.

<לילך וגנר: היא עבירת מטרה מעצם טבעו של הניסיון.

<לילך וגנר: זאת אומרת, המטרה צריכה להיות לגרום למותה של האישה, זאת עבירת ניסיון הרצח.

<לילך וגנר: באופן כללי עד לאחרונה פסיקה קבעה שלא צריכה להתגבש כוונה תחילה.

<לילך וגנר: אבל לאחרונה היה איזשהו פסק דין שסטה מהפסיקות שקדמו לו וקבע שגם לצורך ניסיון הרצח יש צורך, לפחות בחלופה הראשית, יש צורך בכוונה תחילה לגרום למוות.

<לילך וגנר: זאת אומרת מקרה שאם הוא היה מסתיים במוות אבל הוא לא הסתיים במוות אבל מתקיימים בו כל המאפיינים של עבירת הרצח, פרט לתוצאה לשמחתנו, הוא מוגדר מבחינה משפטית כניסיון רצח.

<לילך וגנר: זה נכון שיש את עבירת ההריגה.

<לילך וגנר: עבירת ההריגה העונש שלה הוא 20 שנה.

<לילך וגנר: היא עבירה שאינה דורשת כוונה מיוחדת אבל נכנסים אליה מצבים של קנטור, לכאורה גם של כוונה ספונטנית, לפי לשון החוק.

<לילך וגנר: אם כי הפסיקה מאוד מאוד - - - את עבירת הרצח - - -

דב חנין: או של מחשבה פלילית רגילה.

<לילך וגנר: מחשבה פלילית רגילה כולל פזיזות שזה קלות דעת לגבי התוצאה - - - זה עבירה מאוד רחבה.

<לילך וגנר: התכלית בדרך כלל של ניסיון הרצח הוא עבירה של חבלה בכוונה מחמירה לפי סעיף 3.2.9 לחוק העונשין שבאופן קצת אולי אבסורדי היסוד העובדתי שלו, של גרימת החבלה, החבלה לא צריכה להיות מאוד רצינית אבל הכוונה היא לגרום לחבלה חמורה או לנכות או למום וגם עבירה שהעונש שלה הוא 20 שנות מאסר.

<לילך וגנר: הרבה פעמים כתבי אישום שמתחילים בניסיון לרצח מסתיימים בחבלה בכוונה מחמירה כי בעצם העונש זהה, שהוא 20 שנה.

עאידה תומא סלימאן: אני בכוונה שאלתי את השאלה ואני מודה על ההבהרה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני מבינה שההבהרות האלה מתייחסות לאחר תום החקירה ואיסוף הראיות והערכה מה כתב האישום.

עאידה תומא סלימאן: פה יש לנו פתיחת תלונות על עבירות כאלה- - -

<רינת בניטה: זה מספר התיקים.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: כלומר - - -

<לילך וגנר: לא תמיד.

<לילך וגנר: בסופו של דבר התיק יכול להפתח על ניסיון לרצח ולהסתיים בעבירת חבלה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

שרן השכל: יש לי עוד שאלה נוספת.

שרן השכל: בנוגע לאחר מכן, כאשר אתם מגישים כתב אישום בין אם זה על הריגה או על חבלה חמורה.

שרן השכל: האם השופט מתייחס בסוף לכמות השנים שהוא נותן בפועל ובמקרים הספציפיים שבהם כן העמדתם לדין מה הייתה כמות השנים שהשופט בסוף נתן לפושע?

שרן השכל: האם זה היה חמש שנים מתוך זה או אם זה באמת היה מלוא הכמות, 20 שנה, כלומר האם יש פה משקל גם יותר כבד בסוף - - -

<לילך וגנר: שאלה טובה.

<לילך וגנר: אין לי נתונים של כתבי האישום.

<לילך וגנר: זה מופיע בדו"ח של העונשים שנקבעו על - - -

<רינת בניטה: לא על העונשים כי המשטרה לא אוספת את המידע הזה באשר לעונש הנגזר - - -

<לילך וגנר: אני רק יכולה להגיד שבניסיון המקרים בהם בית המשפט נותן את העונש המירבי בצד העבירה הם מקרים ספורים ביותר.

<לילך וגנר: בית משפט קובע מתחם ענישה לפי מגוון של פרמטרים שקבועים היום בחוק.

<לילך וגנר: ביניהם הנזק שנגרם.

שרן השכל: זאת אומרת שאם הגשתם בסוף על חבלה חמורה הוא יכול גם לצאת עם חמש שנים למרות שהיה כאן ניסיון להריגה - - -

עאידה תומא סלימאן: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: למה לא אוספים את האינפורמציה הזאת?

איילת נחמיאס ורבין: אני תוהה לעצמי למה אין אף גוף.

איילת נחמיאס ורבין: בעיניי המשטרה היא בכלל לא הכתובת לזה, לאיסוף של המידע על העונשים.

שרן השכל: משרד המשפטים צריך לאסוף את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שרינת תמשיכי להעלות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהצורך באיסוף מידע כזה אפשר להתייחס אליו גם בדיון של החברים גם נסיים את זה.

<רינת בניטה: אז כמו שראינו בממוצע נפתחים 24 תיקים מדיי שנה בעבירת ניסיון לרצח של אישה.

<רינת בניטה: בשנתיים האחרונות חלה עלייה של 67% במספר תיקי ניסיון לרצח של אישה בהשוואה ל-8 השנים שקדמו להן שזו עלייה שהיא משמעותית ואנחנו רואים שבשנת 2017 כבר נפתחו בחמשת החודשים הראשונים 25 תיקים בעבירה הזו, ולכן לא תהיה בה ירידה של מספר התיקים בסוף השנה.

<רינת בניטה: מבחינת מאפייני הקורבנות בניסיון לרצח אנחנו רואים ש-127 נשים הן יהודיות ו-114 הן לא יהודיות וגם כאן, כמו בתיקי הרצח, אנחנו רואים ייצוג יתר של נשים לא יהודיות בהשוואה לשיעורן באוכלוסייה - - -

שרן השכל: אבל זה היה גם יכול להיות בגלל אכיפה מוגברת מבחינת המגזר שלפני כן פשוט התעלמו מתלונות או ממקרים כאלו ואולי הזיזו אותם הצידה?

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שזאת הסיבה.

עאידה תומא סלימאן: מעניין אותי למה במקרה הזה הסטטיסטיקה מתייחסית לשתי הגדרות.

עאידה תומא סלימאן: כאילו, יהודיות ולא יהודיות.

עאידה תומא סלימאן: הרי כולם יודעים שיש יהודים, ערבים ואולי זרים.

עאידה תומא סלימאן: למה החלוקה היא לא - - -

<רינת בניטה: אלה נתוני המשטרה והגדרת המשטרה באשר למי יהודי ומי לא יהודי.

שרן השכל: לא יהודים זה כולל אוכלוסיות כמו דרוזים, צ'רקסים ועוד?

עאידה תומא סלימאן: דרוזים הם ערבים, צ'רקסים לא.

שרן השכל: - - - אם הדרוזים יסכימו איתך, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא צריכה שיסכימו כולם איתי.

עאידה תומא סלימאן: לפחות הם דוברים ערבית, יש להם מנהגים ערבים, בואי לא נתווכח על זה.

עאידה תומא סלימאן: בטוח שאני יודעת יותר טוב ממך בעניין הזה.

שרן השכל: אני לא הייתי בטוחה וגם לא הייתי בטוחה אם תשאלי אותם אישית, אבל בסדר נשים את זה בצד.

<אילת אורנשטיין: זו מדיניות מסירת הנתונים שמטרתה למנוע תיוג אוכלוסיות ופגיעה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע את זה, אני לא שמעתי.

אורלי לוי אבקסיס: אולי זה כדי להתאים את הטיפול פר גם, את יודעת, סביבה ופר - - -

עאידה תומא סלימאן: זה היה קורה אם היו אומרים מי ערבי ומי ולא.

עאידה תומא סלימאן: אבל במקרה הזה יהודים ולא יהודים זה לא יתאים.

עאידה תומא סלימאן: מה המטרה?

<אילת אורנשטיין: למנוע תיוג של אוכלוסיות ופגיעה ברגשות של אוכלוסיות.

<אילת אורנשטיין: אגב זו, הפילוח יהודי לא יהודי הוא לא רק בהקשר, חלילה, של נתון זה או אחר, זו המדיניות של המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: הלוואי והרגשות שלנו הם נושא כל כך חשוב.

עאידה תומא סלימאן: באמת.

עאידה תומא סלימאן: נו באמת.

עאידה תומא סלימאן: כדי להבין את הבעיה לעומק צריך לנתח את הנתונים, צריך להכיר את הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: צריך להבין מי כן עלולה להרצח יותר ממישהי אחרת.

עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת לך, בשם כל הנשים הערביות, על כל השייכות הדתית שלהן, אין לנו בעיה לחשוף את הנתונים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דורשים לחשוף את הנתונים האלה.

עאידה תומא סלימאן: והרגשות שלנו לא קשורים לנושא, תאמיני לי.

עאידה תומא סלימאן: מי שאכפת לו מהרגשות שלנו, שיקצה את המשאבים כדי להלחם בתופעה.

עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שהדברים הם לא מכוונים אלייך אישית אבל אני רוצה שתעבירי את המסר הזה.

עאידה תומא סלימאן: עדיף לי פגועה רגשית וחיה מאשר שומרים על הרגשות שלה כמתה.

<רינת בניטה: אז מהסיבה הזו שציינה המשטרה גם לא נמסרו לנו נתונים באשר לעולות שהיו קורבנות לניסיון רצח, לא נמסר לנו הפילוח הזה.

<אילת אורנשטיין: אני חייבת לתקן.

<אילת אורנשטיין: למיטב זכרוני לא התבקשנו למסור על עולות שהיו קורבנות לרצח אלא על עבירות אלמ"ב כנגד עולות.

<אילת אורנשטיין: מה שלא נמסר הוא הפילוח לארצות המוצא.

<רינת בניטה: אז אני אגיד לך שלמסמך הזה שביקשנו לא קיבלנו את הפילוח לפי עולות מהסיבה שציינת קודם לכן, שאתם לא רוצים לתייג אוכלוסיות, ולכן גם פנינו לנתוני הוועדה הבין משרדית באשר לעולות שנרצחו בידי בני זוגן כי גם שם סירבתם למסור לנו נתונים באשר לעולות.

<רינת בניטה: מסרתם נתונים באשר לעולות לוועדת העלייה והקליטה בנושא אחר- - -

<אילת אורנשטיין: תנו לי - - - את הפנייה אני לא מכירה אותה.

<רינת בניטה: אני יכולה להראות לך, הפנייה נמצאת אצלי.

אורלי לוי אבקסיס: אולי נגיש את הבקשה דרך המשרד לעלייה והקליטה.

<רינת בניטה: אנחנו פנינו גם למשרד העלייה והקליטה, תיכף אני אתייחס גם לזה.

<רינת בניטה: ביקשנו לדעת כמו שאמרתי קודם - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה לא שאין להם, הם מסרבים לתתת את זה מפולח ברמה הזו.

<קריאה: הם מסרבים גם לתת לנו.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל הם אמרו שהם נתנו את זה לוועדה - - -

<רינת בניטה: לוועדה הבין משרדית לבדיקת מקרי רצח של נשים בידי בני זוגן יש את הנתונים האלה.

<רינת בניטה: אבל רק באשר לרצח לא באשר לניסיון.

<רינת בניטה: ביקשנו לדעת האם הפרופיל של נשים שהיו קורבנות לניסיון רצח ונשים שנרצחו הוא פרופיל דומה ואנחנו רואים שלא.

<רינת בניטה: אנחנו רואים שברוב המקרים שבהם נשים היו קורבנות לניסיון רצח החשוד אינו בן משפחה ובמחצית מסך המקרים מדובר בכלל באדם שהוא זר לאישה.

<רינת בניטה: כשאנחנו מדברים על המקרים שבהם החשוד הוא בן משפחה זה סך הכל שליש מהמקרים ובתוכם 62%, בערך שני שליש, הם בני זוג.

<רינת בניטה: כך שאם נסתכל על סך כל המקרים שבהם בן הזוג הוא החשוד במעשה של רצח או ניסיון רצח אנחנו נראה שבסך הכל האירוע הזה מסתיים במוות של אותה אישה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא - - -

אורלי לוי אבקסיס: אה, רגע, כאשר זה בתוך המשפחה זה בדרך כלל נסגר במוות?

<רינת בניטה: כשמדובר בחשוד כשהחשוד הוא בן זוג של אישה, אם ניקח את סך מקרי ניסיון הרצח והרצח אנחנו נראה שבסיכמו של עניין ניסיון הרצח מסתיים במוות של האישה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא הגדרת בן זוג כוללת גרוש, כוללת חבר לשעבר, כוללת חבר נוכחי?

<קריאה: כן.

<רינת בניטה: מכוון שלא קיבלנו את נתוני המשטרה באשר לפילוח של העולות פנינו גם אל משרד הרווחה וגם אל משרד העלייה והקליטה.

<רינת בניטה: ממשרד העלייה והקליטה נמסר שהמשרד הוא לא גוף טיפולי ולכן הוא לא מקבל את הנתונים.

<רינת בניטה: צויין שגם משרד העלייה והקליטה לא מקבל בשנים האחרונות באופן סדיר נתונים באשר לעולות.

<רינת בניטה: ממשרד הרווחה קיבלנו תשובה באשר לנהלים שמתקבלים אבל גם להם אין נתונים באשר לנשים שהיו קורבנות לרצח.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, איך למשרד הרווחה אין, הרי הם מטפלים.

<רינת בניטה: נשים שהיו קורבנות לניסיון רצח אין להם נתונים סדורים על הדבר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אין להם דיווח?

<רינת בניטה: יש להם דיווח במסגרת מה שנקרא נוהל האורות האדומים ב- - -

איילת נחמיאס ורבין: אוקיי, יופי, יש להם נוהל אורות אדומים ו?

<רינת בניטה: אז אולי הם ירחיבו על זה כי זה נוהל משותף יחד עם המשטרה.

<רינת בניטה: אני רק רוצה להגיד קודם כל שהמסמך המלא מופיע גם כאן בפרינט אבל גם באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת ולהודות לנועה - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל הנתון על כתבי אישום.

<רינת בניטה: את רוצה שאני אציג נתונים על כתבי אישום?

עאידה תומא סלימאן: כתבי אישום בניסיונות רצח בטח.

עאידה תומא סלימאן: זה נתון מזעזע.

<רינת בניטה: אז אנחנו רואים שמסך התיקים שנפתחו בעבירה זו של ניסיון רצח של נשים ב-30% הוגש, עד למועד סגירת המסמך, כתב אישום בגין העבירה הזו.

<רינת בניטה: ב-71 תיקים שהם 30%.

<רינת בניטה: מבין אלו ב-40 תיקים שהם קצת יותר ממחצית מסך התיקים שבהם הוגש כתב אישום הקורבן היא אישה מהמגזר היהודי וזה בדומה לשיעור הנשים שהיו קורבנות לניסיון רצח בשנים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה תיקים נסגרים בלי כתב אישום?

<רינת בניטה: אנחנו ביקשנו רק את כתבי האישום.

עאידה תומא סלימאן: 70% מניסיונות הרצח לא מוגש בהם כתב אישום.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת?

עאידה תומא סלימאן: אישה שהתמזל מזלה וניצלה מניסיון רצח אבל הרוצח שלה או מי שניסה לרצוח אותה עדיין מסתובב חופשי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הנשים האלה עלולות, חס וחלילה, להרצח כל יום כי הרוצח עדיין מסתובב או מי שניסה לרצוח אותן עדיין מסתובב חופשי.

איילת נחמיאס ורבין: עאידה המילה היא הופקרה, האישה הופקרה.

אורלי לוי אבקסיס: עאידה, יש לנו נתון של אותן נשים אם הייתה תלונה חוזרת- - -

איילת נחמיאס ורבין: קודם התייחסנו לזה כשניסיתי לשאול ולא הגענו לשלב השאלות אבל ניסיתי למשל לשאול סביב נושא כתבי האישום כשיש כמה עבירות, כשיש ריבוי עבירות, הרי לבנאדם שהוא בסופו של דבר אפילו עוד לא הגיעו לרצח, הלוואי, אבל יש ריבוי עבירות, כי היה פה דיון על מה הופך עבירה לניסיון רצח בניגוד לעבירת אלימות "רגילה".

<רינת בניטה: אני אציין רק שביקשנו את הנתון הזה על רקע פלילי של חשודים ברצח ובניסיונות רצח והמשטרה לא מסרה לנו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש הרי כתבי אישום שמורכבים מיותר מאישום אחד, זאת אומרת יותר מעבירה אחת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש משהו חברות הכנסת הנכבדות.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה שעולות לכן הרבה שאלות.

עאידה תומא סלימאן: מה דעתכן שאני אתחיל לתת לכן זמן דיבור ותעלו את השאלות כדי שנקבל את התשובות.

עאידה תומא סלימאן: אז חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ואני אלך לפי הסדר ואנחנו נשלב חבר/חברת כנסת ומישהו מנציגי הציבור.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת תומא סלימאן אני מאוד מודה לך על הדיון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: לא מפתיע, כמובן, אנחנו עושות את זה פה מדיי שנה.

איילת נחמיאס ורבין: רק אני חושבת שכל שנה אנחנו מקוות שנגיע לכאן ויוקצו המשאבים המתאימים, כולל המשאבים שהממשלה התחייבה להם בעבר, שנגיע לכאן והנתונים יהיו יותר טובים, שנגיע לכאן והתחושה תהיה שמשרדי הממשלה מתקשרים ביניהם.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, גם אם אתם מדברים ביניכם התחושה שלנו היא שבאמת בסופו של דבר נשים, בוודאי במגזר הלא יהודי, צריך להגיד את זה בצורה ברורה, מופקרות לגורלן.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אומרת שלא עושים כלום ואני לא אומרת שלמישהו לא אכפת אבל אני אומרת שאנחנו צריכים להבין שלא אכפת מספיק ולא דואגים מספיק.

איילת נחמיאס ורבין: כי למשל תשימו לב מה עובר כאן

איילת נחמיאס ורבין: כחוט השני דרך השאלות שלנו ודרך הדברים שאת אמרת והוצגו גם בדו"ח העצוב והמרתק של הממ"מ זה שבעצם הדבר הזה שנקרא ניסיון רצח הוא כמעט לא מורגש.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: כי הרי כל עבירת אלימות, יכולה להתחיל מאגרוף ולהסתיים ברצח באותו מועד, אבל היא גם יכולה להיות עבירה מתמשכת.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, הרבה מאוד נשים נמצאות על הרצף הרבה הרבה זמן.

איילת נחמיאס ורבין: דעו לכם, מבחינה מקצועית, בכל תחום שהוא, בין אם מדובר בקטל בדרכים ובין אם מדובר בתאונות עבודה, תמיד בודקים את הדבר הזה שנקרא כמעט תאונה.

איילת נחמיאס ורבין: כמעט רצח בהקשרים האלה זה מה שצריך לבדוק.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שצריך לבדוק על פני הרצח, כמה פעמים כמעט קרה רצח.

איילת נחמיאס ורבין: זה עניין מקצועי שמחייב בדיקה.

איילת נחמיאס ורבין: כמה פעמים האישה הזאת כבר הייתה חשופה לאלימות עד כדי כך שהרצח כבר יכול היה לקרות.

איילת נחמיאס ורבין: איסוף המידע.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מבינות פה שאין מישהו שעוקב.

איילת נחמיאס ורבין: נתנה דוברת האדיבה ממשרד המשפטים נתנה לנו לא מעט פיסות מידע אבל פיסות המידע האלה לא מחוברות כי בסופו של דבר אם אנחנו לא יודעים מה מתחם הענישה בבתי המשפט אנחנו בעצם לא יודעים מה המצב ולמשל האם אנחנו צריכים וצריכות לתקן את החוק.

איילת נחמיאס ורבין: האם אנחנו צריכים לעשות משהו בעניין הזה כי אולי אלה מסוג העבירות שמחייבות מתחם ענישה מינימלי.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודע שבמשרד המשפטים שומעים רק ענישה מינימלי, ישר מתחרפנים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו הם - - -

<לילך וגנר: - - -

איילת נחמיאס ורבין: בסדר אבל אני רוצה שאנחנו נדבר על הדברים האלה בצורה מאוד מאוד ברורה ואנחנו מדברים על זה.

איילת נחמיאס ורבין: כי בסופו של דבר כשאנחנו קוראות פה באחד מהנתונים שמחצית מהנרצחות לא מוכרות למשטרה, כלומר עבודת ההסברה שאנחנו עושים וזה באמת חלק מהמשאבים שהממשלה חייבת להשקיע היא לא מספיק טובה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים כל הזמן לזכור, יש אלימות פיזית, יש אלימות מילולית ונפשית ויש אלימות כלכלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני כל הזמן שואלת את עצמי את השאלה האם העובדה שנשים יצאו לעצמאות כלכלית מוגברת ומועצמת כולל במגזר הערבי, במגזר הלא יהודי, האם זה מחזק את מעמדן או שמא זה מחליש את מעמדן.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, האיום בעצם זה שהן מתחילות לצאת לעצמאות כלכלית האם זה משפר את מצבן.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לספר לכם בשני משפטים על עמותה שנמצאת כאן כי אני אוהבת אותה משום שהיא יוזמה מקומית של עמותת בשבילך שמאתרת גברים בעזרת משטרת פתח תקווה ומחלקת הרווחה של פתח תקווה, אנשים פרטיים שלקחו פה יוזמה, שלום קוטלר, יושב ראש העמותה, אילנית, תמר ודב- - -

עאידה תומא סלימאן: איילת.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה חשוב להצביע על זה כי דווקא היוזמות המקומיות הן מאוד חשובות וצריך לברך עליהן גם בטיפול בגברים.

איילת נחמיאס ורבין: לזהות מוקדם, לאתר, לנטר ולא לוותר שלא יהיה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה איתך.

עאידה תומא סלימאן: רק כדי לסבר את האוזן, עוד נתון מדהים, שלפני שבע שנים היה מספר הגברים שטופלו על ידי הרשויות השונות, משרד הרווחה, גברים אלימים, היה 2500 גברים.

עאידה תומא סלימאן: הנתון מהשנה הזו זה עדיין 2500 גברים.

עאידה תומא סלימאן: אז כנראה צריך לעשות משהו שם.

איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה היה לי חשוב לספר על זה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם אותם 2500, אני מקווה שהם לא אותם - --

איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת שאלה, רציתי לשאול אותך תוך כדיי אבל פחדתי שתצעקי עליי - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מצליחה להפחיד אותך איילת?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה סמאח.

<סמאח סלאימה: סאמח סלאימה, אני מעמותת נע"ם ותודה לכל הנוכחים וגם על הנתונים שרובם, לצערנו, מוכרים אבל הם על הנייר.

<סמאח סלאימה: הבנו שרוב הנשים מוכרות למשטרה אבל המשטרה לא מכירה בבעיה שלהן זו אחת מהבעיות שלנו.

<סמאח סלאימה: אחד מהנתונים שחסרים בדו"ח הזה על נשים נעלמות במדינת ישראל.

<סמאח סלאימה: יש נשים שנעלמות והן לא נמצאות בסטטיסטיקה של אף אחד- - -

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת נשים נעלמות?

<סמאח סלאימה: נשים נעלמות שיום אחד הן לא נמצאות בחיים ואנחנו לא יודעים מה עלה בגורלן.

<סמאח סלאימה: היה לנו מקרה של גופת אישה שנמצאה באמצע המדבר ומשטרת ישראל - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה מקרים כאלה אפילו.

<סמאח סלאימה: אנחנו יודעים על יותר מ-20.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לך, אפילו כמה מקרים.

<סמאח סלאימה: כמה מקרים אבל זאת גופה שנמצאה והיא לא הייתה בסטטיסטיקה ומשטרת ישראל באמת חקרה ואמרה שסיבת המוות לא ידועה והיא לא הייתה בשום מקום ונמסר למשפחה על קבורה וכמובן נסגר התיק.

<סמאח סלאימה: חשוב גם לציין, היה לנו גם מקרה של ניסיון רצח של גבר שהיום יושב בכלא כי הוא שוחרר והצליח לרצוח את יסמין אבו סעלוק והוא הורשע בניסיון רצח אבל היה קצת מאוחר מדיי אחרי שנמצאה גופתה של האישה.

<סמאח סלאימה: מהנתונים, מה שאני לומדת, כשמדברים על נשים ערביות ש-30% ממקרי הרצח הרוצח הוא מהמשפחה ואנחנו יותר מ-50% מהקורבנות זה לא אומר שמישהו זר רוצח, זה אומר, וזה מה שמפחיד אותנו בארגוני הנשים, שיש התמקצעות ברצח של נשים ערביות, במיוחד באזור רמלה לוד, 40% ממקרי הרצח נמצאים בלוד- - -

עאידה תומא סלימאן: משלמים עבור הרצח בני המשפחה.

<סמאח סלאימה: בדיוק.

<סמאח סלאימה: שוכרים מישהו ומשלמים לו כסף, והיו לנו כמה מקרים כאלה, אז בן הזוג אחרי זה מקבל, כמובן, פיצוי על נפגע עבירה, שתבינו, לפי החוק.

<סמאח סלאימה: והיה לנו מקרה של גבר שהזמין רצח - - -

עאידה תומא סלימאן: ואין שום בעיה שיקבל את הילדים לחיקו - - -

<סמאח סלאימה: מקבל את הילדים, אם זה רכוש, חלקת אדמה שרבו עליה וכמובן הדבר הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: הרצח משתלם מה שאת אומרת.

<סמאח סלאימה: הרצח משתלם ביותר והיה לנו מקרה של אישה שנרצחה שבעלה או הגרוש שלה או מי שביקשה להתגרש ממנו קיבל 70 אלף ₪ ממדינת ישראל והוילה, כמובן, שחשקה נפשה בו.

<סמאח סלאימה: אז מהבחינה הזאת חשוב לשים את הדברים על השולחן ולקרוא לדברים בשמם.

<סמאח סלאימה: אני מציעה לעשות גם תכנית הגנה.

<סמאח סלאימה: הבנו שמשטרת ישראל לא יכולה להרשיע בניסיונות רצח ופגיעה קשה בנשים.

<סמאח סלאימה: אני מבקשת להגן על הנשים שהמפגע בהן שוחרר כי לא יכלנו להכניס אותו לכלא.

<סמאח סלאימה: נשים כאלה חיות בטרור יום יומי ויש לנו עשרות מקרים כאלה.

<סמאח סלאימה: באולם הזה העידו 60 נשים מאויימות שאף אחד לא מתייחס אליהן.

<סמאח סלאימה: חשוב גם הנושא של נפגעי עבירה והזכויות של המשפחות.

<סמאח סלאימה: יושבת פה אמא של אלא בהאר שנרצחה ב-2010, נסגר תיק החקירה בלי להודיע לה על כך והיא לא ידעה שהדבר הזה קיים.

<סמאח סלאימה: למרות שמפכ"ל המשטרה הבטיח לה, שוב, באולם הזה, לעדכן - - -

אורלי לוי אבקסיס: באיזה תואנה נסגר תיק החקירה?

<סמאח סלאימה: יש היום שני עורכי דין שמטפלים במשפחה ועדיין לא מקבלים את האינפורמציה מהמשטרה למה נסגר התיק.

<סמאח סלאימה: אפילו את המידע הזה אין לאמא הזאת והיא היום צריכה לעבוד, לשלם לעורכי דין כדי לרדוף אחרי משטרת ישראל ש- - -

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, סמאח, שגם במקרה של סוהא מנסור המחנכת שנרצחה בטירה, התיק של החקירה של הרצח שלה נסגר כמה חודשים אחרי הרצח.

עאידה תומא סלימאן: אני קטונתי מלהבין.

עאידה תומא סלימאן: רצח מתבצע, אישה נרצחה.

עאידה תומא סלימאן: יש גופה אז בטח יש רוצח.

עאידה תומא סלימאן: למה ממהרים לסגור את התיק?

עאידה תומא סלימאן: למה יש תיקים שנשארים פתוחים שנים על גבי שנים?

עאידה תומא סלימאן: למה פתאום התיק הזה נסגר?

עאידה תומא סלימאן: עוד משהו, נרמין מוגרבי וסודוס שמרוח, אמא ובת שנרצחו בשנת 2015.

עאידה תומא סלימאן: אני קיבלתי תשובה על שאילתא ששלחתי, שב-10.12 כבר באותה שנה הוגשו כתבי אישום.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי, ותתקנו אותי, כאילו באותה שנה אחרי חודש אני מקבלת תשובה שאחרי חודש הוגשו כתבי אישום.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי לא הוגשו כתבי אישום בשני המקרים האלה.

עאידה תומא סלימאן: לפי המשפחה לא הוגשו כתבי אישום או שהם לא יודעים.

איילת נחמיאס ורבין: את קיבלת תשובה לשאילתא שהוגשו כתבי אישום?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: חודשיים אחרי הרצח אז אני ארצה גם לדעת מה קורה.

<סמאח סלאימה: משטרת ישראל עד 2012 נתנה לנו את הפילוח שנטען פה על רגישות תרבותית, נתנה לנו פילוח על זה ועל רקע לאומי, הלאום של הקורבן, ופענוח מקרי הרצח ויצא ש-80% ממקרי הרצח נגד נשים ערביות לא מפוענחים.

<סמאח סלאימה: במקום לטפל במקרים הפסיקו לתת לנו את הנתונים אבל אנחנו עוקבים ויש לנו את הנתונים והגיע הזמן לטפל בזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה גברתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: אני הייתי גם בדיון הראשון ורוצה גם עוד הפעם להודות לך על הדיון החשוב הזה.

מסעוד גנאים: לצערי הרב את התופעה הזו של רצח נשים היא מבישה והיא מסוכנת והיא הולכת ומחמירה יותר.

מסעוד גנאים: הייתי אומר בסוגריים משכללת משום שסמאח דיברה על מה שקורה בקשר לרצח נשים שנכנס לשם כל העניין של כנופיות הפשע והרוצחים שסוחרים אותם כדי להרוג נשים וכדי לרצוח נשים.

מסעוד גנאים: המדאיג ביותר זה שני הנתונים שהוזכרו בדו"ח של הממ"מ.

מסעוד גנאים: הראשון זה שכמחצית מהנרצחות התלוננות במשטרה ושליש מהן מוכרות לגורמי הרווחה.

מסעוד גנאים: השאלה החשובה ביותר ושאנחנו עדים לה בשטח שאישה שבעלה אלים מאיים עליה מתלוננת במשטרה, רובם, לפי הסטטיסטיקה גם, כאשר הוא מרצה את העונש שלו הוא יוצא ורוצח אותן.

מסעוד גנאים: אז האישה המוכה, המאויימת ברצח מוצאת את עצמה בלי ישע, בלי גב.

מסעוד גנאים: אז אם את הגב הזה לא נותנת המשטרה וכל הגורמים האחרים, אבל המשטרה בעיקר, אם לא נותנת מענה לאישה הזו שהיא יכולה להגן עליה ושיש מי שיעמוד לצידה הרצח ימשיך לצערי לחגוג וכל אחד, כל בעל, כל בן משפחה, יראה שזה עניין קל מאוד לרצוח אישה.

מסעוד גנאים: הנתון השני והאחרון המדאיג הוא הפענוח.

מסעוד גנאים: לא הפענוח זאת אומרת החקירה ויש חשוד ויאללה מצאנו אותו, לא, בסוף רוצים לראות מי הרוצח הזה שיעמוד לדין וייענש.

מסעוד גנאים: ואלה הם מעטים לצערי הרב.

מסעוד גנאים: במיוחד במקרי הרצח של הנשים הערביות.

<אילת אורנשטיין: אני מבקשת להתייחס רגע לנתוני הפענוח אם אפשר כי זה באמת חשוב להשיב עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: כן.

<אילת אורנשטיין: אני אתחיל מנתוני פענוח רצח ממניעים שונים לא על ידי בני זוג, ללא בני זוג.

<אילת אורנשטיין: בני זוג בדרך כלל החשוד הוא ידוע דיי מהר.

<אילת אורנשטיין: ב-2016 מתוך שבע נשים במגזר היהודי 4 כתבי אישום, 3 תיקים בחקירה.

<אילת אורנשטיין: שש נשים במגזר הלא יהודי, מהן 5 כתבי אישום ואחד בחקירה.

עאידה תומא סלימאן: באיזה שנה?

<אילת אורנשטיין: 2016.

<אילת אורנשטיין: ב-2017 אני מייד אפרט, שתי נשים במגזר היהודי - - -

<לילך וגנר: אבל היו 20 ומשהו - - -

<סמאח סלאימה: היו 11 מקרי רצח זה לא ארבעה מקרים שהיתה דקירה בתוך הבית ודקירה בתוך הבית הרבה יותר קל מנשק בלתי חוקי - - -

<אילת אורנשטיין: אני מדברת כרגע על משהו אחר.

<אילת אורנשטיין: אני מדברת על פענוח.

<אילת אורנשטיין: אחוזי הפענוח הם גבוהים, אחוזי כתבי האישום הם גבוהים.

<לילך וגנר: אבל כתוב שהיו 11 מקרי רצח.

<לילך וגנר: את מדברת על 4 מתוך 7.

<לילך וגנר: מה עם הששה - - -

<אילת אורנשטיין: הקראתי מניעים שונים, עכשיו אני אקריא בני זוג.

<אילת אורנשטיין: ב-2016 מתוך 6 נשים במגזר היהודי 6 כתבי אישום.

<אילת אורנשטיין: 5 נשים במגזר לא יהודי, 4 כתבי אישום ותיק נוסף בחקירה.

<אילת אורנשטיין: ב-2017, 9 נשים במגזר היהודי מהם 7 כתבי אישום ושניים אותו נאשם.

<אילת אורנשטיין: לא היו נשים במגזר הלא יהודי שנרצחו על ידי בני זוג עד עכשיו 2017 - - -

עאידה תומא סלימאן: מה עם הסטטיסטיקה של 2015?

עאידה תומא סלימאן: למרות שאני - - -

<אילת אורנשטיין: אנחנו נאתר אותה היא כרגע לא במסמך - - - אבל נתוני הפענוח הם גבוהים וכתבי האישום הם גבוהים וצריך להגיד את זה.

<סמאח סלאימה: יש רשימה שמית, בוא נעבור - - -

<קריאה: זה הגיע מהממ"מ הנתונים האלו?

<קריאה: אלה נתונים של המשטרה.

<אורלי אלמגור: לא ראינו באמת הבדל, אני חושבת שזה מה שמתייחסת נציגת המשטרה, לא ראינו הבדל בכתבי אישום בין יהודים ללא יהודים בהקשר הזה.

<אורלי אלמגור: אולי לזה את מתייחסת, הכל ביחד זה אחוז של התיקים של כל האוכלוסייה מסך התיקים.

<אורלי אלמגור: זאת אומרת, לא ראינו כאן משהו שאומר שאצל הערבים יש פחות כתבי אישום.

עאידה תומא סלימאן: בשנתיים האחרונות יכול להיות למרות שאני לא רוצה, אני רוצה באמת לעבור על הרשימות, ואני לא יודעת אם הם כוללות כמה - - - זה יוצא אצלך שב-2016 כמה נשים ערביות נרצחו על ידי בן זוגן או מסיבות אחרות?

<אילת אורנשטיין: 6 נשים ממניעים שונים ללא בני זוג ועוד 5 נשים, 11.

<סמאח סלאימה: יפה, לפי זה 13.

<סמאח סלאימה: אז בואו תראו - - -

<אילת אורנשטיין: אני חייבת להגיד שיש פה כמה נתונים שהם לא בדיוק עם הנתונים שלנו - - -

<קריאה: - - - מפכ"ל המשטרה לא למסור חלק מהמידע אז סליחה, עם כל הכבוד.

<אילת אורנשטיין: רשמתי לי, סליחה.

<אילת אורנשטיין: ניסיון לרצח 2017 קורבן אישה אנחנו נתנו נתון של 20, פה הופיעו 25 - - -

<רינת בניטה: לא, אתם נתתם של 25.

<קריאות: - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, זה סקנדל, אני חושבת שאחת הבעיות שמתגלות מהעבודה שעשו במרכז המחקר זה שאין תיאום קודם כל בין הרשויות עצמן בסטטיסטיקה כאשר אני לא יודעת כמה אפשר לטעות בסטטיסטיקה של גופת אישה והנתונים של המשרד הזה לא מתאימים לנתונים של המשרד הזה ועכשיו אפילו בנתונים שנמסרו למרכז מהבט"פ והנתונים שאתן מביאות איתכן אין תיאום.

עאידה תומא סלימאן: אז אין התאמה וזה מאוד בעייתי, זה מאוד בעייתי ואני חושבת שזה משקף למה אנחנו מתקשים לטפל בבעיה הזו.

עאידה תומא סלימאן: פרופ' יפעת ביטון, בקצרה.

<יפעת ביטון: תודה רבה גברתי יושבת ראש הוועדה.

<יפעת ביטון: אני רוצה לומר שני דברים.

<יפעת ביטון: קודם כל להמשיך מהנקודה שדיברתן עליה כרגע, ממחקרים שאנחנו עושות, אני נמצאת פה גם כיו"ר מרכז תמורה וגם כחברה בקוסט שהייתי נציגת מדינת ישראל לנושא רצח נשים באיזשהי קבוצת מחקר אירופאית.

<יפעת ביטון: המחקרים שלנו הראו במובהק שיש רציחות רבות שפשוט נסתרות מהעין.

<יפעת ביטון: חברתי דיברה פה על נשים נעלמות.

<יפעת ביטון: יש נשים ש"נמצאה מתה במיטתה".

<יפעת ביטון: אנחנו מכירות את הסיפור של שמעון קופר.

<יפעת ביטון: רק בדיעבד מערכת המשפט בישראל 20 שנה אחרי זה הייתה מסוגלת בעקבות תכנית בעובדה, אגב, לא בגלל שהמערכת היא כל כך מתוחכמת, הצליחה לאתר שתי נשים שנרצחו.

<יפעת ביטון: כלומר, עם כל הכבוד, קודם כל צריך לעשות סטנסרטיזציה של הנתונים, זה ברור, אבל גם אם הייתה סטנדרטיזציה בוודאות המספרים נמוכים.

<יפעת ביטון: כלומר אנחנו צריכות לשכלל כלים שיאפשרו לאתר את כל מקרי רצח הנשים שפשוט נסתרים מן העין, זאת הבעיה האחת.

<יפעת ביטון: הדבר השני שאני רוצה בקצרה לומר זה כמובן כל המערכת של הפיצויים.

<יפעת ביטון: פה שוב נאמר, קיבל מהמדינה 70 אלף ₪.

<יפעת ביטון: אני רוצה להזכיר, מדינת ישראל לא נותנת שקל למשפחות של קורבנות עבירה וזה חשוב לי להדגיש את זה.

<יפעת ביטון: מה שהיה פה זה שהוא "הרוויח" מכל מיני דברים מהרצח שלה.

<יפעת ביטון: אבל חשוב לי להדגיש שאנחנו מנהלות פה מאבק מאוד קשה.

<יפעת ביטון: כמשפטנית אני אומרת, שפיתחה את התחום הזה והנושא הזה, אנחנו מנהלות מאבק מאוד עיקש בלהשיג פיצויים, התחום הזה מאוד פרוץ ומאוד עלוב, מאוד קשה לעשות את זה.

<יפעת ביטון: לאחרונה בית המשפט העליון קבע שאפשר יהיה לקבל פיצוי, יש פיצוי מכוח סדר הדין הפלילי, בית המשפט קבע שזה יינתן רק סכום אחד.

<יפעת ביטון: גם אם יש חמש בנות לאישה שנרצחה וגם אם יש שתיים.

<יפעת ביטון: זה היה בפסק דין במקרה שבו אישה באמת נרצחה.

<יפעת ביטון: פסק דין טוייק, שאישה נרצחה שם, אז אנחנו קיבלנו על שלוש בנות את אותו סכום וגם אם הייתה אחת או 20 זה היה אותו דבר.

<יפעת ביטון: ואני רוצה כן, למרות זאת, לעודד מאוד את המשפחות, יש לי פה משפחה אחת איתי קרובה ואהובה, המשפחה הראשונה שיצאנו איתה לדרך של ניר אלימלך, אחיה של ענת אלימלך, זכרה לברכה, שנרצחה בדם קר ועוד העלילו עליה שהיא הרוצחת.

<יפעת ביטון: אחד הסיפורים המזעזעים המוכרים לנו בחברה הישראלית.

<יפעת ביטון: ואנחנו הגשנו את התביעה הראשונה על רצח של אישה נגד רוצח ונגד מי ששיבשו את הזירה וגם נגד המשטרה.

<יפעת ביטון: אני מעודדת, למרות הקשיים, לבוא ולתבוע.

<יפעת ביטון: שימו לב, אני זורקת שוב את הכדור הזה לחברות הכנסת היקרות שיש כאן, כולכן.

<יפעת ביטון: כשאנחנו מגיעות לתביעות אזרחיות אם הגבר התאבד כמו במקרה של ענת ז"ל אין קביעה משפטית שהוא רצח אותה.

<יפעת ביטון: אנחנו ניהלנו 8 שנים תביעה בבית משפט למשפחה.

<יפעת ביטון: שיחקנו אותה חוקרות משטרה כדי להוכיח שהיא בכלל נרצחה.

<יפעת ביטון: אני מבקשת מכן לתת את הדעת על הדבר הזה.

<יפעת ביטון: לסייע לנו עם העברת הצעת חוק שאומרת, כאשר יש קביעה משטרתית שהיא נרצחה מכוון שאי אפשר להעמיד אותו יותר לדין שזאת תהיה קביעה מקובלת בבית משפט.

<יפעת ביטון: לא יעלה על הדעת שאנחנו נוכיח רצח.

עאידה תומא סלימאן: תעבירי את הצעת החוק לוועדה ואנחנו נדאג לטפל בזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק חייבת להגיד שאתמול קיימתי פגישת עבודה עם נציגות משרד המשפטים בעניין השירותים שניתנים לנפגעי עבירה ובמיוחד אם העבירה היא עבירה המטה את הזכויות של הקורבן.

עאידה תומא סלימאן: ועכשיו בדיוק אני נזכרת שהתכנית לסיוע משפטי למשפחות של הנרצחות ולנפגעות עבירה, האם היא גם מוגשת לנשים שהתלוננו על ניסיון רצח?

<לילך וגנר: אני צריכה לבדוק את זה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני חושבת שלא - - -

<קריאה: עבירות של אלימות מינית לדעתי וזה לא נחשב לאלימות מינית.

<קריאה: צריך אלימות מגדרית ולא מינית.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נבדוק את זה, זה רק עלה לי תוך כדיי.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה גברתי.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: כמה דברים.

שרן השכל: קודם כל חלק מהדברים שנאמרו פה הם פשוט מזעזעים.

שרן השכל: באמת בגדר מחדלים ועוד אנחנו מגיעים היום לוועדה ואנחנו מבינים שהמצב נהיה יותר ויותר טוב עם השנים.

שרן השכל: אז לחשוב מה היה לפני כן זה בכלל נראה לי קטסטרופה אחת גדולה.

שרן השכל: בנוגע למה שנאמר פה על ידי כמה מהדוברים כמובן שידונו בזה.

שרן השכל: בנוגע לקביעה המשטרתית לרצח, זה משהו שאני אישית גם כן, אני אסתכל פנימה כדי לראות אם ניתן להעביר את זה כמובן בחקיקה.

שרן השכל: כמה מהדברים שסמאח אמרה שבאמת נשמעים לי מזעזעים.

שרן השכל: נתונים כמה נשים מוגדרות נעדרות.

שרן השכל: תנו לנו את הנתונים האלה אבל נגיד נעדרות מעל לחודש.

שרן השכל: חודש אנחנו כבר יודעים זה לא מישהי שיצאה לבלות יומיים או נסעה לאיזה חופש לשבוע, חודש אני חושבת שזה זמן מספיק גדול כדי לומר האם יש פה משהו רציני שנמצא מאחורי זה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים מהמשטרה שתעביר גם נתונים כאלו.

שרן השכל: האם זו תופעה הרבה יותר - - - האם זה משהו שאנחנו חייבים לטפל בו כמה שיותר מהר כי הוא משהו שבעצם מתעלמים ממנו.

שרן השכל: הנושא של הסכסוך הכספי שהבעל לאחר הרצח הוא המרוויח העיקרי.

שרן השכל: רצחת וירשת.

שרן השכל: איך אנחנו מטפלים בנושא הזה?

שרן השכל: אסור לתת לדבר כזה לקרות.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים לתת לגברים מוטיבציה לצאת ולרצוח את הנשים שלהם.

שרן השכל: כרגע, אם זה המצב הנוכחי זה מה שקורה בפועל.

<סמאח סלאימה: גם הזכויות של הסבים והסבתות על הילדים שאחרי הרצח פשוט הבעל לוקח והאמא של הנרצחת לא רואה את הילדים.

שרן השכל: אז גם זה אנחנו חייבים לראות איך אנחנו מטפלים בזה.

שרן השכל: מהנתונים שמופיעים גם פה, תודה רבה לממ"מ, תודה רבה ליושבת ראש הוועדה שבאמת מקיימת את הדיון הזה, תודה על כל המידע אני גם אעבור עליו יותר לעומק מאוחר יותר, אבל ממה שדיברנו פה היום 50% ממקרי הרצח מוכרים למשטרה.

שרן השכל: זאת אומרת שאולי אנחנו לא יכולים מראש להציל 50% מהם אבל יש 50% שיכלנו לעשות משהו.

שרן השכל: מה קרה שם, איך אנחנו בונים מנגנון יותר טוב.

שרן השכל: תבואו, תביאו לנו פתרונות איך בונים מנגנון יותר טוב שלא יהיו 50% מהנרצחות הללו.

שרן השכל: אנחנו יכולנו למנוע אותם.

שרן השכל: שליש מהן התלוננו למשטרה לפני כן.

שרן השכל: זה ממקרי הרצח, גם ממקרי הרצח שמוכרים.

שרן השכל: מה עם הנשים שמפחדות להתלונן.

שרן השכל: איך אנחנו בעצם מייעלים את המנגנון הזה ונותנים לנשים מקום לבוא ולהתוודא, להתלונן בדרך כזו שהיא לא תפגע בהן לאחר מכן.

שרן השכל: איך אנחנו בונים צעדים כאלו.

שרן השכל: זה שאלה גם למשרד הרווחה.

שרן השכל: מהנתונים שהופיעו אומרים שיש עלייה של 67% בתיקים שנפתחו על ניסיון לרצח.

שרן השכל: אנחנו רואים עלייה אדירה במגזר הערבי.

שרן השכל: לא יכול להיות שלפני כן לא היו מקרי אלימות, זה לא ייתכן.

שרן השכל: האם אנחנו בתקופה שבה יש יותר מקרי אלימות מאשר בעבר או האם יש יותר אכיפה וטיפול ואם יש יותר אכיפה - - -

<אילת אורנשטיין: יכול להיות שיש עלייה בתלונות פשוט וזה דווקא - - -

שרן השכל: נכון לחלוטין וזה חיובי - - -

עאידה תומא סלימאן: בואו לא נזקוף את זה למשטרת ישראל אכיפה וטיפול.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו העבודה הקשה שארגוני הנשים עושות - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, אבל תעצרו, יש עלייה בנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: יש עלייה על מה אנחנו מברכים?

עאידה תומא סלימאן: אני לא בירכתי, את שמעת אותי מברכת?

אורלי לוי אבקסיס: לרגע היה נשמע - - -

שרן השכל: כן אפשר גם לברך, סליחה, גם אפשר לברך כאשר אנחנו רואים עלייה לא בגלל שיש עלייה אלא בגלל שהמשטרה לוקחת את זה יותר ברצינות - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, סליחה, סליחה, שרן, מברכים על זה שהמשטרה - - -

שרן השכל: מטפלת- - -

עאידה תומא סלימאן: מטפלת ברגע שאני רואה שלא 70% מניסיונות הרצח אין להם פענוח.

עאידה תומא סלימאן: זה תפקידה של המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: תפקידן של הנשים הן עשו אותו, הלכו והתלוננו.

עאידה תומא סלימאן: זה אני מברכת את הנשים שקיבלו את האומץ.

עאידה תומא סלימאן: אבל את המשטרה אני רוצה פענוח יותר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה כתבי אישום יותר, אני רוצה הגנה יותר, אז אני מברכת.

עאידה תומא סלימאן: כי להגיד לך את האמת, אנחנו מדברות על מקרי ניסיונות רצח, אני עכשיו מטפלת במקרה של אישה של ניסיון רצח שהגרוש שלה גר בקומה מתחתיה, הכניסה מהצד השני, הוא ניסה לרצוח אותה, הוציאה נגדו צו הרחקה ומניעה, הוא חי מתחתיה, המשטרה, אתן יודעות מה היא עושה?

עאידה תומא סלימאן: היא מגיעה פעם ביום, מסתובב השוטר בניידת והולך הבייתה וכך מגנים עליה.

עאידה תומא סלימאן: נו, אני לא אברך על עשייה כזו.

שרן השכל: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני התחלתי את דבריי בכך שמה שנעשה הוא לא מספק והמקרים הם מקרים מזעזעים ומה שאנחנו שומעים באמת מחריד וכן צריך לטפל וצריך לעשות.

שרן השכל: עם זאת אפשר גם לברך את המשטרה על כך שאם בעבר לחלוטין לא היו לוקחים ברצינות את התלונות האלה היום אולי יש מישהו שישמע אותם, היום הן יותר נכונות גם לבוא ולהתלונן.

שרן השכל: המצב לא מושלם, הוא רחוק מלהיות מושלם, יש עוד הרבה דברים שצריך לעשות, אבל חשוב גם שנעשה את זה בשיתוף פעולה טוב וכאשר המשטרה יודעת שאנחנו מאחורה מעריכים את העבודה הזו אז אולי הם גם יהיו יותר נכונים להקשיב ליותר נשים וכשאנחנו מעבירים יותר תלונות לבוא ולהתייחס אליהן יותר בכובד ראש.

שרן השכל: עוד דבר אחד שיש לי לומר.

שרן השכל: חסר לנו עוד מידע ואנחנו יודעים נגיד על 81 תיקים שהוגש כתב אישום, חסר לנו מידע כמה הורשעו, מה היה העונש, האם העונש באמת תואם את חומרת העבירה, האם באמת מישהו מעניש אותם על זה והכי חשוב, אחרי שהם השתחררו מהכלא האם הם חזרו להתעללות וניסיונות רצח ולדברים כאלה או האם היה באמת שיקום בכלא על הדבר הזה.

שרן השכל: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה שרן.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד דבר אחד ותסלחו לי שאני אומרת, אני לא מצליחה להתאפק.

עאידה תומא סלימאן: המשטרה צריכה לעשות את המוטל עליה אם היא יודעת שאנחנו מברכים או לא מברכים, זה תפקידה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא צריכה להיות להקת עידוד לשום גורם משטרתי.

עאידה תומא סלימאן: הם יעשו את העבודה שלהם ואני אבקר אותם יום ולילה עד שיעשו אותה כמו שצריך ועד שיגנו על הנשים ואני לא צריכה לעודד אותם, זה התפקיד שלהם.

עאידה תומא סלימאן: הם אמונים על בטחון הנשים והאזרחים באופן כללי ובינתיים אני לא רואה שעושים את זה כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת אבל אם נתונים כאלה ועם כאב לב כזה אי אפשר לעבור בשקט על זה.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למנהלת הוסטל מפתחות, איילת גינדי, שגם השתתפה בדיון הקודם, אני יודעת שאתם גם בסכנת סגירה ואנחנו בבוקר קיימנו דיון שיזמתי בוועדת עבודה ורווחה על הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת קצר וקולע.

<איילת גינדי: קודם כל תודה רבה על זכות הדיבור.

<איילת גינדי: אני רוצה רק אולי ברשות

<איילת גינדי: כם לתת פוקוס על שני נתונים שהם מאוד מאוד חשובים.

<איילת גינדי: אני לא חשבתי בחיים שלי מגינה על עבודת המשטרה, אני כן רוצה להגיד שצריך לזכור ש-33% מנשים שיוצאות מהמקלטים מוצאות את עצמן בחזרה עם בני זוגן.

<איילת גינדי: אני אומרת את זה לא כחלילה כביקורת על הנשים אלא כביקורת עלינו שאנחנו לא משקיעים מספיק בחולייה המאוד מאוד חשובה שפוגעת בנשים האלה וזה הגברים האלימים.

<איילת גינדי: דיברת על 2500 ואמרת בזהירות שאת מקווה שזה לא אותם 2500.

<איילת גינדי: אז גברתי אני רוצה להגיד לך שחלק גדול מאוד מה-2500 זה אותם 2500 שטופלו בשנים עברו ואין שום גידול בתשומות של טיפול בפוגעים עצמם.

<איילת גינדי: ואם אנחנו לא נגדיל את התשומות בטיפול בפוגעים אנחנו נמצא את עצמנו שוב חוזרים עוד פעם ועוד פעם לאותה נקודה.

<איילת גינדי: אנחנו נמשיך להשקיע במקלטים לנשים מוכות, נמשיך להרחיק את הנשים מהבית במקום לטפל בפוגעים.

<איילת גינדי: אני רוצה להזכיר שגם גברים שרצחו את נשותיהם חוזרים חזרה לזוגיות שנייה.

<איילת גינדי: אז אני רוצה לדבר בשם הנשים, אלה שנרצחו, לצערנו כבר אבוד לנו, אני רוצה לדבר בשם אלה שעוד לא נרצחו.

<איילת גינדי: ודיברה חברת כנסת איילת ורבין על כמעט רצח, אני רוצה לדבר על כל אלה.

<איילת גינדי: אני מנהלת מרכז שיכול לתת מענה ל-11 מטופלים בלבד.

<איילת גינדי: יש 1500 גברים בכלא שפוגעים בנשים.

<איילת גינדי: איזה מיקרו אחוז זה.

<איילת גינדי: אז מדברים על סגירת הוסטל, אני לא רוצה בכלל לחשוב על סגירת הוסטל, אני רוצה לחשוב על איך אנחנו מעצימים את המענים האלה.

<איילת גינדי: ולא צריך להמציא את הגלגל מחדש, ראינו בוועדה הקודמת 500 אלף ₪ כדי לגבש עקרונות לגברים פוגעים.

<איילת גינדי: לא צריך לגבש את העקרונות האלה, יש מחקרים, יש דברים שעובדים, צריך להעצים את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שבתכנית הממשלתית למאבק באלימות יש תכנון להעלות את ההשקעה בטיפול לגברים אלימים רק שלא הקצו תקציבים לזה.

עאידה תומא סלימאן: ממש אפשר להשקיע.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך חברת הכנסת עאידה סלימאן על הדיון המאוד חשוב הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני ישבתי והקשבתי ומראש אני מתנצלת, יש לי דיון נוסף, אני אצטרך לצאת, ומהנתונים שקיבלנו לא רק שיש חוסר נורא גדול, ולכן זה שם אותנו באיזשהי מציאות לוטה בערפל כדי לדעת איך אנחנו מתחילים לטפל אנחנו צריכים לקבל את הנתונים האמיתיים וכשאני מדברת על עלייה זאת אומרת שאפילו לא הצלחנו לעצור את התופעה, היא הולכת ומתרחבת וגם כאשר יש כבר פניות למשטרה עדיין למעלה מ-50% מגיעים לכדי, תסלחו לי, הצלחה של הניסיון רצח.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאני מסתכלת על הוראה של מפכ"ל המשטרה שאומר לגבי החלק האחר, שלא נקבע שזה על ידי בן זוג או בן משפחה, שהוא ממש שם במו ידיו וילון כדי שלא נוכל לדעת מאיזה סיבות הם נרצחו.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני באה ואני אומרת, סליחה, אולי יש פה מניפולציה כי בחלק מהנשים שכביכול מוגדרות שלא על ידי בני זוג או בני משפחה יש שם בהחלט נשים שנפגעו על ידי בני זוג פשוט לא הצליחו להוכיח את הקשר או אותה אישה שנמצאה, יצאה לה לטייל באמצע המדבר, ולכן מצאה את מותה- -

עאידה תומא סלימאן: כן, יש לנו הרגל כזה.

אורלי לוי אבקסיס: - - איפה היא מופיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אם היא מופיעה בנתונים החסרים זאת אומרת שהנתונים הם לא רלוונטיים למה שקורה במציאות.

אורלי לוי אבקסיס: אם אותה אישה הייתה מאויימת ופתאום היא נעלמה מהרדאר ולא טופל ולא מצאו את הרוצח, אולי אפילו גם לא מצאו את הגופה, אנחנו צריכים להבין שיש פה נתונים שהם לא רלוונטיים והם לא מציגים את התמונה, ולכן קשה לנו לרדת לרזולוציות ולהבין איך לטפל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל עם העלייה המתמדת הזאת אנחנו לא יכולים לישון בשקט כי משהו פה, כנראה, לא נעשה כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לעניין כמה מגישות או כמה פותחות בתביעה או בתהליך של תלונה, אנחנו צריכים לזכור כמה רציחות מתרחשות מדיי שנה וזה גרף שהולך ועולה ומה הן הנסיבות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה בואו נפתח את זה, בואו נעשה סיעור מוחות.

אורלי לוי אבקסיס: אולי בכלל יש פה נסיבות מסוימות שצריך להבין שמשהו בחברה השתנה ואולי צריך לטפל בזה בטיפול אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אני בשוק מדוע אין פה טיפול הוליסטי.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על ילדים שנמצאים בתוך בית שהדוגמה והמודל שלו זה אלימות בתוך המשפחה, זה השפלה של האמא, מה אתם חושבים שייצא מהילד הזה בלי טיפול?

אורלי לוי אבקסיס: מה אתם חושבים, איזה דוגמה הם יקחו ואיך הם יתנהלו כאשר הם יהיו בוגרים ויצטרכו להעמיד בית משלהם.

אורלי לוי אבקסיס: לא טיפלנו בזמן, לא עצרנו את המקרה של הדור הבא.

אורלי לוי אבקסיס: ואני חושבת שזה זילות, לא רק זילות, של איזה זילות בחיי אדם.

אורלי לוי אבקסיס: וכל ההרס מסביב כל הצער, עזבו, אתם יודעים מה, בואו לא נדבר על רגשות.

אורלי לוי אבקסיס: אמרת, עאידה, בואי לא נדבר על - - - זה פני החברה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: מישהו פה נרדם בשמירה.

אורלי לוי אבקסיס: זה שהאבות האלו לא מקבלים טיפול, גם הילדים חושבים שזה בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הם הרבה פעמים הולכים עם הצד החזק.

אורלי לוי אבקסיס: כי ככה הם שורדים.

אורלי לוי אבקסיס: ככה נבנים דפוסי התנהגות.

אורלי לוי אבקסיס: פרויד אמר את זה לפנינו.

אורלי לוי אבקסיס: עד היום לא באמת שברו את ה- - - זה דפוסי התנהגות שנקבעים בגיל הזה והולכים עם הילדים האלו הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר עוד דבר.

אורלי לוי אבקסיס: זה שאנחנו עוברים לסדר היום עם ההוראה של לשכת המפכ"ל, איך הם מתכוונים לטפל שם למעלה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה שם בעצם זיכוך על התמונה האמיתית אז גם אוקיי, אנחנו מתדיינים פה, לא באמת שמים את האצבע על הבעיה ויכול להיות ששם כמו שהם קיבלו את התגובה של בג"ץ בעניין אחר לחלוטין שהם אומרים לדוגמה - -

עאידה תומא סלימאן: זהו, רציתי להגיד לך, אם כבר.

אורלי לוי אבקסיס: - - יש מציאות אלטרנטיבית אוקיי.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מאמינה בדבר הזה ואני חושבת שמתחבאים פה מאחורי המספרים כדי לעשות לנו מניפולציה שלא נדע כמה הדבר הוא נורא וכמה ההיקף הוא גדול.

אורלי לוי אבקסיס: ועל זה צריך לפנות ולבקש נתונים יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אם צריך לפי חופש המידע אז לפי חופש המידע.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל הנושא של מסד נתונים ברור וסטנדרטיזציה של המידע וחשיפה אמיתית של המידע זה דבר שמחוייב כדי להבין את גודל הבעיה וכדי ללמוד אותה נכון.

עאידה תומא סלימאן: כשהופעתי ב-2014 מול הוועדה הבין משרדית ואמרתי תזהרו, כל הנושא של רצח נשים ערביות עובר מבן משפחה לבן זוג, הם לא רצו להאמין.

עאידה תומא סלימאן: כשאמרתי שיש הכנסה של רוצחים, שכירי חרב, שמבקשים מהם, צחקו עליי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת את זה כדי להגיד אמרתי לכם אבל אולי היינו חוסכות חיים של נשים, אולי היו חלק מהנשים איתנו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לכם, כל הנושא של פענוח מקרי הרצח אני אבקש לדעת קודם כל את פרטי הפרטים ולא רק בשנתיים האחרונות.

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה מקרים ספציפיים ואל תגידו לי ש-85% מהמקרים פוענחו, אני מכירה מקרים ספציפיים, סוגרים תיקים, תיקים שלא נחקרים עד הסוף וכל הנושא של נסיונות הרצח אנחנו נלך עם זה ונבדוק אותו עד הסוף.

עאידה תומא סלימאן: והמקרה שהזכרתי אני רוצה תשובה עליו, אני אתן לך את הנתונים.

עאידה תומא סלימאן: אבל בלתי אפשרי להמשיך ככה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לניר אלימלך, אח של ענת אלימלך, בבקשה אדוני.

<ניר אלימלך: תודה ליושבת ראש הוועדה.

<ניר אלימלך: היום ג' בכסלו זה האזכרה של ענת.

<ניר אלימלך: לפני 20 שנה ענת נרצחה על ידי בן זוגה לשעבר, הוא ירה בלבה וירה שני כדורים בלבו.

<ניר אלימלך: ענת נרצחה לא רק על ידי דוד אפוטה, היא נרצחה על ידי האחים שלו שהזיזו את האקדח ולא קיבלו עונש עד היום, נרצחה על ידי משטרת ישראל, נרצחה בידי פרופסור שעמד בראשות המכון הפתולוגי, היא נרצחה על ידי חברת קדישא כי להזכיר לכם, קברו אותה בחלקה של מתאבדים וספק יהודים אחרי 4 שנים גילינו את זה.

<ניר אלימלך: יש דבר כזה מחוץ לגדר והוכחנו את זה בבית המשפט והעברנו אותה למנוחת עולמים במקום אחר.

<ניר אלימלך: היא נרצחה גם על ידי התקשורת ואפילו על ידי חלקים מהחברה.

<ניר אלימלך: ואני שומע פה את הנאמר בוועדה הזו וגם בוועדה הקודמת ושלא תדעו, כן, כל אחד מדבר מהמקום שלו, אני יכול לדבר מהמקום שלי כי אני קורבן של הדבר הזה.

<ניר אלימלך: קורבן עקיף אבל אני קורבן.

<ניר אלימלך: ואם תסתכלו גם על המיצג של איננה עוד שמוצג פה, את כל הנשים, חוצה מגזרים, זה לא משנה אם אתה ערבי, יהודי או לא משנה מה, אישה באשר היא.

<ניר אלימלך: כי לפי כל מה שנאמר פה בשנה הבאה יתלו פה 11 בגדים של נשים אחרות.

<ניר אלימלך: ומהות הבעיה כשאנחנו מסתכלים על הבעיה הזו בנפרדות ולא באחדות מתוך חוסר הבנה ומתוך מקובעות כי יש משפט שאומר שאם אנחנו נמשיך לחשוב כמו שאנחנו חושבים נגיע בדיוק לאן שהגענו וכל שנה הנתונים הם אותו דבר.

<ניר אלימלך: אם נותנים לך תקציב נמוך לטיפול בבעיה של גברים אלימים, ואם דיברתם על גברים אלימים ועל הנושא הזה של הניסיון לרצח אז אני רוצה להגיד לכם בתור מי שמרצה למניעת אלימות כלפי נשים, ביום יום שלי זה מה שאני עושה, ובתור אחד שמכים גם כפר לנשים מוכות שעוד מעט אני אשכיר את זה לילדיהן, מקום טיפולי.

<ניר אלימלך: אני רוצה להגיד לכם שאלימות זה דבר שמתפתח.

<ניר אלימלך: אם הוא נותן את האגרוף, תלוי בכמה כעס זה יהיה, בפעם הבאה שזה יתפרץ לו למה לא להרים את הסכין?

<ניר אלימלך: כי אם היא בכלל לא מבינה את מקום הקורבנות ואם מדינת ישראל משתתפת במשולש הקורבנות לעולם אנחנו לא נצא מהמשולש הזה.

<ניר אלימלך: מדינת ישראל בעצמה מקרבנת את הקורבנות.

<ניר אלימלך: תסתכלו פה, משפחות של הקורבנות.

<ניר אלימלך: אני רוצה להגיד לכם עוד דבר שאתם בכלל תהיו בהלם.

<ניר אלימלך: מתוך המיצג שעשינו של איננה עוד צילמנו את משפחות הנרצחים כדי לעודד את השרים להגיע לכאן.

<ניר אלימלך: מתוך המשפחות של הנרצחות במיצג שבא להרים את המודעות פה שתי נשים מאויימות ונאלצו לברוח כי איימו על החיים שלהן, שתי נשים ממשפחות של נרצחות, איימו על החיים שלהן והן נאלצו לברוח.

<ניר אלימלך: זאת אומרת שאנחנו לא רואים את המציאות באמת כפי שהיא.

<ניר אלימלך: אני רוצה להגיד כי יש לי, אני חושב, את הדרך לפתרון.

<ניר אלימלך: אני חוקר את התחום הזה הרבה מאוד זמן, אני מתמחה באלימות במשפחה, אני מרצה על זה ואני רוצה להגיד מתוך הבנה של המקום הזה אני רוצה להגיד שאני הצלחתי להביא גוף, אחד הגדולים במדינת ישראל, שזה התנועה הקיבוצית שאחת האג'נדות שלהם זה מעמד האישה וחינוך לתמוך בנו ואנחנו עכשיו בהתקדמות לקראת להוציא את הדבר הזה לפועל, את הכפר הזה, טיפולי שיקומי לנשים מוכות ולילדיהן לתת להם אור.

<ניר אלימלך: מכוון שמקלט נותן להן מענה מיידי לאיום של כרגע.

<ניר אלימלך: זה לא טיפול ארוך טווח.

<ניר אלימלך: אנחנו צריכים פה את תמיכת המדינה, צריכים את הרווחה ויש לנו פה הזדמנות דרך התנועה הקיבוצית שמבינה את זה שזה 300 יישובים במדינת ישראל לחנך מחדש מילדים בני 4 עד אנשים מבוגרים, בדיוק כמו שעשו במלחמה נגד תאונות הדרכים.

<ניר אלימלך: כולנו הולכים עם חגורת בטיחות וכולנו, אם עשינו עבירה, אנחנו למחרת בבוקר עושים קורס נהיגה מונעת.

<ניר אלימלך: תודה רבה לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, תודה ניר.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהנושא של כפר שיקומי לנשים נפגעות אלימות זה חלום שמלווה את הנשים שעוסקות במלאכה כבר הרבה שנים.

עאידה תומא סלימאן: ואני שמחה לשמוע שאתם כנראה תוציאו את זה לפועל.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעוזיעם ספיר, ארגון משפחות נרצחים ונרצחות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה אדוני.

<עוזיעם ספיר: שלום לכולם, שמי עוזיעם ספיר, אני אבא של מעיין זכרונה לברכה, שנאנסה ונרצחה לפני 12.5 שנים ברחובות במה שהוגדר כרצח הבל, רצח סתם.

<עוזיעם ספיר: נער עבריין מועד שיצא מחלופת כלא לחופשה שנייה שלו, בערב יום שישי ראה ילדה, שבאחת העדויות שלו העיד שהיופי שלה הרגיז אותו, אז אני אומר אם הילדה שלי הייתה אולי מכוערת אז אולי הייתה בחיים והוא אנס אותה, הוא תקף אותה ברחוב בדקה שלא היה אף אחד באותו רחוב.

<עוזיעם ספיר: מואר לחלוטין, שמונה ורבע, רחובות, עיר המדע והתרבות.

<עוזיעם ספיר: ראה אותו אחרי איזה דקה אדם בשם שלמה קונפורטי, אתיופי מחומצן גוהר מעל מישהי בג'ינס, ניגש אליו וכדי שהוא לא יראה שהוא הטיח את מעיין במדרכה וכל המצח שלה היה מוצף דם הוא סיבב לה את הפנים וזה אחרי זה לצערי, שהיא בתכריכים, ביום ראשון שקברנו אותה רואים את סימני האלימות ושהוא ניגש ושאל אותו מה קורה איתה אז הוא אומר, זה בסדר, היא שיכורה, אני מטפל בה, לך מכאן וכשהוא מסובב את הפנים של מעיין הצידה שהיא גם לא תוכל לדבר, היא הייתה רק המומה, הצביע על בנו שיצא בדיוק מבית הכנסת והוא התרחק.

<עוזיעם ספיר: ואז הוא הוליך את מעיין, שהייתה בחיים, אנס אותה, עשה בה מעשה סדום, התעללה בה קשות וחנק אותה למוות.

<עוזיעם ספיר: לנו נודע בשבת בבוקר.

<עוזיעם ספיר: שרה, אמא של מעיין יצאה עם אחי הבכור, סגן אלוף ביחידת איתור נעדרים, יחידת איתן, כי היא לא הייתה מוכנה לחתום על נתיחה שלאחר המוות בלי לראות את מעיין.

<עוזיעם ספיר: אני הייתי עם התקף לב בקפלן, אחי האמצעי לקח אותי כעבור חצי שעה כבר לא הייתי מסוגל לעמוד על הרגליים ולפני ארבע וחצי שנים עקב מצבי שהתדרדר אני עם קוצב לב ואני נכה 100%.

<עוזיעם ספיר: אנחנו ארגון שנקרא ארגון משפחות נרצחים ונרצחות והוא מאגד משפחות של קורבנות רצח תמימים מתכבד בזאת להגיש את עמדת הארגון לקראת הדיון.

<עוזיעם ספיר: קודם כל אנחנו מברכים את יושבת ראש הוועדה, תומא סלימאן, על ההתגייסות הבלתי נלאית למניעת אלימות נגד נשים, על הדרישה כלפי נציגי הממשלה להשתתף בדיוני הוועדה ולדווח על הצעדים הננקטים על ידם, על חשיפת המחדלים והעיכובים הבלתי נסלחים ביישום המלצות הוועדה הבין משרדית למניעה וטיפול בתופעת האלימות במשפחה.

<עוזיעם ספיר: אני מדבר בתור אחד שבא ועשה את הרישיון נהיגה שלו באנגליה וכולם יודעים מה קורה היום בכבישים.

<עוזיעם ספיר: אנחנו הרבה נוהגים, אנחנו חיים במדינה אלימה ברמות שפשוט בלתי ניתן לתאר.

<עוזיעם ספיר: סרטון שאני מציג בהרצאות שלי כלפי נערי רפול של פעם, פרוייקט שנקרא היום מיל"ע, מובילים יחד למען הנוער, הרצאה מספר 30 זה רק שבוע הבא והייתי בכל הארץ.

<עוזיעם ספיר: ואני מראה סרטון שהכותרת שלו "פתאום בא החושך" ושם יש נתון מזעזע שכל 72 שעות, כל שלושה יממות בישראל נרצח מישהו.

<עוזיעם ספיר: שלא לדבר על מעל 100 ומשהו נשים שנרצחו בעשר שנים האחרונות.

<עוזיעם ספיר: אנחנו פועלים גם במסגרת הזאת וגם במסגרת של נערי רפול על אכיפה ומניעה ואני טוען שרוצח משוקם לא קיים ומתווכחים איתי.

<עוזיעם ספיר: אבל דבר אחד בטוח זה שהסדרי טיעון, מה שנקרא עסקת טיעון שווה לאקדח טעון.

<עוזיעם ספיר: רמות האנשים שבאמת עברו שיקום היא ממש מזערית והנתונים שיש מאוד מוטים.

<עוזיעם ספיר: נקודה נוספת שאנחנו רוצים להוסיף בארגון.

<עוזיעם ספיר: לדעת הארגון יש להוסיף נסיבות מחמירות נוספות שרלוונטיות במיוחד במציאות הישראלית ומצאנו כי גם במדינות אחרות כמו ארה"ב, בריטניה, קנדה ואוסטרליה הן מוגדרות כנסיבות מחמירות.

<עוזיעם ספיר: רצח של בת זוג, רצח של אישה בהריון כפי שארע בפעמים רבות, הסתרת גופת הקורבן, ביתורה או השחתה, זוכרים את המקרה שם בטבריה, רצח של הורה לילדים קטינים, הרצח בוצע תוך הפרת צו הגנה שהוצע להגנת קורבן רצח או תוך הפרת מעצר הבית.

<עוזיעם ספיר: ונקודה אחרונה, הרצח בוצע בנוכחות ולעיני בני משפחת קורבן הרצח.

<עוזיעם ספיר: תודה לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עוד לא שמענו מסאיד תלי, מפקח במשרד הרווחה ואני יודעת שאתה גם בוועדה בנושא רצח נשים, בבקשה אדוני, נא להתייחס.

<סאיד תלי: אני ככה אשתדל גם כן לקצר אבל בעיקרון המצב הוא חמור ומדאיג אבל זה לא נכון לקבוע שיש עלייה ושהמצב התדרדר בשנה שנתיים האחרונות.

<סאיד תלי: אני מדבר ככה על פי הנתונים.

<סאיד תלי: אני שמעתי את הטענות שהנתונים חלקם אולי לא סופיים אבל על בסיס הנתונים שיש לנו המצב חמור, מדאיג, יש נשים שנרצחות ויש נשים שסובלות מאלימות אבל אם אנחנו מסתכלים על השנים האחרונות, למעט בחברה הערבית, בוודאי במספר הנרצחות, ואני כמובן לא מזלזל בזה, אז המצב הוא אפילו אפשר להגיד בירידה מסויימת.

<סאיד תלי: אז זה ככה נתון שאני לא רוצה להתעלם ממנו.

<סאיד תלי: דבר שני אני לא רוצה להתעמת עם האין ובוודאי שיש מה לשפר ואמרת קודם שיש ועדה בין משרדית שמן הסתם קמה כי יש מה לשפר.

<סאיד תלי: אבל יש לא מעט עשייתה וחלקה גם מונעת ומנעה מאות מקרי רצח שמן הסתם אנחנו לא דנים בהם כי זה מקרים - - - אבל חשוב מאוד גם את העניין הזה לציין.

<סאיד תלי: לגבי הוועדה לבדיקת מקרי רצח, הוועדה במהלך שנת 2018 כפי שגם צויין תתחיל לדון גם בנשים שנרצחו לא על ידי בן זוג, על ידי בן משפחה ובכלל.

<סאיד תלי: זה מאוד חשוב במיוחד לבחינת - - -

עאידה תומא סלימאן: אולי יהיה לכם את האומץ להגיד שאתם תחקרו כל מקרה רצח על רקע מגדרי, נקודה.

עאידה תומא סלימאן: לא בן משפחה ולא בן זוג ולא חבר לשעבר.

עאידה תומא סלימאן: היא נרצחת בגלל שהיא אישה.

<סאיד תלי: אבל יש ילדים שנרצחים שמשפחים אבל יש, זה לא הנושא, אבל יש גם מעט מעט גברים שנרצחים במשפחה אבל אנחנו רוצים לקרוא לזה במשפחה במיוחד בגלל הילדים שנרצחים במשפחה.

<סאיד תלי: זה לא רק נשים.

<סאיד תלי: זה העניין.

<סאיד תלי: אבל אם היינו דנים רק ברצח נשים אז אכן רוב המקרים הם - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא אכנס עכשיו למשחק הזה של כמה ילדים ואראה הרעה ששואלת כמה ילדים נרצחים.

עאידה תומא סלימאן: כי בשבילי ילד אחד זה יותר מדיי.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שאם כל פעם שמרחיבים את היריעה מאבדים את האישה בתוכה.

עאידה תומא סלימאן: כל פעם שעושים כאילו, יש אלימות במשפחה, לא, זה לא המקרה.

עאידה תומא סלימאן: נשים נרצחות בהיותן נשים וגברים אלימים כי מלמדים אותם שיש להם את האפשרות להיות אלימים.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שככל שמרחיבים ומרחיבים ומטשטשים את הבסיס אנחנו לא נשפר את ההגנה ואת הטיפול.

<סאיד תלי: אני אתייחס לעניין הזה של שיתוף הפעולה והממשק בינינו רווחה ומשטרה.

<סאיד תלי: אני אגיד שמרבית המקרים שמפונים לטיפול במרכזים למניעת אלימות במשפחה שזה מעל 10,000 מקרים, אחוז גבוה מהם מגיע מהמשטרה.

<סאיד תלי: כלומר, כן חלק מהמקרים מטופלים גם כאן וגם שם ולא רק כך אלא יש גם נוהל חדש שהוא נוהל טיוב הטיפול בנשים מאויימות שהוא כן נוהל שבעצם במסגרתו מסדירים את הדיון במקרים של נשים מאויימות.

<סאיד תלי: אז זה עוד יותר, זה נוהל חדש מהשנתיים שלוש האחרונות אז מן הסתם זה גם שיפר ויש גם - - -

<קריאה: מה זה הנוהל הזה?

<סאיד תלי: זה נוהל טיוב - - - זה ממומש בוודאי.

<קריאה: איפה הוא ממומש אני שואלת.

<קריאה: הוא לא ממומש בצורה ש- - -

<סאיד תלי: אני לא יודע מי זה אנחנו.

<אילנית כהן: אנשים ש- - -

עאידה תומא סלימאן: אנשים לא יכולים להרגיש את הנוהל הזה.

עאידה תומא סלימאן: זה דיונים מקצועיים שמתנהלים בחדרים.

<אילנית כהן: במסגרת הדיון הזה מה בדיוק נעשה - - -

עאידה תומא סלימאן: זה לא הולך ככה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר גלשנו מעבר לזמן.

<סאיד תלי: עוד רק עניין קצר גם דובר קודם על תכנית עו"ס משטרה.

<סאיד תלי: עו"ס משטרה זה בדיוק הייעוד שלו, זה כן לטפל בזמן אמת בממשק הזה בין משטרה לרווחה.

<סאיד תלי: אני מניח שזה ישפר עוד יותר, יותר בחברה הערבית החל מ-2018 אבל בכלל.

<סאיד תלי: אני כן רוצה להתייחס- - - אי אפשר לקחת על זה שום קרדיט וקשה עוד לנתח ולהבין את זה אבל בנושא של נרצחות עולות יוצאות אתיופיה בחמש שנים האחרונות נרצחו שתיים לעומת בתחילת העשור שנרצחו הרבה יותר.

עאידה תומא סלימאן: סאיד סליחה, אז היו מה שנקרא עולות חדשות.

עאידה תומא סלימאן: היום הן כבר חלק מהאוכלוסייה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא שהן נרצחו פחות.

עאידה תומא סלימאן: היום הן ותיקות כבר, הן לא עולות.

<סאיד תלי: עאידה, הערביות נמצאות כאן הרבה זמן ואת יודעת ועדיין נרצחות.

<סאיד תלי: אז אני לא יודע יכול להיות שזה קשור בעלייה, יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני התייחסתי לעניין של פחות עולות נרצחות.

עאידה תומא סלימאן: יש פחות עולות.

עאידה תומא סלימאן: כבר העולות הן כבר ותיקות, מה.

<סאיד תלי: יכול להיות שזה גם קשור בהנגשת השירותים גם אצלנו ברווחה של עובדות ועובדים סוציאליים שמטפלים בנשים האלה גם בשפתן וגם במרכזים ויכול להיות שגם חוקרות אלמ"ב שנמצאות במשטרה, יכול להיות שיש עוד ועוד סיבות.

<סאיד תלי: אני כן רוצה לתקן משהו, אני לא יודע אם זה מגמה או לא מגמה אבל כן הנשים הערביות שנרצחו בשנה האחרונה, 2017, ככל הידוע מחומר התיקים, אנחנו ניזונים מהתיקים של המשטרה, כולן נרצחו על ידי בן משפחה ולאו דווקא על ידי בן זוג.

<סאיד תלי: עוד פעם, אני לא יודע מה יגלו התיקים, אני מקווה שהרוצחים יתפסו והתיקים יפוענחו אבל בשנה הזאת זה היה שינוי מגמה לעומת שנים אחרונות.

<סאיד תלי: בשנים - - - אני מדבר על נשים שנרצחו במשפחה לא נשים שנרצחו באופן כללי.

<סאיד תלי: אז זה משהו שהוא קצת מתקן את העניין שהתייחסתי אליו.

<סאיד תלי: אני כן רוצה להתייחס לעניין של מוכרות ברווחה ובכל זאת מה קרה איתן.

<סאיד תלי: לא כל הנשים, נכון שדובר על 50% נשים שמוכרות ברווחה, הרווחה זה לא רק אלימות במשפחה ואני לא ארחיב על זה יותר.

<סאיד תלי: אבל לא כל הנשים שמוכרות ברווחה מטופלות על רקע אלימות במשפחה, חלקן אפילו מסתירות זאת, חלקן טופלו ועדיין זה לא הספיק וכמובן יש את העניין הזה של לכפות או לא לכפות טיפול, לכפות או לא לכפות סידור במקלט.

<סאיד תלי: אבל את כל הדברים האלה, כמובן זה לא שאנחנו ישנים טוב בלילה כשאנחנו מטפלים, זה הכי גרוע שאנחנו מטפלים או כשמישהו מטפל באישה והיא נרצחת, זה לפעמים סיפור טראומתי וקשה.

<סאיד תלי: בכל מקרה אם אני אסכם, הוועדה הבין משרדית שהוצגו חלק מהדברים, מה שהספיקו להציג, אני מניח ומאמין שתשפר וזהו.

<סאיד תלי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שיהיה לה תקציב - - -

<סאיד תלי: יש תקציב אבל חלקי.

<סאיד תלי: את צודקת אבל - - -

עאידה תומא סלימאן: אין תקציב.

עאידה תומא סלימאן: 7 מיליון ששמר אותם משרד הרווחה מתחילת השנה למקרה ותאושר התכנית.

<סאיד תלי: יש עוד 20 ואנחנו דורשים להגדיל ב-50.

עאידה תומא סלימאן: 20 בשנה הבאה עדיין לא עברה ועדת כספים אז בשבילי הם לא קיימים.

עאידה תומא סלימאן: יעבירו אותם קודם כל ועדת כספים ואז אפשר להגיד שזה.

עאידה תומא סלימאן: כי התקציב כבר מאושר וסגור.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה כדי שיהיה לכם תקציבים לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: זה דווקא לטובת המשרד.

עאידה תומא סלימאן: אילנית כהן, עמותת בשבילך.

עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מבקשת, אנחנו כבר רבע שעה מעבר לזמן שהוקצב לדיון הזה.

<אילנית כהן: אלף אלפי הבדלות, עמותת בשבילך.

<אילנית כהן: אני עובדת סוציאלית, תודה על רשות הדיבור.

<אילנית כהן: המלחמה באלימות במשפחה היא מאבק משותף של כולנו, נשים וגברים, זה פוגע בכולנו, גם בילדים שלנו.

<אילנית כהן: ואפרופו תקציבים, התופעה הזאת גורמת לבזבוז ואבדן ימי עבודה ותקציבים רבים שמבוזבזים, ולכן זה גם אינטרס כלכלי של כולנו להלחם בתופעה הזאת ואני לא מדברת על אבדן חיים בכלל.

<אילנית כהן: ולמרות ההבנה הזאת כל שנה עוברת ושיעורי האלימות ממשיכים להיות מדאיגים.

<אילנית כהן: אנחנו צריכים לחשב מסלול מחדש.

<אילנית כהן: אנחנו יושבים פה וישבנו בוועדה קודמת ודיברנו על התופעה המדאיגה הזאת ואנחנו מדברים על נשים ונשים ונשים ומה צריך לעשות ואנחנו מעט מדיי ופחות מדיי מדברים על מה צריך לעשות עם הגברים והם מחוללי האלימות והם הגברים הפוגעים וצריך לעשות ונעשה מעט מדיי.

<אילנית כהן: דיברה גברת איילת גינדי מהוסטל מפתחות ודיברה חברת הכנסת נחמיאס ורבין וצריך לעשות ונעשה מעט מדיי.

<אילנית כהן: סל המענים שקיים כיום אינו מספיק.

<אילנית כהן: צריך להרחיב אותו, להעשיר אותו ולכלול בתוכו מענים מגוונים לכל השותפים במעגל האלימות.

<אילנית כהן: לא רק לנשים, גם לגברים.

<אילנית כהן: אין באמירה שאני אומרת עכשיו שום חדש.

<אילנית כהן: כבר בדו"ח משנה שעברה בעקרונות פעולה מומלצים סעיף ח' מדבר על הרחבת סל שירותי הטיפול והשיקום לגברים שהתנהגותם אלימה.

<אילנית כהן: זה היה בשנה שעברה.

<אילנית כהן: מה קרה משנה שעברה?

<אילנית כהן: מעט מאוד.

<אילנית כהן: כמעט כלום לא נעשה.

<אילנית כהן: דברים נעשים more of the same.

<אילנית כהן: אני רוצה להציג את העמותה שלי.

<אילנית כהן: מה אמור לעשות גבר שמורחק מהבית, מורחק מהבית ומוצא את עצמו בגינה ציבורית ללא פתרון לינה, מה זה עושה למסוכנות שלו, מה זה עושה למסוכנות שלו כלפי האישה שלו.

<אילנית כהן: ואנחנו בעמותה שלנו, בעמותת בשבילך, נותנים מענה לגבר הזה.

<אילנית כהן: כשאני פוגשת אישה ומנסה לשכנע אותה להתלונן כלפי בן הזוג שלה אני שומעת תשובות כמו, אני לא אתלונן כי אין לו לאן ללכת.

<אילנית כהן: אני אוציא נגדו צו הרחקה ומה הוא יעשה, הוא יאבד את מקום העבודה שלו.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אנחנו לא יכולות עכשיו - - -

<קריאה: יש את בית נעם - - -

<אילנית כהן: בית נעם מיועד לגברים שאמורים לעזוב את הבית שלהם - - - אני ניהלתי את בית נעם, משם אני באה.

<אילנית כהן: זה לא פתרון שמיועד לכל הגברים.

<אילנית כהן: כמדובר על גברים אלימים הם לא במקשה אחת.

<אילנית כהן: אנחנו עמותה שמיועדת למקשה אחרת של גברים ולכן אני מדברת על סל שירותים, על מגוון, בית נעם זה לסוג מסוים של גברים, זה מעולה שיש, מרכזים, מעולה שיש.

<אילנית כהן: אנחנו מדברים על מענה אחר שמיועד לגברים מסוימים אחרים.

<אילנית כהן: צריך להרחיב את הסל, זה לא קיים כיום.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאדוני, אתה עורך דין של משפחתה של המנוחה עלא דהאר אז בבקשה אבל ממש בקצרה.

<אלימלך זהר: הדיון הזה הוא מאוד חשוב.

<אלימלך זהר: אני מאוד מודה על הזכות להיות פה.

<אלימלך זהר: כל שנה יש דיונים כאלה ואני מאוד מקווה שזה מתישהו יתן תוצאות.

<אלימלך זהר: לאור הניסיון של המקרה שאנחנו מטפלים בו אני חושב שהפנייה היא אליכם, כמחוקקים לחוקק.

<אלימלך זהר: יש הרבה חוקים שלא עולים כסף.

<אלימלך זהר: אם אנחנו מדברים למשל בדוגמה של הזרועות המבצעות, של המשטרה לצורך העניין, במקרה הזה ספציפית של מניעה ופענוח שזה משהו שהוא מתרחש דיי הרבה, אין שום סיבה בעולם שלא יהיה חוק שיחייב לתת פשוט אחת ברצח מגדרי, אחת לתקופה דו"ח היכן עומד הטיפול בפענוח הרצח.

<אלימלך זהר: זה יכול להיות אחת לשלושה חודשים, זה יכול להיות אחת לחצי שנה, לתת דו"ח למשפחה עם העתק לגורם מפקח על עבודת המשטרה שיידע שבוצעו פה פעולות.

<אלימלך זהר: זה לא עולה כסף הרי ממילא אמורה להיות פה פעולת פענוח.

<אלימלך זהר: אבל לתת את הדו"ח הזה, זה יחייב.

<אלימלך זהר: שלא יהיה משהו באוויר ואחרי איזה שמונה שנים פתאום מישהו נזכר שאולי לסגור את התיק.

<אלימלך זהר: ואותו דבר גם לפני.

<אלימלך זהר: אם יש איומים, אם אני הולך לים ואני יודע שיש דגל אדום, לבן ושחור שאומרים לי מה מידת המסוכנות אז אם אישה מגישה תלונה למשטרה למנוע רצח אפשר לתת לה אחת ליומיים בהתחלה ואחרי זה אולי לתקופה קצת יותר ארוכה מה מצב הסיכון שלה.

<אלימלך זהר: כלומר לומר, ביצענו את הפעולות האלו והאלו, כרגע האיום שלך הוא באזור מסוים - - -

עאידה תומא סלימאן: זה הנוהל שדיבר עליו סאיד שנמצא בישיבות בין המשטרה והרווחה.

<אלימלך זהר: אז זה בדיוק מה שאני אומר, לעגן אותו בחקיקה ולוודא שהדבר קורה.

<אלימלך זהר: לא להניח את זה רק למידת הטוב.

<אלימלך זהר: אני מאוד מודה לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה אדוני.

עאידה תומא סלימאן: רות רזניק, בבקשה גברתי.

<רות רזניק: ראשית אני רוצה לכל המשפחות האבלות שיושבות כאן להגיד שלב כולנו איתכם, לא רק היום, אלא 365 ימים בשנה.

<רות רזניק: באנגלית יש משפט, אם לא חסדו של האל כל אחת מאתנו וכל אחד היה יכול להיות שותף למשפחה האבלה הזו.

<רות רזניק: אבל אני רוצה לדבר על דבר אחר.

<רות רזניק: דובר על רצח נשים ועל יחס המשטרה וכן תלונות ולא תלונות.

<רות רזניק: כמי שעובדת עם נשים בצורה מאוד אינטנסיבית במשך כמה עשורים טובים, ואני לא אמנה אותם, אני יכולה להגיד לכם ש-99.5% מהנשים חוששות לפנות למשטרה.

<רות רזניק: הפחד מצמית אותן, אין מילה אחרת.

<רות רזניק: הן יודעות, הם איימו עליהן כבר, אותם גברים שגדלו בבתים האלימים הם אלה שאומרים להן, את תפתחי את הפה דיר באלק, ככה התנועה הזאת, שוחטים אותך.

<רות רזניק: יהודים וערבים קורה באותה מידה.

<רות רזניק: הם יודעים, את יודעת מה, אני לא ארצח אותך, אני אשפוך עלייך מי אש.

<רות רזניק: אף גבר לעולם לא יסתכל עלייך.

<רות רזניק: את יודעת מה, אני אהרוג את הילדים שלך וכל החיים תסבלי.

<רות רזניק: וזו האמת וזו הסיבה העיקרית שרוב הנשים לא פותחות את הפה מחרדה, מפחד, מדאגה.

<רות רזניק: וקודם כל צריך להגיע לשינוי חברתי טוטאלי.

<רות רזניק: ואם לא יהיה הרבה כסף בפרסומת ובחינוך אנחנו נשב כאן עוד 20 שנה ונבכה על המתות החדשות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר בת עמי ברוט, פרקליטות המדינה, בבקשה גברתי.

<בת עמי ברוט: שלום, קודם כל תודה רבה על הדיון.

<בת עמי ברוט: אני רוצה להתייחס לשני עניינים שעלו כאן.

<בת עמי ברוט: קודם כל החוסר במידע של המשפחות ודבר נוסף שצויין כאן על כך שהפוגע הרבה פעמים מקבל זכויות.

<בת עמי ברוט: ואני רוצה להתייחס לזה שיש בחוק התייחסות מי הוא נפגע עבירה בחוק זכויות נפגעי עבירה.

<בת עמי ברוט: חוק זכויות נפגעי עבירה מעניק לנפגעי עבירה כל מיני זכויות של יידוע ולפעמים גם שיתוף בהליך.

<בת עמי ברוט: זה לא זכויות לפיצוי, עוד מעט אני אדבר על פיצוי במילה.

<בת עמי ברוט: הוא קובע שבעבירות המתה שזה בעצם עבירות של רצח והריגה נפגעי העבירה יהיו בני המשפחה למעט החשוד הנאשם או הנידון.

<בת עמי ברוט: זאת אומרת, הוא לא יכול לקבל את הזכויות וכמובן ככל שהדבר הוא ידוע לרשויות הן חייבות לעמוד על הדבר הזה.

<בת עמי ברוט: מבחינת פיצוי אני אומר מילה לגבי מה שפרופ' ביטון אמרה קודם אנחנו למעשה ממש לאחרונה לפני כשלושה חודשים קיבלנו פסק דין בדיון נוסף בבית המשפט העליון שפיצוי מכוח סעיף 77 לחוק העונשין שמקנה פיצוי למי שניזוק מעבירה הוא ניתן לבני משפחות עבירות המתה אבל בית המשפט העליון הגביל את כל הפיצוי לכל בני המשפחה ל-258 אלף שזה תקרת הפיצוי הקבועה בסעיף וקרא למחוקק לבחון אפשרות של תיקון חקיקה בהקשר הזה ככל שהוא סבור שיש צורך בכך.

<בת עמי ברוט: בנוסף לזה אני רוצה לציין - - -

<קריאה: זה פיצוי מידי העבריין לא מידי המדינה.

<בת עמי ברוט: נכון, בוודאי, אני מדברת על פיצוי מידי העבריין שהורשע.

<בת עמי ברוט: עבריין שהורשע ניתן להטיל עליו פיצוי בית המשפט שדן בעניין יכול להטיל עליו פיצוי.

<בת עמי ברוט: אני רוצה עוד להתייחס לסיוע לנפגעי עבירות המתה.

<בת עמי ברוט: המשפחות יכולות לקבל סיוע, קודם כל מידע.

<בת עמי ברוט: אפשר תמיד לפנות ליחידות הסיוע בפרקליטויות השונות וגם בפרקליטות המדינה.

<בת עמי ברוט: כל דרכי ההתקשרות מצויות באינטרנט אפשר למצוא בקלות ואני מזמינה אתכם לפנות ולקבל את המידע שאתם מחפשים.

<בת עמי ברוט: ככל שלא אתם יכולים לפנות גם ישירות אליי, אני אבדוק למה לא קיבלתם את המידע שדרוש לכם.

<בת עמי ברוט: כמובן ככל שהתיק, והתיקים האלה מטופלים בפרקליטות.

<בת עמי ברוט: בנוסף לזה יש את תכנית סנה, חבל שהם לא הוזמנו לדיון היום, כי אני חושבת שזה תכנית שמאוד מאוד חשוב שבדיון כזה תהיה לה נציגות.

<בת עמי ברוט: תכנית סנה היא תכנית של סיוע לנפגעי עבירות המתה - - -

עאידה תומא סלימאן: למה הם לא שייכים למשרד המשפטים?

<בת עמי ברוט: בוודאי ששייכים למשרד המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: אז משרד המשפטים הוזמן והיה צריך לשלוח את אנשי המקצוע הרלוונטים לנושא.

<בת עמי ברוט: אז אני אציג במילה את התכנית הזו.

<בת עמי ברוט: התכנית הזו עברה בהחלטת ממשלה בשנת 2009.

<בת עמי ברוט: בשנת 2009 הוחלט שכל תיק מאותו מועד, כל מקרה יכול לקבל סיוע מטעם הסיוע המשפטי לא הוכחת זכאות כלכלית והסיוע הזה ניתן בשלושה מישורים: אחד, סיוע כלכלי ראשוני, זה בדרך כלל לצרכי ההוצאות הראשוניות של הקבורה וכו', סוכת אבלים.

<בת עמי ברוט: הדבר הנוסף הוא סיוע משפטי.

<בת עמי ברוט: הסיוע המשפטי מתחלק לשניים.

<בת עמי ברוט: זה ליווי בהליכים הפליליים ותיווך של ההליך שזה דבר מאוד חשוב למשפחות גם בעניין של מידע וגם סיוע בהליך האזרחי - - -

<סמאח סלאימה: אני יכולה לתת לך רשימה של מקרי רצח שלא אושר הסיוע בשלושת המישורים כי יושב בוועדה שוטר והחשוד מהמשפחה והם לא אישרו אז תיאורטית זה טוב אבל בפועל זה לא מתקיים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שהתכנית לא פועלת כמו שצריך לפחות מהדיווחים שאני מקבלת מהשטח כמו הדיווח שנתנה עכשיו סמאח.

עאידה תומא סלימאן: אני ישבתי אתמול, כמו שהודעתי בישיבה, ישבתי בפגישת עבודה עם נציגה של משרד המשפטים, העלנו את הטענות האלה, סיכמנו שתהיה לנו פגישת עבודה גם עם סנה ואני אעלה ממש באופן קונקרטי שמות של משפחות שלא נהנות מהשירות הזה ולא מונגש להן השירות הזה.

<קריאה: רק עדכון קטן, סליחה, ביום ראשון גלעד שאקר בבאר שבע פיצה 258 אלף ₪, מאסר עולם ו- - -

עאידה תומא סלימאן: זה היה בחדשות.

<קריאה: תודה רבה.

<קריאה: אני מעמותת אלה, אדם למען אסיר/אסירה.

<קריאה: אני מדבר עם אסירים.

<קריאה: בדרך לכאן התקשרה אליי אסירה שיושבת מאסר עולם על רצח של שני ילדיה.

<קריאה: אמא שלה מתקשרת אליי, אסירים ששפוטים מאסרי עולם מתקשרים אליי ואני ככה מנסה איכשהו לעזור ולהביא אותם לאיזה נקודה שתסייע לא רק לנפגעות אלא לפוגעים מכוון שאני אומר שאם השיח יהיה פה שיח של חיבור ואהבה אנחנו נשיג את הכל, זה הפתרון.

<קריאה: לא שנאה, לא קוטביות, לא מחנאות, אלא פשוט לנסות לחבר - - - להשיג תוצאות הרבה יותר טובות מכל מה ש- - -

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, קיבלתי את ההערה שלך.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון הזה התקיים מתוך אהבה לנשים שנפגעות מאלימות.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת, אני לא יכולה לאהוב רוצח, תסלחו לי על זה.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת מתוך אהבה לכל הנפגעות.

עאידה תומא סלימאן: וזהו, זה לא פינג פונג.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני מסכמת.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<קריאה: לכל רוצח יש אמא שהיא אוהבת אותו.

עאידה תומא סלימאן: אז שהיא תאהב אותו.

עאידה תומא סלימאן: אני בינתיים לא אוהבת רוצחים, תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מעריכה את אהבת כולם לבני אדם אבל בין בני האדם יש רוצחים ויש נרצחים, בין בני האדם יש נפגעים ונפגעות אלימות והמטרה של הדיון הזה זה להפסיק את האלימות.

עאידה תומא סלימאן: המטרה של הדיון הזה זה להפסיק את רצח הנשים והמטרה של הדיון הזה זה לעשות בקרה על הגורמים שאחראים על התפקיד הזה לעשות את המוטל עליהם כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להודות לעבודת הצוות של הממ"מ, העבודה הנהדרת שעשיתם.

עאידה תומא סלימאן: הנתונים ששמענו היום, נתונים מזעזעים ביותר.

עאידה תומא סלימאן: הנתונים הם, אתם תזכרו רק ואני מאוד מצטערת אני לא יודעת מה קורה, תזכרו שמאחורי כל סטטיסטיקה שניתנה פה יש נשים ויש משפחות ששכלו את הבנות שלהן ואת הנשים שלהן ותזכרו שיש ילדים שאיבדו את האמהות שלהן.

עאידה תומא סלימאן: ותזכרו טוב מאוד שעדיין בינינו מסתובבים רוצחים או מי שניסו לרצוח והם לא מאחורי סורג ובריח.

עאידה תומא סלימאן: ותזכרו טוב מאוד שזה קורה בגלל שאנחנו לא עושים את העבודה כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום הבנו עד כמה יש צורך בסטנדרטיזציה של הנתונים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מתרעמת על זה שגורמים שאמורים לכבד את החוק ולבצע את החוק נותנים הוראות שמחבלות בתוצאה הסופית, מחבלים במאמץ הזה להפסיק את האלימות.

עאידה תומא סלימאן: לא מקובל עליי שלא המפכ"ל ולא מישהו אחר יחסוך מהציבור מידע חיוני כזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני אעביר את הביקורת הזו בצורה הכי ברורה.

עאידה תומא סלימאן: לא מקובל עליי שהמפכ"ל יתן הוראה לא להעביר מידע מסוים שיעזור לנו בלהתקדם במאמץ הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מצטערת שאני אולי הייתי חדה ברגעים מסויימים אבל אני עד עכשיו מאוד כועסת מהטיוח שנעשה בממצאים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לפתח גם כלים לאיתור נשים שעלולות להרצח וסובלות מאלימות.

עאידה תומא סלימאן: אני גם אכוון מכתב מאוד ברור לשר הבט"פ ואבקש לדעת את כל המידע על הנשים הנעדרות ומה קורה בתיקי החקירה שלהן.

עאידה תומא סלימאן: ובאופן ספציפי על סגירת תיקים של נשים שנרצחו תוך חודשים.

עאידה תומא סלימאן: סגירת תיק בלי למצוא את הרוצח.

עאידה תומא סלימאן: סגירת תיק כזו היא מתן צו חופש לרוצח, ככה צריך להסתכל על זה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שאנחנו רשמנו בפנינו את כל ההצעות לחקיקה ולשינויי נהלים וכוועדה נעקוב אחריה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להגיד, זה יום מאוד קשה, אבל שלא יהיו לכם אשליות, יש לנו כל יום יום קשה כזה.

עאידה תומא סלימאן: כל פעם שאישה מתקשרת אליי ומספרת על הסכנה שהיא חיה בתוכה זה יום קשה.

עאידה תומא סלימאן: וכל יום שאישה נרצחת ומוסיפים אותה לסטטיסטיקה זה יום קשה.

עאידה תומא סלימאן: אבל הגיע הזמן שהממשלה תבין שצריך תכנית חירום.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו לא נסלח על מצב שבו מאשרים תכניות אבל לא מתקצבים אותן ואנחנו נפנה לשרים בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.