ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 305, 2018-05-22 11:44

אברהם נגוסה: שלום לכולם וברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: היום הכנסת מציינת את יום השוויון ליוצאי אתיופיה, כל הוועדות עוסקות היום בנושא יוצאי אתיופיה בחינוך, בתעסוקה, בדיור ובבריאות.

אברהם נגוסה: וועדת העליה והקליטה עסקה בבוקר בעניין הפנימיות ועכשיו אנחנו עוסקים בנושא העליה, בעיקר יישום החלטות הממשלה שהתקבלו ואנחנו רוצים לשמוע כמובן מנציגי משרדי הממשלה שנמצאים פה, משרד ראש הממשלה, משרד הפנים, משרד הקליטה ומשרדים אחרים.

אברהם נגוסה: כמובן גם משרד האוצר.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל נתונים ממרכז המחקר והמידע של הכנסת בנושא יישום החלטות הממשלה.

אברהם נגוסה: ד"ר נורית יכימוביץ', תודה שהכנת לנו את הנתונים.

אברהם נגוסה: הצטרף לדיון חבר הכנסת יואל רזבוזוב חבר הוועדה, היום כפי שאמרתי כל חברי הכנסת עוברים בין הוועדות השונות.

אברהם נגוסה: אני מבקש מכל הדוברים שינסו לדבר בתמצית, וכמובן גם את שמם ואת מי הם מייצגים.

נורית יכימוביץ' כהן: תודה יושב הראש, שלום לכולם.

נורית יכימוביץ' כהן: אני חוקרת במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

נורית יכימוביץ' כהן: כתבתי את המסמך הזה, יישום החלטת ממשלה 1911 לבקשת יושב הראש שביקש לדעת האם ההחלטה יושמה, כאשר המסמך המלא נמצא באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת ואפשר לקרוא אותו שם וגם בפורטל ועדת העלייה.

נורית יכימוביץ' כהן: ברקע של החלטת הממשלה 1911 נמצאת החלטת ממשלה קודמת מ-2015 והיא החלטת ממשלה 716 שקבעה שצריך להביא לישראל את אחרוני בני קהילות הממתינים באדיס אבבה ובגונדר.

נורית יכימוביץ' כהן: ההחלטה קבע בקווים כלליים קריטריונים לזכאות לכניסה לישראל.

נורית יכימוביץ' כהן: אני לא אקריא את כל האותיות הקטנות, אני רק אגיד בקצרה שהקריטריונים העיקריים הם ש"מדובר באנשים ששמם רשום ברשימת הממתינים משנת 1999 ואילך ושיש להם קרובי משפחה מדרגה ראשונה בישראל שהגישו בקשה להעלות אותו".

נורית יכימוביץ' כהן: ההחלטה הזאת היא החלטה כללית, הצהרתית, שלא התייחסה לא לכמות הנכנסים לישראל וגם בהחלטה הזאת לא נקבע תקציב ליישומה.

נורית יכימוביץ' כהן: מה שכן, הוחלט על הקמת צוות בין משרדי שדן בנושא וכתוצאה מפעילותו כעבור תשעה חודשים הוחלטה החלטת הממשלה 1911 כניסה לישראל מטעמי איחוד משפחות לבני קהילות גונדר ואדיס אבבה.

נורית יכימוביץ' כהן: בהחלטה הזאת כן נקבע כיעד שצריך להביא 1,300 מועמדים שכניסתם תאושר על ידי משרד הפנים ובנוסף על כך נקבע תקציב שמתאים, כאשר הוחלט לתת לנכנסים זכאות מבחינת סל קליטה ושאר הזכאויות בהתאם לעולים מאתיופיה, למרות שהנכנסים נכנסים לארץ מכח חוק הכניסה לישראל ולא מכח חוק השבות.

נורית יכימוביץ' כהן: התקציב שנקבע במסגרת החלטת 1911 כולל שהייה במרכזי הקליטה, שיפוץ שלהם, מתן סלי קליטה, מענקי דיור, מעטפת רוחנית וגם טיסות ואש"ל לעובדי רשות האוכלוסין וההגירה, בעצם כל מה שכרוך בהבאת 1,300 המועמדים לישראל.

נורית יכימוביץ' כהן: כאן נקבעו כבר קריטריונים קצת יותר ספציפיים.

נורית יכימוביץ' כהן: שוב, גם כאן אני לא אקריא את כל האותיות הקטנות אבל מדובר פה בכל הקריטריונים שראינו קודם במסגרת החלטת ממשלה 716 ביחד עם אחד מהקריטריונים הרשומים כאן, כאשר מדובר פה שוב בפירוט של קרובי משפחה מדרגה ראשונה או בודדים או הורים או ילדים בגירים של מי שכבר נמצא בישראל והגיש בקשה עבורו, או אלמנים ויתומים בגירים שלקרוב משפחתם הייתה זכאות אילו היה חי.

נורית יכימוביץ' כהן: שימו לב לסדר שבו הקריטריונים האלה רשומים כי אני רוצה להגיד עוד כמה דברים על התיעדוף שנקבע במסגרת החלטת הממשלה.

נורית יכימוביץ' כהן: כמו שאמרתי קודם, מדובר פה בהחלטה שמטרתה איחוד משפחות וגם פתרון לצרכים הומניטריים ובאשר לתיעדוף בהחלטה נאמר שצריך להביא את המועמדים בהתאם לדחיפות לפי סדר הקריטריונים המפורט, כלומר מה שהראיתי בשקופית הקודמת.

נורית יכימוביץ' כהן: אם נסתכל על זה בהקשר של סעיף אחר שכתוב בהחלטה, ש"הבאת הממתינים לא תתעכב עד לגיבוש רשימת כל הזכאים" בעצם זה מעלה את השאלה מה צריך להיות סדר העבודה והפעולות של משרד הפנים בהבאה.

נורית יכימוביץ' כהן: מצד אחד למהר עד כדי לא להתעכב ומצד שני לקבוע סדר בהתאם לדחיפות.

נורית יכימוביץ' כהן: אלה נתוני רשות האוכלוסין וההגירה שהועברו לידינו ואפשר ללמוד מהם מה קרה בעקבות הפער הזה בין שני הסעיפים שהראיתי לכם, כאשר לרשות האוכלוסין הוגשו 5,420 בקשות לכניסה לישראל, אבל זה לא באמת 5,420 משפחות שעבורן התבקשו הבקשות, מכיוון שחלק מהבקשות היו כפולות או משולשות.

נורית יכימוביץ' כהן: כך נמסר לנו על ידי רשות האוכלוסין.

נורית יכימוביץ' כהן: כאשר אני מדברת על בקשות כפולות, הכוונה היא למצב שבו יותר ממשפחה ישראלית אחת מבקשת את הכניסה של משפחה אחרת שחיה באתיופיה.

נורית יכימוביץ' כהן: זה אומר שברשות האוכלוסין התחילו לעבור על הבקשות ומדי פעם פגשו בבקשות עבור אותה משפחה ובמקרה הזה הם איחדו את הבקשה, כדי לא לטפל פעמיים באותה משפחה.

נורית יכימוביץ' כהן: אבל רשות האוכלוסין לא ידעה להגיד לנו כמה בקשות כפולות או משולשות יש, ובסך הכל רק חלק קטן מהבקשות הגיע לכלל בחינה.

נורית יכימוביץ' כהן: מתוכן 326 בקשות אושרו ובמסגרת הזאת ניתנה אשרת כניסה ל-1,300 מועמדים, ו-209 בקשות נדחו, כאשר בין הבקשות האלה היו 847 אנשים שקיבלו תשובה שלילית.

נורית יכימוביץ' כהן: גם הבקשות האלה, שאושרו ושנדחו, יש ביניהן בקשות כפולות.

נורית יכימוביץ' כהן: מרשות האוכלוסין גם נמסר לנו שאחרי שהשלימו את אישור הכניסה של 1,300 המועמדים הראשונים הופסק הטפול בשאר הבקשות ובעצם הרשות לא יודעת כמה בקשות לא נבדקו וגם לא יודעת כמובן כמה זכאים יש בהן או כמה בקשות עלולות להידחות מתוכן, בעצם בכל הבקשות שלא נבדקו אנחנו לא יודעים מה יש, אבל צריך לזכור שכל המידע הזה בעצם נמצא בידי משרד הפנים ויש לו אפשרות לעבור על הבקשות ולבדוק אותן.

נורית יכימוביץ' כהן: מה שקרה בפועל זה שאכן עד סוף 2017 נכנסו לישראל 1,308 זכאים, אלה הם נתוני הסוכנות, כאשר בערך 3/4 מהם מגונדר ו-1/4 מאדיס אבבה.

נורית יכימוביץ' כהן: נשאלת השאלה בהקשר של החלטות ממשלה עתידיות, בעצם כמה בעלי פוטנציאל לזכאות חיים כיום באתיופיה.

נורית יכימוביץ' כהן: אז כמו שאמרתי קודם רשות האוכלוסין לא באמת יודעת מה המידע שטמון בתוך הבקשות שנמצאות כרגע בידיים שלה, אבל אני רוצה להקריא עוד משפט אחד מתוך החלטת הממשלה שאומר "ככל שרשות האוכלוסין תתרשם כי מספר הזכאים לכניסה על פי החלטה זו גבוה או נמוך באופן משמעותי מ-1,300 יובא הדבר מחדש לאישור הממשלה" זאת אומרת שאולי מזה משתמע שרשות האוכלוסין כן הייתה צריכה לבדוק מה טמון בתוך הבקשות שלא נבדקו.

נורית יכימוביץ' כהן: מקור המידע היחיד שכן היה לי מחוץ לבקשות האלה היה נתונים שקיבלתי מהרב מנחם ולדמן באשר למספר האנשים שעדיין חיים באתיופיה ויכולים להיות פוטנציאל לכניסה לישראל.

נורית יכימוביץ' כהן: לדבריו בסוף שנת 2016 היו באתיופיה כ-9,400 אנשים עם פוטנציאל להגיש בקשות לכניסה לישראל ובערך 900 מהם הגיעו לארץ בעקבות החלטת הממשלה 1911 ומכאן אפשר לחשב שכ-8,500 מועמדים ייתכן שעדיין גרים באתיופיה.

נורית יכימוביץ' כהן: אני רוצה לסיים עם כמה שאלות שעלו אצלנו בזמן שהכנו את המסמך.

נורית יכימוביץ' כהן: קודם כל האם יש הגדרה חד משמעית של אוכלוסיית היעד שמנידת ישראל מוכנה לקלוט, מהם הקריטריונים לזכאות ומי קובע אותם.

נורית יכימוביץ' כהן: שאלה נוספת, כיצד מובא בחשבון גודל האוכלוסייה שיש לה פוטנציאל לזכאות בעת גיבוש החלטות הממשלה וגם בעניין התיעדוף, כיצד אפשר להטמיע בעבודתה של רשות האוכלוסין את תיעדוף האוכלוסיות במהלך הטיפול בבקשות וכיצד יש להביא בחשבון את הצורך בהבאתם המהירה של אלה שמצבם ההומניטרי הוא הקשה ביותר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה כבוד היושב ראש, אני באמת מברך על הדיון.

יואל רזבוזוב: חשוב לעקוב אחרי החלטות ממשלה כי בדרך כלל יש כהחלטות ממשלה ושום דבר לא קורה, אני שמח שכאן לפחות משהו קרה אבל כנראה שזה לא מספיק ואני יכול לציין כאן שחברי יו"ר הוועדה חבר הכנסת נגוסה באמת עושה המון, אני חושב שבלעדיו זה לא היה זז, צריך שכולם ידעו את זה.

יואל רזבוזוב: הוא באמת דוחף וזה שהוא עושה את הדיונים הללו אני חושב שהנושא מתקדם.

יואל רזבוזוב: לי חשוב לציין, אנחנו באמת ראינו וקיימנו על זה לא מעט דיונים, על אנשים שבאמת כואב לנו לראות שאנשים שיש להם קרובים מדרגה ראשונה והם לא נמצאים איתם, וחשוב לי להדגיש, גם דיברתי עם יו"ר ועדת הפנים לשעבר, יו"ר הקואליציה חבר הכנסת דודי אמסלם על כך שאנחנו צריכים לקיים דיון משותף עם ועדת העליה והקליטה וועדת הפנים לגבי מכסות לעליות ממוצא אחר, גם שם יש מקרים של קרובי משפחה מדרגה ראשונה שלא מצליחים להיכנס לארץ דרך חוק השבות ואנחנו כן צריכים לסייע להם כי גם שם יש מצב מאוד לא נעים.

יואל רזבוזוב: אני באמת מברך על הדיון ומקווה מאוד שתצא מכאן אמירה ונוכל לקלוט כמה שיותר עולים וכמה שיותר משפחות יתאחדו.

אברהם נגוסה: תודה חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שהמציאות של אחינו שממתינים בגונדר ובאדיס אבבה היא מציאות מאוד קשה והם נמצאים בתנאים מאוד קשים, ממתינים שנים רבות ופה למשרדי הממשלה יש זמן לגרור את הנושא.

אברהם נגוסה: ברור שבהחלטת הממשלה כתוב שברגע שמשרד הפנים או רשות האוכלוסין רואה שיש פוטנציאלים צריכים להזדרז ולהביא את זה למודעות ולקבל החלטה ולהמשיך ב-2018 וכך עד שכל הקהילה תעלה.

אברהם נגוסה: ברור לכולם שגם הנתונים נמצאים במשרד הפנים, שאנחנו מדברים על 8,000 של-1,000 מהם יש בנים ובנות בישראל, ל-2,200 מהם יש הורים בישראל ול-2,500 מהם יש אחים ואחיות, ל-2,300 מהם יש דודים ובני דודים.

אברהם נגוסה: זהו.

אברהם נגוסה: זה הקשר המשפחתי הקהילתי שנמצא פה בישראל.

אברהם נגוסה: אזרחי ישראל.

אברהם נגוסה: אנחנו היום דנים בעניין השוויון.

אברהם נגוסה: פה אנחנו רואים פגיעה בזכויות ובשוויון של אזרחי ישראל יוצאי אתיופיה שהזכות הבסיסית שלהם להיות עם ההורים שלהם, עם הבנים והבנות שלהם, עם האחים שלהם, נפגעת.

אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים במאה ה-21 במדינת ישראל, המדינה מתקדמת, מדינה מתוקנת אבל פה אנחנו רואים הפרעה בוטה, פגיעה בזכויות ובשוויון של אזרחיה.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו צריכים להמשיך להיאבק עד שהפגם הזה יתוקן על ידי הממשלה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מנציג משרד ראש הממשלה, שמרכז את הנושא בביצוע החלטות הממשלה.

אברהם נגוסה: איפה אנחנו נמצאים, למה ב-2018 אין עליה.

אברהם נגוסה: למה אנחנו לא ממשיכים לאחד את המשפחות?

אברהם נגוסה: מר אורן כהן, סמנכ"ל משרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אורן כהן: תודה רבה אדוני היו"ר, תודה גם לממ"מ על העבודה.

אורן כהן: כמו שאתם יודעים, בעקבות החלטת הממשלה לפני תקופה קצרה, הממשלה עודכנה על העובדה שבעצם מספר הזכאים גבוה מהמכסה שאושרה בפעם הקודמת ובעקבות העדכון הזה ראש הממשלה הנחה לקיים דיון בנושא בוועדת שרים ייעודית שהוקמה, נקבע מועד לדיון.

אורן כהן: הדיון תוכנן ל-18 ביוני, זה בדיוק בעוד ארבעה שבועות ואנחנו עכשיו עובדים עם כל משרדי הממשלה הרלבנטיים, עם משרד האוצר על נושא המשאבים התקציביים ליישום ההחלטה כי אנחנו רוצים שההחלטה תהיה כמו ההחלטה של 2016 שהיה בה תקציב ליישום ולא כמו ההחלטה של 2015 שלא היה בה תקציב, עובדים עם משרד הקליטה ורשות האוכלוסין לראות את עמדתם לגבי עבודת המטה וגם להתייחס לנושא של שיפור המנגנונים של בחינת הבקשות, לקביעת הזכאות, כמו שהעלתה העבודה.

אורן כהן: באופן טבעי תמיד אפשר להשתפר ולעשות את זה יותר טוב ויותר נכון, גם את התהליך הזה, אנחנו עובדים גם עם משרד הקליטה על נושאי שיפור קליטה במרכזי הקליטה, יש סוגיות שראיתי שגם הוועדה דנה בהן בשבועות האחרונים ואנחנו גם בוחנים אותן כדי לשפר את התהליך הזה של הקליטה ואני מקווה שבישיבה ב-18 ביוני יהיה מתווה חדש שיובא לאישור וממנו נוכל להתקדם.

אברהם נגוסה: כשאתם עובדים על המתווה לקראת 18, האם אתם נתקלים בבעיות במשרדי הממשלה או האם יש שיתוף פעולה?

אורן כהן: יש שיתוף פעולה מלא כרגע מצד כולם.

אורן כהן: אנחנו כרגע יושבים עם כל גוף בנפרד, בהמשך נעשה ישיבות יותר גדולות ככל שנתקרב, המתווה ילך ויתהדק ואנחנו נסכם אותו.

אורן כהן: יש קצת חילוקי דעות מקצועיים שהם טבעיים, אבל זה לא משהו חריג, אין כרגע בעיה של חוסר שיתוף פעולה.

אברהם נגוסה: אני יודע לפחות את העמדה של משרד הקליטה, ראינו את המכתב של השרה שכתבה למזכירות הממשלה והיא אומרת שתעלו את כולם.

אברהם נגוסה: בואו נקבל החלטה להעלות את כולם, גם יש לנו עכשיו מרכזי קליטה פנויים שהמדינה משלמת עבורם, אז נביא אותם ונאכלס אותם במרכזי הקליטה הקיימים.

אברהם נגוסה: מה לוקח כל כך הרבה זמן לגבש את המתווה ובהמשך להתקדם ולהביא אותם, למה פקידי משרד הפנים לא נמצאים באתיופיה כדי להכין את הקרקע ולבדוק את האנשים?

אורן כהן: לגבי משרד הפנים, אולי משרד הפנים יתייחס.

אברהם נגוסה: אני שואל אותך כיוון שאני יודע מה משרד הפנים אומר, מה הם יגידו.

אברהם נגוסה: הם יגידו שהממשלה לא קיבלה החלטה ולא נתנה להם הוראה, אז הם לא יכולים - - - מה שכולם אומרים לי, שהיום הפקק הוא משרד ראש הממשלה.

אורן כהן: אנחנו ארבעה שבועות לפני ההחלטה אז בין אם הם יצאו עכשיו או מיד כשתהיה החלטה, נראה לי שזה פחות משנה, זה הבדל של פחות מחודש.

אורן כהן: לגבי כמה יהיו במתווה, יש את שרת הקליטה ויש עוד משרדים ושרים שנוגעים בדבר.

אורן כהן: לכולם יש עמדות, גם צריך לקחת בחשבון שמבחינה תקציבית, בעצם תקציב 2018 ו-2019 אושר כבר בכנסת, וצריך למצוא לזה מקורות.

אורן כהן: בסוף זה סכומים מאוד גדולים בעיקר בגלל מענקי הדיור שהם ייחודיים לאוכלוסייה הזאת, אז אני עוד לא יודע להגיד מה יהיה ההיקף.

אברהם נגוסה: תיכף נשמע את נציג האוצר אבל אני אומר לך ששר האוצר בעצמו אמר לי אישית, גם לפני העברת התקציב, גם אחרי העברת התקציב, שאין בעיה של תקציב.

אברהם נגוסה: "אם הממשלה או משרד ראש הממשלה יוביל החלטה ויביא את זה, אנחנו נמצא את הכסף, הכסף קיים".

אברהם נגוסה: לכן אני לא רואה את הבעיה של האוצר פה.

אורן כהן: אני אומר, כשאנחנו צוללים לתוך הדיונים יש אילוצים וקשיים כאלה ואחרים מכל הכיוונים.

אורן כהן: שוב, אני לא יודע להגיד מה יהיה בסוף.

אורן כהן: יצא שהיום הזה בלוח השנה הוא קצת רחוק עוד מההחלטה אז אנחנו עוד לא יודעים להגיד איזו החלטה תתגבש.

אברהם נגוסה: ב-18 זה סופית, קבוע?

אורן כהן: כן.

אברהם נגוסה: באיזו שעה זה מתקיים?

אורן כהן: אני לא זוכר, בסביבות הצהריים, אני יכול לבדוק.

אברהם נגוסה: זה חשוב לנו.

אברהם נגוסה: אנחנו רושמים בפרוטוקול שב-18 - - -

יעל אגמון: ב-12:00 בצהריים.

אברהם נגוסה: ב-18, בשעה 12:00 בצהריים מתקיימת ועדת שרים בראשות ראש הממשלה בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אני יודע שנציגת משרד האוצר רוצה לצאת, תגידי לנו.

יעל אגמון: אני רכזת קליטה באגף תקציבים באוצר.

יעל אגמון: כמו שאמר אורן, להחלטת ממשלה של העלאת אנשים נוספים מאתיופיה יש עלות תקציבית.

קריאה: יהודים.

יעל אגמון: יהודים.

יעל אגמון: יהודים מאתיופיה, יש עלות תקציבית.

יעל אגמון: העלות התקציבית תלויה במספר האנשים שיגיעו ובאופן הקליטה שיוחלט עליו, אם מדובר על מרכזי קליטה מדובר על - - -, אם מדובר בקליטה ישירה, מדובר על עלות קצת שונה.

יעל אגמון: כמו שאורן אמר אנחנו בדיונים ובשלבים ראשונים של גיבוש ההחלטה, אנחנו עוד לא יודעים.

יעל אגמון: אבל מה שברור זה שכל החלטה שתתקבל, נצטרך למצוא לה את המקור התקציבי המתאים וכמובן שככל שהממשלה תחליט במסגרת הדיונים על סדרי העדיפויות להקצות את הכספים האלה הם יוקצו בדיוק כפי שהוקצו בהחלטת הממשלה הקודמת.

יעל אגמון: אבל זה דורש מציאת מקור תקציבי.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אתם עובדים בתיאום איתם להכין את המתווה?

יעל אגמון: כן.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את נציגי רשות האוכלוסין.

אברהם נגוסה: שמענו בעניין המתווה וההחלטה אבל יש הרבה מקרים שרשות האוכלוסין ממש לא מטפלת ומגיעים אלינו אנשים שעדיין המשפחות שלהם נמצאים שם, גם זכאי חוק השבות, גם אנשים שכבר אושר להם והם תקועים שם, אנחנו רוצים לשמוע מתי כל הבעיות האלה יפתרו.

אברהם נגוסה: למשל, אני אומר לכם שהעברנו פה 12 מקרים שעברו את התהליך לפני מועד השינוי ואתם ישר פסלתם את כולם.

אברהם נגוסה: דבר שני, בוועדה הזאת קיבלנו החלטה בהסכמת

אברהם נגוסה: כם שיש משפחות שהגיעו לפה ואתם אישרתם כזכאים אבל עדיין לא קיבלו את האישור.

אברהם נגוסה: יש כאן נציגים ואנחנו נשמע.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר פה, אתם מבינים על מה אני מדבר.

אברהם נגוסה: במסגרת החלטת הממשלה אנשים שהגיעו לפה מהמשפחות, אם בודקים אותם והם נמצאים ברשימה והם נמצאים פה וזכאים גם על פי החלטה 1911, נותנים להם את האישור פה להישאר.

אברהם נגוסה: עברנו לפי ההחלטה וההסכמה, העברנו רשימה ואז אישרתם להם.

אברהם נגוסה: אתה יכול להסביר לנו?

אברהם נגוסה: יש כמה כאלה.

אברהם נגוסה: אבל לפחות מקרה אחד, נבין ואז מה הם צריכים לעשות, למה זה מתעכב.

טדי פקדה: באופן כללי אנחנו לא יכולים לתת תשובות למקרים פרטניים בפורום כזה.

טדי פקדה: דבר שני, מנהל אגף מרשם ומעמד עמוס ארבל ענה לך על 12 המקרים של המשפחות שדיברת עליהם.

טדי פקדה: כמכותב ראיתי שהוא נתן תשובה.

אברהם נגוסה: כן אבל הנושא פה, הפרשנות שלכם למרות המכתב, אני אתן לכם את ההעתק של המכתב, שר הפנים הקודם אלי ישי נתן את העניין, המועד הקובע זה מתי שהבנאדם סיים את התהליך ולא מתי שהגיש את זה.

טדי פקדה: אתה מדבר לא על הטיפולים של החלטות ממשלה.

טדי פקדה: עד כמה שהבנתי - - -

אברהם נגוסה: לא, החלטת הממשלה אנחנו שמענו וגם אתם - - -

טדי פקדה: אתה מדבר על נוהל גר גורר אם אני לא טועה.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: וגם את אלה - - -

טדי פקדה: אנחנו מטפלים בתקופות בשנים האחרונות על זכאי שבות וטיפולים במסגרת של החלטת ממשלה.

טדי פקדה: נושא של גר גורר, אנחנו לא מטפלים.

טדי פקדה: יש לנו יועצת משפטית, אולי היא תתייחס לזה.

דסי צנגן: אתה מדבר על שינוי מדיניות מ-2001?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אני לא מדבר על מקרים פרטיים.

אברהם נגוסה: אני מדבר על כללי שהמשפחות אין להן מענה למרות שהשינוי, תקופת המעבר נותן להם עד ה-1.8.2001.

אברהם נגוסה: כלומר אם סיימו לפני התאריך הזה, יש להן זכאות.

דסי צנגן: אני לא יודעת אם הציבור יודע, אבל מדובר בעצם בשינוי מדיניות בהתאם להנחיית היועץ המשפטי לממשלה בנוגע למה שנקרא "גר גורר" שאומר שמי שהתגייר בישראל לא יכול להקנות לבני המשפחה שלו זכאות לשבות מכח הגיור שלו.

דסי צנגן: אם הוא התגייר ויש לו עוד בני משפחה באתיופיה, בני המשפחה לא יכולים בעקבות הגיור שלו להיחשב לצורך חוק השבות כילדים של וכנכדים של יהודי.

דסי צנגן: זה הוחלט על ידי היועץ המשפטי אליקים רובינשטיין בזמנו ב-7.2.2001 ובעצם מאז הם לא זכאי שבות.

אברהם נגוסה: - - - נתן תקופת מעבר.

אברהם נגוסה: שם המחלוקת.

דסי צנגן: זה לא שהוא נתן, הוא הנחה לעשות כן איזו שהיא תקופת מעבר לגבי מי שהסתמך על המדיניות הקודמת.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: עד ה-31.7.2001.

דסי צנגן: נכון.

דסי צנגן: עוד פעם, ההסתמכות הזאת היא גם כן מאפשרת מתן א/5 כמובן ולא שבות, וזה בתנאי שהוגשה בקשה על ידי מי שהתגייר בישראל עבור בני המשפחה שנמצאים באתיופיה עד המועד הקובע, וגם הוכח שהייתה הסתמכות על המדיניות הקודמת.

דסי צנגן: ובאמת בהתאם לזה פעלו ואנשים נכנסו.

דסי צנגן: זה מוזר עכשיו שאנחנו, עברו 17 שנים ואנחנו - - -

אברהם נגוסה: לכן אנחנו אומרים, אני יודע שנכנסו, אבל פתאום אתם עצרתם את העניין ואמרתם - - -

דסי צנגן: למה זה פתאום, אנחנו 17 שנה אחרי.

אברהם נגוסה: הסתמכו על המדיניות הקודמת והשר הקודם אלי ישי כתב במפורט במכתב, אם אין לך אני מוכן לתת לך, שאמר שאנשים ממתינים שם והגישו את הבקשות לפני שינוי המועד ולכן מה שקובע, אם הם סיימו את זה לפני השינוי - - -

דסי צנגן: את מה הם סיימו?

אברהם נגוסה: את התהליך.

אברהם נגוסה: אז הם זכאים להביא את המשפחות שלהם.

דסי צנגן: אני חוזרת ואומרת שההנחיה היא לא האם סיימו את הליך הגיור לפני המועד הקובע אלא האם הוגשה בקשה לפני המועד הקובע להבאת בני המשפחה והייתה הסתמכות של בני המשפחה על המדיניות הקודמת.

אברהם נגוסה: זו הפרשנות שלכם, אבל הפרשנות של השר היא אחרת.

אברהם נגוסה: אם את זוכרת את פסק הדין, השופט דאז הוא ששינה, כיועץ המשפטי לממשלה, השופט אליקים רובינשטיין גם אמר בבג"צ והסביר את זה, הקובע הוא מועד סיום התהליך.

דסי צנגן: לא, אני אומרת עוד פעם.

דסי צנגן: משנת 2001 ההנחיה היא שהמועד הקובע לעניין תקופת המעבר זה הגשת הבקשה.

דסי צנגן: אני מבינה שלעניין 12 המקרים הפרטניים כן ניתנה תשובה על ידי מנהל אגף מירשם.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל כי זו לא הייתה צריכה להיות דחיה.

אברהם נגוסה: הייתה צריכה להיות עשיה, להביא את המשפחות.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל על הנושא הזה.

אברהם נגוסה: אם לא נסכים בדברים אלה הנושא יובא לבג"צ.

אברהם נגוסה: זה פשוט הפרה.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים פה בדיון על פגיעה בזכויות שלהם.

אברהם נגוסה: כאן יש עוד מקום של פגיעה בזכות האזרחים.

אורית צגאי אבל: אדוני היושב ראש אפשר?

אורית צגאי אבל: אני מלשכת עורכי הדין.

אורית צגאי אבל: אני יו"ר ועדה לקידום יוצאי אתיופיה בלשכת עורכי הדין.

אורית צגאי אבל: הייתי רוצה להפנות שאלה לנציגים.

אורית צגאי אבל: דיברת על המתווה שאמור להגיע ביוני להחלטת ממשלה, השאלה שלי באחד הדיונים כאן כבר התקבלה החלטה ש-1,000 אנשים מבוגרים שיש להם ילדים פה בארץ אמורים לעלות ארצה.

אורית צגאי אבל: האם במתווה הנוכחי יוסיפו על ה-1,000 אנשים האלה או שאנחנו מדברים בכלל על כמויות יותר קטנות, יותר גדולות?

אורית צגאי אבל: איפה הדברים עומדים?

אורית צגאי אבל: אולי תוכל לעשות סדר בעניין.

אורן כהן: עוד לא התקבלה החלטה לגבי 1,000.

אורן כהן: אין החלטת ממשלה כרגע.

אורית צגאי אבל: אולי אדוני היושב ראש יוכל לומר משהו על ה-1,000 אנשים מבוגרים שאמורים להגיע?

אורית צגאי אבל: התקבלה החלטה.

אברהם נגוסה: קודם כל אין החלטה כזאת.

אברהם נגוסה: נכון ששר הפנים כתב מכתב שבעקבות החלטת הממשלה 1911 סעיף 5 שאומר שמשרד הפנים צריך להביא לממשלה את פוטנציאל הזכאים.

אברהם נגוסה: משרד הפנים בא ואומר, בלי לבדוק, אמרו שיש 1,000 איש שזכאים ובואו תאשרו לנו כדי להביא אותם.

אורית צגאי אבל: נכון.

אברהם נגוסה: אין הסכמה בעניין הזה.

אברהם נגוסה: אין הסכמה, כי אנחנו טוענים שיש יותר.

אברהם נגוסה: לכן הנושא נבדק.

אברהם נגוסה: מה שהוא מדבר על המתווה, שאנחנו מצפים שהמתווה ל-2018 וגם ל-2019, יכלול את איך להביא כמה בכל שנה, להביא.

אברהם נגוסה: לעניין ה-1,000 זה רק משרד הפנים, ולא התקבלה שום החלטה בפורום של הממשלה בעניין של ה-1,000.

אורית צגאי אבל: אני לא הבנתי את הקושי מהבחינה הזאת שהרבה פעמים אומרים, גם בדיונים פה אמרו לנו שיש קושי וכל מי שעומד בקריטריונים בעצם כאן.

אורית צגאי אבל: זאת אומרת מי שלא מגיע לא עומד בקריטריונים.

אורית צגאי אבל: אני יכולה לומר לך כמי שמגיעה למרכזי הקליטה השונים בשיתוף פעולה עם הסוכנות, אנחנו שומעים על דרגה ראשונה שנמצאים בארץ ושכן זכאים, ועכשיו אתם מציגים בעיה אחרת של תקציב.

אורית צגאי אבל: אז מה, אם יביאו לכם רשימה לצורך העניין, באמת אני רוצה להבין מה אתה הולך להציג ביום ראשון, ביוני הקרוב.

אורית צגאי אבל: אם הציגו לך לצורך העניין שיש 3,000 שהם כן זכאים, אתה כן תביא את זה או שאתה תסנן את זה בגלל תקציב מראש?

אורן כהן: אמרתי, זה תלוי גם בעמדות של המשרדים והשרים האחרים.

אורן כהן: הפורום שיחליט זה פורום של השרים שחברים בוועדת השרים.

אורן כהן: בין היתר אחד הנושאים שנלקחים בחשבון זה הנושא התקציבי, אבל זה לא רק זה, יש עמדות גם למשרדים האחרים.

אורית צגאי אבל: אוקיי.

אברהם נגוסה: לכן אני קודם ציינתי שמבחינת משרד הקליטה, שמקבל את העולים, מבחינת מקום הקליטה, יש.

אברהם נגוסה: כמובן אם רוצים, גם את כל ה-8,000 אפשר להביא בבת אחת.

אברהם נגוסה: אם רוצים.

אברהם נגוסה: כי אנחנו ראינו ש - - -

אורית צגאי אבל: אנחנו חוגגים היום יום שוויון בכנסת ואנחנו רואים שאין שוויון לחלוטין בין עולים יוצאי אתיופיה לעולים אחרים, ששם מעודדים את העליה שלהם ופה מערימים קשיים.

אברהם נגוסה: זה לא דבר חדש.

אורית צגאי אבל: כן אבל לא נעים להיות ביום הזה.

אברהם נגוסה: זה ידוע שיש פגיעה בזכויות, בשוויון, באזרחי ישראל יוצאי אתיופיה ואם לא היה אז לא היינו יושבים ודנים כאן היום.

אברהם נגוסה: פה יש הורים, פה יש בנים ובנות ויש אחים ואחיות שאין להם את הזכות להיות איתם פה בארץ ישראל כמו לעולים אחרים מכל העולם.

אברהם נגוסה: אתיופיה היא היחידה שהמחסום הזה נמצא.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו דנים ועושים מאבק על מנת להוריד את החסמים האלה.

אברהם נגוסה: בבקשה דוד.

דוד מהרט: תודה אדוני היושב ראש.

דוד מהרט: קודם כל אני רוצה להגיד, באמת זה עצוב שבגלל בעיות תקציביות מצמצמים את מספר העולים כאשר אנחנו שומעים מספיק רק את המסים שהמדינה מקבלת ממכירה של אחד הסטארטאפים כדי לטפל בעולים, כי אני חושב שכל יום עולה שהוא זכאי ויכול לבוא וכל עוד הוא לא נמצא פה, הנזק שנוצר שם הוא הרבה יותר גדול, בסופו של דבר המדינה תצטרך להשקיע גם כדי לתקן את זה כך שגם הגיון כלכלי אין, כי כל מי שמבין בכלכלה מבין שהשהייה שם, ילדים שיכלו להיות פה וללמוד במערכת החינוך ומפספסים שנה ושנתיים, זה פספוס גדול שאחר כך משפיע על היכולת שלהם כבוגרים להשתלב בחברה הישראלית ובמערכת התעסוקה כך שגם הגיון כלכלי אין בזה אלא באמת אם זה לא אפליה וגזענות נטו.

דוד מהרט: אני אדם שבדרך כלל לא משתמש במילים האלה אבל במקרה הזה זה זועק, זה מעלה גם חששות שכשהיינו בסודן והייתי שם שלוש שנים, ראינו הרבה אנשים שם הרבה זמן, האם באמת הייתה אפשרות אולי להביא ולא להמתין כל כך הרבה שנים או אולי גם אז הייתה מדיניות של מכסות שאמרה "חברים, אנחנו לא יכולים לקלוט את כולם בבת אחת, ניתן להם לחכות בסודן" ואנחנו יודעים מה קרה לאנשים שחיכו בסודן שהיו צריכים גם למות שם.

דוד מהרט: זו נקודה אחת.

דוד מהרט: נקודה שניה אדוני היושב ראש, אתה מכיר את הסיפור של משפחת חגוס מקרית גת.

דוד מהרט: משפחת חגוס, 14 נפשות שהגיעו למדינת ישראל באישור של מדינת ישראל, באישור של משרד הפנים, הם נמצאים בקרית גת, הם לא מוכרים כעולים, לא מקבלים דיור, לא לומדים יהדות והילדים שלהם לומדים במערכת החינוך במעמד לא ברור.

דוד מהרט: הילדים האלה עוד מעט גם יצטרכו ללכת לצבא, ואני לא מבין, האנשים האלה מופיעים ברשימה של מה שנקרא "קהילת אדיס אבבה" הם רשומים שם.

דוד מהרט: אני מרגיש במקרה הזה שהם מפלים אותם גם על רקע היותם אתיופיים ואולי גם על עצם היותם אנשים שבאו מאזור תגראי, שלדעתי יש גם אפליה מכוונת לאזור הזה.

דוד מהרט: לכן אני באמת פונה פה לאנשי משרד הפנים, 14 נפשות שהגיעו באישור של מדינת ישראל, כל שנה צריכים ללכת למשרד הפנים באשקלון לחדש את האשרה שלהם כי אחרת הם לא יכולים לעבוד, והם תלויים באוויר בזהות לא ברורה.

דוד מהרט: למה מדינת ישראל שנתנה להם אישור להיכנס לא בודקת את הזכאות שלהם, לא קולטת אותם במרכז קליטה ולא מאפשרת להם ללמוד עברית וללמוד יהדות ולהשתלב בחברה הישראלית?

דוד מהרט: זה ממש לא מובן לי מה הטמטום הזה שמביאים אנשים להיכנס לארץ אבל אחרי שנכנסים לארץ אומרים להם "תסתדרו לבד, תמצאו עבודה, תלמדו עברית" ויהדות בכל מקרה אף אחד לא ילמד אותם והילדים שלהם גדלים כאן.

דוד מהרט: אני שומע שיש פה עולים שהגיעו ממדינות אחרות עושים מאמץ כדי לגייר אותם וללמד אותם יהדות, ואנשים מתחננים ללמוד יהדות ובכל זאת משרד הפנים ובמקרה הזה גם משרד הקליטה אומר, תקשיבו, אם משרד הפנים לא קיבל אותם לא מאשר אותם אנחנו לא יכולים לקלוט אותם ובסוכנות אומרים אותו דבר.

דוד מהרט: אני מבקש ומתחנן למען הדורות הבאים, למען הילדים של אותן משפחות, תבדקו את האנשים האלה ותכניסו אותם למעגל של העולים החדשים ותתנו להם את הזכויות ותאפשרו להם להשתלב בחברה הישראלית ולא להשאיר אותם במצב בלתי ברור ותלויים באוויר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש הרבה דוברים ואנחנו צריכים לומר את הנושא בתמצית.

אברהם נגוסה: זאודיטו בריהון.

אברהם נגוסה: בבקשה.

זאודיטו בריהון: אני קיבלתי אישור שאמא שלי תעלה ב-2017.

זאודיטו בריהון: שאלו אותי את כל השאלות, אני לא יודעת למה ויש לי את זה מה שקיבלתי.

אברהם נגוסה: אישור שאמא שלך תעלה.

זאודיטו בריהון: כן.

זאודיטו בריהון: ובסוף היא לא עלתה.

זאודיטו בריהון: אני לא יודעת מה, אני כל הזמן מתקשרת ולא ברור לי מה הבעיה.

אברהם נגוסה: נצלם וניתן לכם את זה, למשרד הפנים.

אברהם נגוסה: בואו נשמע כמה ואני רוצה שיענו ביחד, כי אני יודע מה יגידו לטענה שלך, יגידו "אנחנו לא יכולים לענות למקרים פרטניים, והתיק לא לפנינו" אנחנו מכירים את הדברים ולכן אני אומר שנשמע גם אחרים, וביחד אני אשאל אותם להתייחסותם.

אברהם נגוסה: נעביר להם את החומר.

אברהם נגוסה: בואו נשמע את סולומון שיפראו.

סולומון שיפראו: תודה אדוני היושב ראש.

סולומון שיפראו: אני במקרה שלי בתי המתינה באדיס מאז שהיא נולדה ואחרי שאני כמה פעמים ניגשתי וביקשתי להביא אותה, לא קיבלתי תשובה וחיכיתי הרבה זמן, ואז בעצם הילדה ביקשה ללמוד בארץ והיא הגיעה לארץ, היא יושבת לידי עכשיו.

אברהם נגוסה: היא הבת שלך שנמצאת פה בארץ והיא באה במסגרת לימודים?

סולומון שיפראו: נכון.

אברהם נגוסה: זה אחד מ-12 המקרים שהעברנו לכם.

אברהם נגוסה: משרד הפנים לא רוצה להכיר בבת שלך.

סולומון שיפראו: לא רוצה להכיר בבת שלי בגלל שהיא לא נרשמה לפני 2001 ואני לא ידעתי שאני צריך לרשום אותה לפני 2001.

סולומון שיפראו: מה שידעתי אז שהיא צריכה להיות בת 18 לפחות בשביל להגיע לארץ.

סולומון שיפראו: זה מה שידעתי.

סולומון שיפראו: כשהיא הגיעה לגיל 18 אמרו לי "לא רשמת אותה אז ומי שלא נרשם עד 2001 לא מגיע לו" אז אני עשיתי אולי טעות תמימה.

אברהם נגוסה: אולי גם בגלל גיל 18 לא היו מביאים אותה באותו זמן.

אברהם נגוסה: אבל עוד מקרה שאנחנו נשמע את התייחסותם.

אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו ראש פרויקט נעל"ה וגם בוגר נעל"ה.

אברהם נגוסה: הם הצטרפו לישיבה כדי להתרשם מהפעילות והדיאלוג בנושא העליה בוועדה.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: טדלה גטהון בבקשה.

טדלה גטהון: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: הוא אומר שהבת שלו הוזמנה לשגרירות, היא עברה את התהליכים וחתמה ועכשיו היא חולה ונמצאת במצב קשה בבית חולים.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא מסביר, אני מתרגם את דבריו בקיצור.

אברהם נגוסה: נשמע את ההתייחסות.

אברהם נגוסה: אני לא יודע אם אתה זוכר את המקרה, טדי.

אברהם נגוסה: אם לא, תן לנו התייחסות כללית למקרים האלה.

טדי פקדה: קודם כל לשאלה, אני אדבר באופן כללי, פשוט בגלל שהמקרה ספציפי של משפחה, אנחנו בגדול מטפלים במסגרת החלטות ממשלה.

טדי פקדה: אין לנו מנדט אחר לטפל מחוץ למסגרת החלטת ממשלה.

טדי פקדה: דבר שני, אם יש מקרים של אישור של שר, יכול להיות א/5 ארעי כמו המקרה שאמרת, לנו אין שום קשר ואנחנו לא יודעים.

טדי פקדה: את האישור יכולים לקבל בלשכות ומסבירים להם מראש, אני מדבר על המשפחה שהוא דיבר עליה.

טדי פקדה: אז לנו אין שום התערבות כי אנחנו מטפלים במסגרת החלטות ממשלה, מיישמים את זה.

טדי פקדה: התבקשנו ב-2017 להביא 1,300, הבאנו 1,300 נפשות בתקופה כל כך קצרה.

טדי פקדה: במקביל, אנשים מערבבים ולא מבדילים בין החלטות ממשלה לחוק השבות.

טדי פקדה: לאף יהודי מאתיופיה אף פעם לא נמנע להגיש בקשה, אם הוא זכאי הוא תמיד עולה אבל אין כאלה כמעט.

טדי פקדה: אם יש, אנחנו תמיד מטפלים בהם.

דוד מהרט: אם הם הגיעו לארץ, מה יהיה איתם?

דוד מהרט: עם החבר'ה האלה.

דוד מהרט: הם הגיעו לארץ, 14 נפשות, הם רשומים בקהילת אדיס אבבה.

טדי פקדה: הבנתי אותך.

טדי פקדה: עד כמה שידוע לי למשפחה הזאת, לאלה שהגיעו אושר להם להיות תושב ארעי ולא עולה.

טדי פקדה: ידעו מראש, הסברנו להם גם בין היתר מה זה אומר.

טדי פקדה: חבר הכנסת לשעבר שמעון סלומון היה מעורב, המשפחה יודעת טוב מאוד.

טדי פקדה: צר לנו, אבל זה לא רק משרד הפנים מטפל במקרים כאלה.

טדי פקדה: יש את משרד הקליטה וגורמים אחרים.

טדי פקדה: לכן אני חושב שהסברנו מספיק בנושא הזה.

אברהם נגוסה: מבחינת משרד הפנים אתם נתתם להם תושב ארעי?

טדי פקדה: אמרת בעצמך אם אני לא טועה או הוא, שהשר אישר את זה.

טדי פקדה: כשהשר מאשר את האשרה יכולים לקבל בלשכה, ויכול להיות, אנחנו לא יודעים על זה.

טדי פקדה: זה לא עליה.

טדי פקדה: אנחנו מטפלים בעליה או בכניסה בהתאם להחלטות ממשלה.

דוד מהרט: אבל אני אומר, מה יהיה עם ה-14 אנשים האלה?

דוד מהרט: הוא אומר "הם הגיעו לפה" וכשהולכים למשרד הקליטה אומרים במשרד הקליטה ובסוכנות ש"אם משרד הפנים לא אישר אותם לא נטפל בהם", אז מה, יישארן שם תלויים באוויר ואף אחד לא יטפל בהם?

אברהם נגוסה: לא, מה שהוא אומר, שגם משרד הקליטה צריך להכיר בהם כעולים חדשים.

דסי צנגן: לא, מה שאנחנו אומרים זה שאם השר אישר מעמד מטעמים הומניטריים, הם קיבלו רישיון א/5 והרישיון א/5, תושב ארעי שהם קיבלו הוא מחוץ להחלטת ממשלה ולכן הם לא זכאים, בגלל שהם לא בתוך החלטת ממשלה והם גם לא לפי חוק השבות, הם לא זכאים לכל המעטפת של סל קליטה וכולי.

דוד מהרט: אבל הם בקהילת אדיס אבבה, למה שלא תבדקו את התיק שלהם, אם הם עונים על הקריטריון, יכולים להיות כעולים ולעלות לארץ, תבדקו את זה.

טדי פקדה: יש קריטריונים שאומרים, רשימה בהחלטות ממשלה, הולכים לפי סדר.

טדי פקדה: יש קריטריונים.

טדי פקדה: אז אם אמרנו ש-5,420 בקשות הוגשו, דוגמה, כדי להביא 1,300 נפשות אתה מסתפק ב-400, 500 בקשות, את השאר לא בדקת.

טדי פקדה: אבל עד כמה שהבנתי רצף החלטות של החלטות ממשלה שיכולות להיות, או אני לא יודע, הבקשות האלה אנחנו כמאגר מידע תופסים אותם ובהתאם לקריטריונים נפעל.

טדי פקדה: אבל אני לא מבין, אחרי שהבאנו 1,300 נפשות ב-2017, פתאום בדקה התשעים, אני יכול להבין, החלטת הממשלה הבאה אתם רוצים להשליך, זה בסדר, אבל לא צריכה להיות שום ביקורת כלפי המשרד שלנו כי אנחנו ביצענו את החלטת הממשלה במלואה, מעל 1,300 נפשות שהבאנו, לא צריך לפרט את זה, אפילו שום מילה טובה לא שמענו, כל הזמן רק ביקורות.

אברהם נגוסה: טוב תשמע, טוב שבאו 1,300 אבל לא עשיתם את העבודה שהייתם צריכים לעשות, לדווח לממשלה בזמן, את הפוטנציאלים ואתה יודע שיש יותר מ-1,000 זכאים.

אברהם נגוסה: אז למה כתבתם רק 1,000?

טדי פקדה: אנחנו לא כתבנו - - -

אברהם נגוסה: אבל יש את המכתב של השר.

טדי פקדה: אני לא יודע, אני לא שר.

אברהם נגוסה: אבל השר מקבל את הדיווח מכם, מאנשי המקצוע.

טדי פקדה: אל תהיה בטוח.

אברהם נגוסה: זה מה שנאמר לי.

טדי פקדה: אני לא רוצה להיכנס לנושא הזה.

טדי פקדה: כמרכז צוות, מה שאני רוצה להגיד, אם תהיה החלטת ממשלה, כמו החלטות הממשלה הקודמות, אנחנו באופן מקצועי ומסודר נבצע.

טדי פקדה: זהו.

מסרשאו גטהון: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: שוב, האמא והאחים שלה נמצאים באדיס אבבה, אחותה בדרך לארץ בסודן עם הילדים שלה, והיא נפטרה בסודן.

אברהם נגוסה: יתר המשפחה רצו להגיע לישראל דרך אדיס אבבה והם תקועים עדיין מעל 21 שנה באדיס אבבה.

אווגאש ארגאוי: (מדברת באמהרית)

אברהם נגוסה: אבא שלה ואמא שלה באדיס אבבה 22 שנה, הם ממתינים שם כל המשפחה, האחים, אחיות של אבא שלה, נמצאים פה בחיפה, ובכל הארץ והם לא עלו.

אברהם נגוסה: אני פשוט רוצה להבין ממשרד הפנים, החלטת הממשלה 1911 מדברת על הורים שהילדים שלהם נמצאים פה בישראל.

אברהם נגוסה: בואו ניקח את המקרה שלה, שגם רוב המשפחה כמעט נמצאים פה, וגם עומדים בקריטריון כי יש לו פה ילדים.

אברהם נגוסה: איך לא הגיעו ב-2017?

טדי פקדה: ד"ר אברהם, האם באמת אתה לא מבין את מה שהסברתי או שבאמת, זה רגשי, זה לא יפה.

טדי פקדה: הסברתי לך ש-5,420 בקשות הוגשו, אבל טיפלת 400, 500 וזה המכסה כבר 1,300 איך אתה שואל שאלה כזאת?

טדי פקדה: כי כבר 1,300 נפשות אישרנו.

טדי פקדה: אם הממשלה הייתה מאשרת 2,000 או 3,000 יכול להיות שהמשפחה שלה הייתה נכנסת.

טדי פקדה: בגלל זה יש לנו עוד החלטות ממשלה.

טדי פקדה: לכן צריך להיות באמת מציאותיים.

אברהם נגוסה: תראה, תפקידנו לשאול שאלות, ותפקידך לענות.

אברהם נגוסה: אל תתרגז.

טדי פקדה: כשמישהי בוכה - - -

קריאה: ההורים שלה ממתינים 20 ומשהו שנים אדוני.

אברהם נגוסה: - - - צריך לקיים את הדיון, להבנתך.

אברהם נגוסה: אנחנו פה זה הכנסת, הכנסת - - - סליחה, אם כך, עד שהממשלה תקבל החלטה לא היינו צריכים לקיים את הדיון.

אברהם נגוסה: אבל הכנסת לא עובדת ככה.

טדי פקדה: על דברים שלא קיימים אתה שואל שאלות.

טדי פקדה: החלטת ממשלה 1911 הסתיימה, החלטת ממשלה של 2018 בדרך.

טדי פקדה: אז באמצע עשית את הישיבה, הסברנו, אבל אנשים שבוכים ואתה שואל את השאלות האלה זה לא עונה - - -

אברהם נגוסה: תקשיב קודם כל.

אברהם נגוסה: תפקידנו לעשות את העבודה שלנו, לתת לציבור לפחות לבוא לבכות, זו זכותה.

אברהם נגוסה: בכנסת.

טדי פקדה: תולים תקווה - - - זה משהו כואב.

אברהם נגוסה: אז בסוף יבואו.

אברהם נגוסה: זה לא יעזור לך.

טדי פקדה: ב-2018 אולי בעזרת השם.

אברהם נגוסה: אתה לא צריך להגיד לי מה לעשות ומה לא לעשות.

אברהם נגוסה: אני אומר לך שאנחנו מקיימים פה דיון במסגרת יום השוויון, יש אזרחים שאין להם שוויון והם באים לכאן לכנסת ישראל להביע את כאבם, את סבלם, את הפגיעה בזכות הבסיסית שהם נפגעו מזה ולכן אתה אומר למה היא צריכה להעלות את הנושא, למה אתה צריך לשאול את זה?

אברהם נגוסה: אני רציתי להבין איך אתם קבעתם את הזכאות ל-1,300, עוד נגיע לזה.

אברהם נגוסה: פשוט כשיש מקרים כאלה כי בהחלטה כתוב.

אברהם נגוסה: אם אתה אומר לי שהמספר לא הספיק ודברים כאלה, אבל אנחנו יודעים גם שהבאתם אנשים מהכפרים.

אברהם נגוסה: אני לא נגד, אבל אם יש אנשים שמחכים 22 שנה באדיס אבבה ובגונדר, לכן רציתי להבין מה היה השיקול שלכם לקבל החלטה א' ולא ב'.

אברהם נגוסה: זה העניין.

אברהם נגוסה: אם יש לך מה להגיד, תגיד.

אברהם נגוסה: אם אין לך מה להגיד אז אין.

אברהם נגוסה: אבל אל תגיד לי מה אני צריך לעשות.

אברהם נגוסה: אני לא צריך הוראה ממך.

טדי פקדה: אני לא נותן לך הוראה.

טדי פקדה: אני מסביר משהו מציאותי ואנושי פה מעבר לעניין המקצועי.

טדי פקדה: לזה אני מתכוון.

טדי פקדה: באו 1,300 אנשים.

אברהם נגוסה: אני שאלתי אותך מה היה השיקול שלך כשאתה קבעת א' ולא ב'.

אברהם נגוסה: האם היה משהו, שיקול - - -

טדי פקדה: לא אני קבעתי, הממשלה קבעה.

טדי פקדה: החלטת ממשלה.

טדי פקדה: מי שקובע את הקריטריונים זו הממשלה ובגלל זה קוראים לזה החלטת ממשלה.

טדי פקדה: לכן בהתאם לקריטריונים של החלטת הממשלה הבאנו את ה-1,300 אנשים.

טדי פקדה: נכון שהבקשות, כמו שאמרנו, 5,000 ומשהו אבל לא יכולים להגיע ל-5,000 ומשהו כי כשהגענו לסביבות ה-500 בקשות עצרנו.

טדי פקדה: לכן יש עוד החלטת ממשלה של 2018 ונראה ב-18 לחודש הבא כמה יוחלט ונתקדם בהתאם.

טדי פקדה: תאמין לי, אתה רואה מקרה אחד שניים, אני ראיינתי אלפי משפחות בגונדר, אלפי משפחות באדיס, איפה הם חיים ועל כולם אני יודע.

טדי פקדה: לכן אני אומר שנהיה מעבר לעניין המקצועי וכולי, גם אנושיים וגם נגיד להם את האמת.

טדי פקדה: אני אוהב דברים אמתיים.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו רוצים לשמוע.

אברהם נגוסה: האמת שלך שאתה אומר שעד החלטת הממשלה אין לי מה לעשות.

טדי פקדה: נכון.

אברהם נגוסה: אין קריטריון פנימי שאתם - - -

טדי פקדה: ד"ר אברהם, אתה יודע, המשרד שלנו בגונדר כרגע סגור, באדיס גם כן אין לנו צוות, אין לנו פקידים.

טדי פקדה: אתה יודע שהכל רדום בינתיים.

טדי פקדה: ברגע שתהיה החלטת ממשלה הצוות יישלח לשם, יראיינו והכל יהיה אחרת.

אברהם נגוסה: בואו נתקדם.

מולו דימרלאו: אני גרה בירושלים במעלה אדומים.

מולו דימרלאו: אני רוצה להגיד שגם אמא שלי מחכה לעליה באדיס, 21 שנה.

מולו דימרלאו: אני פה כל הזמן בכל מקום שאתם עושים, חלק מהאנשים פה מכירים אותי.

מולו דימרלאו: אמא שלי מחכה 21 שנה לעליה.

מולו דימרלאו: לאמא שלי יש שבעה אחים ואחיות בארץ, שבעה נכדים, חמישה נינים ושלושה ילדים ואמא שלה, סבתא שלי פה בארץ הייתה.

מולו דימרלאו: זכרונה לברכה.

מולו דימרלאו: היא לא פה עכשיו.

מולו דימרלאו: כל המשפחה כמעט פה בארץ.

מולו דימרלאו: אמא שלי נשארה ומחכה 21 שנה.

מולו דימרלאו: אתם יכולים חודש חודשיים ולא לראות את אמא שלכם?

מולו דימרלאו: אני 14 שנה בארץ לא ראיתי את אמא שלי.

מולו דימרלאו: איך אפשר לחיות בארץ ישראל ככה בלי אמא בלי משפחה?

מולו דימרלאו: מה הסיבה שלא מעלים את אמא שלי?

מולו דימרלאו: אני רוצה לשמוע סיבה ממשרד הפנים, לא משנה מאיפה, זה סיבה שלא מביאים לך את אמא שלך.

מולו דימרלאו: את זה רציתי לשמוע.

מולו דימרלאו: יש מישהו שיכול להגיד לי?

מולו דימרלאו: יש אנשים שלא מכירים אותי פה?

מולו דימרלאו: אני רוצה שיסתכלו שיבדקו ושיראו אותנו, שיסתכלו על הכאב ועל הבנאדם.

מולו דימרלאו: ראיתי שהיא בוכה, זה לא כאב רק שלה, זה כאב של כולנו שנמצאים פה, זה כאב שלי ושלה.

מולו דימרלאו: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מקונן טקלה.

מקונן טקלה: אני לא אעלה באופן אישי את המקרה שלי אבל היום זו פעם ראשונה שאני מופיע פה בוועדות, יש את הוועדות שלי בעבודה, אבל צורת הטיפול, לא הייתי מעורב כמעט אחרי שנת 1990, צורת הטיפול בעולי אתיופיה אני חושב שזה מבייש, זה בושה, אני לא יכול להאשים את משרד הפנים ולא אף משרד, גם אני חלק ממשרדי הממשלה.

מקונן טקלה: צורת הטיפול ביסודה היא לקויה ביותר שאני שומע, זה כואב וההתייחסות לאוכלוסייה הזאת.

מקונן טקלה: באתיופיה אני יהודי ופה בישראל אני נוצרי או לא יודע מה.

מקונן טקלה: כל המילים ברחו לי מהראש כי לא כך המדינה צריכה להתייחס לאוכלוסייה שלנו.

מקונן טקלה: חוץ מהצבע, בפנים הכל שווה.

מקונן טקלה: אין פה שוני.

מקונן טקלה: אני מתבייש להיות אזרח שמתייחסים אלי ככה.

מקונן טקלה: אני רוצה התייחסות שווה כמו כולם, אני לא רואה שפה מתייחסים אלי.

מקונן טקלה: אני קצין בצבא, היום אני עובד סוציאלי שעושה מאמצים לעזור לאוכלוסייה חלשה.

מקונן טקלה: הילדים שלי פה לומדים כמו כולם, אין לי מה להגיד לילדים שלי, חשבתי שאני יהודי, אני מכיר את עצמי מגיל אפס אני יהודי, אבל כאן אמרו לי שאני לא יהודי.

מקונן טקלה: אני חושב שצריך לדון מחדש, זו לא החלטת ממשלה ולא שום דבר.

מקונן טקלה: או שאתה יהודי ואתה בא לפה או שאתה לא.

מקונן טקלה: אבל אני גם מכיר מהעבודה שלי כל מיני עליות למיניהן בעקיפין.

מקונן טקלה: חבל.

מקונן טקלה: נורא מעצבן אותי שזה יום השוויון אבל אני לא רואה שום שוויון.

מקונן טקלה: אני לא בא לאף משרד ממשלה, צורת הטיפול בעולי אתיופיה בכלל הוא לקוי ביותר.

מקונן טקלה: אני חושב שצריך לדון בזה מחדש, להביא את כל משרדי הממשלה, לדון מחדש אם באמת אנחנו יהודים, אלה ששם, צריך להעלות אותם או לא צריך להעלות אותם, למה צריך לנקוב במספרים?

מקונן טקלה: יכולים להיות כל מיני מקרים.

מקונן טקלה: פתאום גיליתי שיש לי בת, אז מה, אני יהודי ועליתי במבצע שלמה בחוק השבות ועכשיו הבת שלי לא יכולה להתייחד איתי, לא יכולה לבוא?

מקונן טקלה: אני צריך לבקש, להתחנן שיביאו לי את הבת שלי?

מקונן טקלה: למה?

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יהעלם אני זוכר שלילדים שלך יש אישור לעלות.

יהעלם טדסה: כן.

אברהם נגוסה: הם הגיעו או לא?

יהעלם טדסה: הם לא הגיעו.

יהעלם טדסה: קודם כל שלום לכולם, הילדים שלי לא קיבלו אישור, קודם כל כרגע אפילו לא קיבלתי תשובה, אמרו לי אפילו מתי יגיעו, גם התאריך שלהם גם שמעתי.

אברהם נגוסה: הזמינו אותם שם וראיינו אותם ועדכנו אותך לגבי ההתקדמות מתי יגיעו לישראל?

נייש מאיה טאדסה: אני אדבר בשמו.

נייש מאיה טאדסה: אני אשתו.

נייש מאיה טאדסה: הילדים האלה נשארו לפני 17 שנה מהאבא לקחו אותם, האמא לא יודעים איפה היא והוא עזב את הילדים שלו בגיל 9 ובגיל 11.

נייש מאיה טאדסה: אני עדיין לא מעכלת איפה זה.

אברהם נגוסה: הכל זה עברנו, יש אישור לעלייתם.

אברהם נגוסה: תתחילי משם.

נייש מאיה טאדסה: היה אישור ב-2017 בספטמבר אמרו לנו שהם יגיעו, התקשרו הודיעו לנו שהם יגיעו ואנחנו לא יודעים מה הסיבה שלא הגיעו.

נייש מאיה טאדסה: ראיינו אותם, הכל, שם והם חתמו, הכל.

נייש מאיה טאדסה: אבל אני לא יודעת מה הסיבה.

נייש מאיה טאדסה: וזה עצוב.

אברהם נגוסה: אמרו להם שיגיעו ועד עכשיו לא הגיעו.

נייש מאיה טאדסה: שום דבר.

אברהם נגוסה: למשרד הפנים יש מה להגיד?

אברהם נגוסה: אתה מכיר את המקרה.

טדי פקדה: אני לא מכיר את המקרה.

יהעלם טדסה: אתה מכיר, גם הבן שלי מכיר אותך, אפילו בראשון.

טדי פקדה: אני - - -

אברהם נגוסה: זה הנושא, שאושר.

יהעלם טדסה: טדי, אתה מכיר.

יהעלם טדסה: אתה מכיר.

טדי פקדה: אני לא מכיר.

טדי פקדה: אני מטפל בהרבה דברים, אני לא יכול לזכור הכל.

טדי פקדה: יכול להיות דיברת איתי, אבל אני לא זוכר.

יהעלם טדסה: גם הלכת לשם, גם אמרת להם - - -

אברהם נגוסה: הוא לא יכול לזכור את כל התיקים.

אברהם נגוסה: אנחנו נעביר לו את זה.

אברהם נגוסה: נעביר להם את זה והם יטפלו.

אברהם נגוסה: אני חשבתי שמכירים את זה כי זה היה הרבה טרטורים, המקרה הזה.

אברהם נגוסה: אני מכיר אישית ולכן זה אושר והם היו צריכים להיות פה.

אברהם נגוסה: רציתי לשמוע אם יש בעיה, אבל הוא לא מכיר את הנושא אז בואו ניתן לו טיפול פרטני בנושא.

אברהם נגוסה: אנחנו נלך לבר, ראש מאבק - - -

טדי פקדה: רציתי להגיד משפט אחד כללי.

אברהם נגוסה: תגיד בסוף.

בר הררי: תודה לכולם.

בר הררי: שלום חבר הכנסת נגוסה, נציגי הממשלה.

בר הררי: שמי בר, אני עכשיו מרכז את מטה המאבק להעלאת יהודי אתיופיה.

בר הררי: מה אנחנו דורשים?

בר הררי: מה שנאמר פה, קבלת החלטת ממשלה רב שנתית שתאפשר עליה לכולם, מדברים על 1,500, אני מדבר בעיקר אל נציגי משרד הפנים והיועצת המשפטית.

בר הררי: אנחנו רוצים שיעלו, כל האנשים שצריכים לפי הקריטריונים שמוכרים ושזה יבוצע באופן מיידי, שזה גם המקום שלכם.

בר הררי: ברגע שתתקבל החלטה שתבוצע באופן מיידי לפי החוקים, לפי הנהלים, לפי מה שייכתב.

בר הררי: קבלת החלטה מתוקצבת רב שנתית, לא מתווה, לא רק לשנה אחת, משהו שייתן מענה כולל.

בר הררי: כל פעם מטפלים עוד קצת ועוד קצת, אנחנו דורשים שפעם אחת יתנו מענה לכולם, כל הרשימות, הכל ידוע מראש.

בר הררי: אנחנו מבקשים, דורשים מכם, מדובר פה על חיים של אנשים, אתם שמעתם את כולם.

בר הררי: אני מחזק את דבריו של דוד.

בר הררי: הוא אמר שככל שמעכבים את העליה בשנה אז זה רק עולה עוד יותר.

בר הררי: ילד בן 3 שמחכה שם, הוא היה בן 3 לפני 15 שנה, היום הוא כבר בן 18.

בר הררי: ההשתלבות בארץ הרבה יותר קשה.

בר הררי: העברית, השפה, ההשתלבות.

בר הררי: מישהו שסיים צבא בארץ ולמד פה את כל מערכת החינוך, לעומתו זה דורש הרבה יותר תקציבים ומגיע לו לקבל אותם, אבל אם עכשיו נעלה כמה שיותר אנשים עכשיו, זה יחסוך כסף, זה רק יעשה טוב.

בר הררי: לגבי הבעיות ההלכתיות, הרב הראשי של יהדות אתיופיה הרב ראובן ובשט יצא בהצהרה חד משמעית לפני חצי שנה שיש לאפשר עליה לכולם בדיוק לפי החלטות הממשלה והבעיה ההלכתית נפתרה.

בר הררי: אפילו בשביל למצוא את כל הבעיות של הספק, עושים את ההשבה ליהדות פה בארץ.

בר הררי: זו הקהילה היחידה בכל העדות בארץ שעושים להם את הכי לחומרה.

בר הררי: ההורים של כולנו פה עלו לארץ ולא בדקו להם את הציציות, פה בודקים אז אין שום ספק שהם לא יהודים.

בר הררי: יש להם גם זיקה וגם סוגרים את זה.

בר הררי: הם הרבה יותר יהודים ממני ולא בדקו את הסבא והסבתא שלי.

בר הררי: אני חוזר לסיום.

בר הררי: עכשיו זה עניין של תיעדוף, מה יותר חשוב לנו.

בר הררי: האתוס שלנו זה עליה, מדובר פה על יהודים, על אנשים שהם בזיקה לעלות לארץ, יש להם פה משפחה, הם ישרתו פה בצבא, הם חלק מהאתוס.

בר הררי: עכשיו מה יותר חשוב?

בר הררי: שני מחלפים, שלושה מחלפים או עליה לארץ?

בר הררי: אני חושב שזה קונצנזוס שעליה לארץ היא מעבר למחלפים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מנגיסטו וונדם.

מנגיסטו וונדם: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתר

אברהם נגוסה: גם את דבריו: נפרדתי מהילדים שלי לפני 21 שנה ולא ראיתי אותם, אני מתגעגע והם מתגעגעים.

אברהם נגוסה: הגשתי בקשות כל הזמן לפי ההוראות, מילאתי טפסים והגשתי, אבל עדיין הילדים שלי לא איתי, אנחנו חיים בנפרד.

אברהם נגוסה: הם באתיופיה ואני פה.

אברהם נגוסה: יש לי שלושה ילדים וגם אחים ובני דודים שממתינים שם.

אברהם נגוסה: אנחנו כל הזמן בוכים ומגישים בקשות ואנחנו לא מקבלים מענה.

אברהם נגוסה: שנים אנחנו בוכים ומגישים בקשות ולא קיבלנו עד עכשיו שום תוצאה.

וורקט אראפה: (מדברת באמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם את דבריה: 50 ילדים ונכדים נמצאים בארץ ולא נתנו לסבתא לעלות, היא נפטרה בגונדר כאשר היא המתינה שם.

וורקט אראפה: אמא שלי בגונדר עכשיו.

אברהם נגוסה: (מתרגם מאמהרית): אמא שלה ואח שלה והאחות שלה עם הילדים נמצאים שם בגונדר.

אברהם נגוסה: עליתי לפני 13 שנה ואני פה אם לארבעה, במצב קשה.

אברהם נגוסה: כל הזמן אני בסכסוך עם בעלי, כי צריך לשלוח כסף למשפחה באתיופיה ואנחנו בצרות והם בצרות.

אברהם נגוסה: למה אמא שלי לא עולה לישראל.

אברהם נגוסה: חמישה אחים פה - - - היא נשארה שם וסובלת.

אברהם נגוסה: טוב.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך.

אברהם נגוסה: בבקשה.

בלאי מנטקר: אני מבאר שבע.

אברהם נגוסה: (מתרגם מאמהרית): האמא שלי נמצאת בגונדר, ההורים שלה נמצאים בישראל וגרים באור יהודה והילדים גם פה, וההורים שלה נמצאים בגונדר והם הוזמנו מתוך ה-1,300 וחתמו.

אברהם נגוסה: זה מה שהיא אומרת.

אברהם נגוסה: אבא שלה חולה מאוד שם, ואמרו לו שאחת מהכליות לא עובדת והוא סובל שם, והוא במצב קשה.

אברהם נגוסה: השם של האמה זה וונדר טקלה.

אברהם נגוסה: אני שוב חוזר למשרד הפנים.

אברהם נגוסה: עדיף אולי שתרשום את זה ותענו בצורה אחידה.

אברהם נגוסה: האם יש מקרים שאחרי שאושרו במסגרת 1,300, האם יש מקרים שלא עלו לישראל?

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדעת.

אברהם נגוסה: ואם כן, אז למה?

אברהם נגוסה: כלומר שנבדקו ואושרו.

בלאי מנטקר: (מדברת באמהרית)

אברהם נגוסה: (מתרגם מאמהרית): שלושה אחים ושתי אחיות נמצאים בארץ, האמא והאבא נמצאים בארץ והבת שלה פה ויתר הילדים נמצאים עם ההורים.

היילו שומאט: אני מלוד.

היילו שומאט: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: (מתרגם מאמהרית): הוא עלה ב-1998.

אברהם נגוסה: הבן שלו נמצא מעל 25 שנה וממתין שם.

אברהם נגוסה: כל הזמן אמרו לי "נביא אותו רק אחרי גיל 18", וגם אחרי שעבר את גיל 18 הם לא מעלים אותו.

אברהם נגוסה: שבע שנים אני מתחנן ואמרו לי "קודם כל לא פנית כשעלית, הילד לא נרשם בזמן עלייתך" ואז אמרו לו "תוכיח ותעשה בדיקת דם".

אברהם נגוסה: הוא עשה בדיקת דנ"א ויש הוכחה שהוא הבן שלו, ואז הוא הציג את זה ועד עכשיו לא מעלים אותו.

אברהם נגוסה: הילד שלי נסע לעבוד כנהג והתהפך עם הרכב, הוא יצא מסכנה אבל הילד שלי נמצא שם בבעיות קשות.

אברהם נגוסה: הייתי צריך לשלם, להוציא מעל 15,000 בכסף אתיופי על מנת לתמוך בו בטיפול רפואי עקב התאונה.

ביטאו דרג'ה: שלום יו"ר הועדה, אני באתי לייצג את סבתא שלי שנמצאת כאן בארץ.

ביטאו דרג'ה: היא לא יכולה לבוא, היא זקנה, ומי שנשאר באתיופיה זה בן הדוד שלי קוראים לו גטהו טשומה, לאבא שלו קוראים טשומה מספין, אבא שלו יהודי מכל הצדדים ואמא שלו יהודייה, אבא שלו יהודי והכל, אבל הצבא באתיופיה רצה לגייס אותו והוא ברח לסודן, לא שומעים ממנו כלום, יכול להיות שהוא מת.

ביטאו דרג'ה: הילד הזה, גטהו טשומה שהוא היה קטן, הוא מסר אותו לאמא שלו שזאת סבתא שגרה פה בנתניה.

ביטאו דרג'ה: מגיל קטן היא גידלה אותו והוא 20 שנה מחכה שם.

ביטאו דרג'ה: הוא היה ברישום בהתחלה כשסבתא שלי עלתה ב-2002 הוא היה אמור לעלות.

ביטאו דרג'ה: הוא עשה את כל התהליכים ופתאום אמרו לו "אתה תעלה כשתהיה בגיל 18" אבל עבר גיל 18 ועד היום לא מעלים אותו.

ביטאו דרג'ה: מזמנים אותו לכל מיני ראיונות וכאלה, אבל עדיין לא העלו אותו.

אברהם נגוסה: הסבתא פה והדודים והדודות פה?

ביטאו דרג'ה: כן.

ביטאו דרג'ה: והדודים.

אברהם נגוסה: האבא שלו הלך לסודן ולא יודעים אם הוא חי או מת.

אברהם נגוסה: הילד גדל עם הסבתא וכשהסבתא עלתה, אני זוכר את המקרה הזה, שבמשרד הפנים אמרו שבגלל שהוא לא הבן שלה, הוא הנכד שלה אז הוא לא יצטרף אליה בגלל שהוא פחות מגיל 18.

אברהם נגוסה: היום גם נמצא שם בקהילה באדיס, הוא נמצא ברשימה.

אברהם נגוסה: הוא נשוי.

אברהם נגוסה: נכון?

ביטאו דרג'ה: נכון.

ביטאו דרג'ה: יש לו שני ילדים.

ביטאו דרג'ה: הוא מחכה כבר 20 שנה שם, כל הזמן בתקווה לעלות.

ביטאו דרג'ה: באמת קשה לו, הוא מתגעגע, הוא היחיד ששם.

ביטאו דרג'ה: כולם עלו, כל המשפחה עלתה, הוא היחיד שנשאר שם וכשהכנסנו את כל הטפסים, יש אישור לאבא שלו אבל לא יודעים איפה האבא, ואפילו לפי חוק השבות בגלל שאבא שלו יהודי והכל הוא יכול לעלות.

ביטאו דרג'ה: אני לא מבין למה לא מעלים אותו עד היום.

ביטאו דרג'ה: אנחנו באים לפה ושואלים אתכם, המשרדים, אין לנו גישה אליכם.

ביטאו דרג'ה: אנחנו מנסים ליצור איתכם קשר ואין מענה.

ביטאו דרג'ה: המקום היחיד שאפשר לדבר איתכם זה כשיש את כל הוועדה הזאת, אפשר לגשת אליכם ולשאול את השאלות.

ביטאו דרג'ה: כל הסיפורים שאני שומע כאן כואב לי הלב איך שמתייחסים לאנשים.

ביטאו דרג'ה: אנחנו שואלים ואומרים, נגיד אתם מאשרים לאדם לעלות, מה הצעדים שאתם עושים?

ביטאו דרג'ה: יש להם זכות לעלות אבל הם לא עולים.

ביטאו דרג'ה: זה מתעכב ומתעכב, כמו כל המקרים שאני שומע פה.

ביטאו דרג'ה: אני רואה שאתה לוקח את זה באופן אישי, נפגע באופן אישי, אבל אנחנו יודעים שאתה עושה את העבודה שלך ולא באים אליך בטענות, אתה עושה את התפקיד שלך, אבל תקשיבו לנו גם כי באמת אין לנו מענה.

ביטאו דרג'ה: מכניסים את הטופס הזה וזהו, משם זה נשכח.

ביטאו דרג'ה: מתקשרים, לא עונים, שום דבר.

ביטאו דרג'ה: וזה כואב.

אברהם נגוסה: תודה.

טקילו ארגה: אני פה בשביל סבתא שלי שנותרה באדיס, היא ממתינה שם 20 שנה.

טקילו ארגה: יש לה חמישה ילדים פה, 40 נכדים, 80 נינים ו-12 ילדים של נינים.

טקילו ארגה: היא קיבלה אישור בשנת 2012 בספטמבר על ידי אלי ישי והרב ולדמן.

טקילו ארגה: יש לי את האישור פה, אבל מה, היא לא עלתה.

טקילו ארגה: עד היום זה לא בוצע.

טקילו ארגה: למה?

טקילו ארגה: אני בעיקר פונה לטדי שייתן לי תשובה, אחרי ההחלטה הזאת שעלו הרבה אנשים, איפה הסבתא שלי?

טקילו ארגה: למה?

טקילו ארגה: אני שירתי ביחידה קרבית, למה לא מגיע לי להתאחד עם סבתא שלי.

טקילו ארגה: למה החמישה ילדים שלה צריכים להמתין פה?

טקילו ארגה: למה?

טקילו ארגה: יש לי ילדה והיא לא מכירה את הסבתא שלי.

אברהם נגוסה: תצלם ותביא את זה.

טקילו ארגה: למה כל הנכדים שנולדו ב-20 השנים האלה לא מכירים את הסבתא של האבא שלהם, של האמא שלהם, למה?

טקילו ארגה: למה אנחנו צריכים להתנתק מהסבתא?

טקילו ארגה: כולנו נלחמים בשבילה, יש לנו נכדים שהם חיילים היום, משרתים את המדינה, הולכים למילואים.

טקילו ארגה: עושים הכל.

טקילו ארגה: למה רק אנחנו מהעדה הזאת לא מגיע לנו להתאחד עם המשפחות שלנו?

טקילו ארגה: אני שומע פה מלא אנשים וזה כואב לי.

טקילו ארגה: למה אתם צריכים לנתק אותנו?

טקילו ארגה: למה אני עליתי והיא נשארה שם?

טקילו ארגה: יש לה אחות בקרית מלאכי שהיא בת 96.

טקילו ארגה: והיא בת 99.

טקילו ארגה: מי מטפל בה עכשיו?

טקילו ארגה: למה ההורים שלי צריכים לנסוע כל חודש לעשות "בייביסיטר".

טקילו ארגה: למה אבא שלי ואחותי כל חודש צריכים ללכת לעשות עליה משמרת של חודש, לעזוב את העבודה, לעזוב את הבית לתקופה של חודש.

טקילו ארגה: אני לא מצליח, לא מקבל שום תשובה משום גורם, לא מקבל.

טקילו ארגה: הייתי גם בתקשורת ומחפש תשובה לזה.

טקילו ארגה: למה הוא חתם על הבקשה אם לא יכולים להביא אותה?

טקילו ארגה: כולי צמרמורת, אני לא יכול כבר לדבר.

טקילו ארגה: למה היא צריכה להתנתק מאותו אמא מאותו אבא, מכל הדודים ומכל הנינים?

טקילו ארגה: למה היא צריכה להתנתק 20 שנה.

טקילו ארגה: למישהו יש תשובה?

טקילו ארגה: חמישה הילדים שלה שעלו, אחד מהם שעלה לפני 25 שנים נפטר, הוא נלחם, אבל הוא נפטר.

טקילו ארגה: היא קיבלה את הבשורה בשיחת טלפון "הבן שלך נפטר".

טקילו ארגה: מי מחבק אותה שם בגיל כזה?

טקילו ארגה: היום היינו צריכים לחבק אותה פה והילדים שלה צריכים להיות איתה, והנינים.

טקילו ארגה: לא כואב לכם?

טקילו ארגה: אולי תפתחו קצת את האזניים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: העברנו את ההעתק של המכתב.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: טדי, תשמע את המקרה שלה, המקרה שלה תלוי בכם.

אברהם נגוסה: למה אני אומר?

אברהם נגוסה: יש פה את הרשימה שהעברנו לכם ואתם קבעתם שהיא זכאית.

אברהם נגוסה: הנה, אני אראה לך.

טדי פקדה: על איזו רשימה אתה מדבר?

אברהם נגוסה: רשימת נכנסים לישראל במעמד תייר/תושב ארעי מומלצים לעולה.

טדי פקדה: מי אישר, מי חתם שם?

אברהם נגוסה: אתם, משרד הפנים.

טדי פקדה: לא, מי?

טדי פקדה: אני אגיד, כדי שנוכל לפנות לאותו גורם שאישר.

אברהם נגוסה: עמוס ארבל.

אברהם נגוסה: אנחנו קיימנו פה דיון, אלה שהגיעו לפה כתושב ארעי או כתייר, ואם הם ממלאים את הקריטריון בהחלטת הממשלה, שהם היו ממתינים באתיופיה, באדיס או בגונדר והגיעו מכל מיני סיבות למשפחה פה, ואז סיכמנו פה, התקבלה החלטה לבדוק את כל אחד ואחד בצורה פרטנית אם הוא מתאים לקריטריון שלא יחזרו לאתיופיה ויקבלו כאן מעמד עולה לפי החלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: זו הייתה ההחלטה.

אברהם נגוסה: במסגרת זו התבקשנו להעביר רשימה והעברנו, בדקתם אחד-אחד, יש אנשים שדחיתם אבל במקרה שלה קיבלתם אותה.

אברהם נגוסה: אבל מה הבעיה?

אברהם נגוסה: אתם אמרתם שהיא צריכה לקבל אישור מכם כדי לקבל תעודת עולה במשרד הקליטה, אחרי המלצה שלכם ואז היא יכולה לקבל גם טיפול רפואי וביטוח בריאות.

אברהם נגוסה: עכשיו אין לה ביטוח רפואי, המעמד שלה לא השתנה.

אברהם נגוסה: כמו שברוסיה או בארצות הברית, מכל העולם, מגיעים לכאן אנשים כתיירים ומגישים בקשה למעמד עולה ומשנים את המעמד שלהם.

אברהם נגוסה: זה בדיוק העניין.

אברהם נגוסה: אז זאת הבעיה.

אברהם נגוסה: זה המקרה.

אברהם נגוסה: אם אתה רוצה לענות אני אשמח.

אברהם נגוסה: להעביר לך את זה?

טדי פקדה: אין לי את זה.

טדי פקדה: בוא נתחיל במקרה האחרון.

טדי פקדה: אני אנסה להסביר כמה שידוע לי.

טדי פקדה: קודם כל מה שאמרת משאר המדינות שנכנסים לארץ ומקבלים - - -

אברהם נגוסה: אני יודע שתגיד לי את חוק השבות.

אברהם נגוסה: אבל אמרתי לך מראש, אל תלך לשם.

טדי פקדה: אתה רוצה שאני אדבר או שאתה תענה?

אברהם נגוסה: לא, למה אתה הולך לשם?

אברהם נגוסה: כשאמרתי לך שהתקבלה החלטה, אני יודע מה אתה רוצה להגיד.

טדי פקדה: זכותך לא לקבל, אבל את ההסבר המקצועי תשמע.

טדי פקדה: קודם כל מה שאמרת משאר המדינות, בהתאם לחוק השבות כן יש חוק שמאפשר להגיש בקשות בארץ, אבל במסגרת החלטת ממשלה אין לנו אפשרות כזאת, אולי תדאגו בהחלטת ממשלה בקריטריונים, יש לך אפשרות לדרוש, אם יש מקרים כאלה.

טדי פקדה: דבר שני, לגבי אישורים שהשר הקודם אלי ישי אישר ומשפחות לא נכנסו לארץ, לגבי זה, 25 משפחות בהחלטת ממשלה קודמת 1911 נכללו אפילו בין הראשונים שראיינו והכנסנו אותם, אתה יודע את זה, במלואם, 25 משפחות.

טקילו ארגה: אבל איפה הסבתא שלי?

טדי פקדה: שניה, אני בדיוק מגיע לזה.

טדי פקדה: המקרה כואב, זה לא רק הסבתא שלך, היו מקרים כאלה שנאמר לנו כי אנחנו לא עובדים לבד.

טדי פקדה: יש את משרד הקליטה וגורמים אחרים שלא יכולים לתת להם סל קליטה.

טדי פקדה: היו מקרים כמו שדוד ציין, נכנסו לארץ כתושב ארעי וקיבלו א/5, ולא קיבלו עולה.

טדי פקדה: זה אומר שבארץ נוצרו בעיות אחרות.

טדי פקדה: אז היו מקרים שהשר אלי ישי אישר והתפטר, אם היה ממשיך כנראה המצב היה אחר והטיפול היה ממשיך עד הסוף.

אברהם נגוסה: רגע טדי, אתה לא יכול ללכת בצורה כזאת.

אברהם נגוסה: האישה נמצאת באתיופיה, היא לא פה.

טדי פקדה: איזו אישה?

אברהם נגוסה: זה, מה שהוא מדבר.

אברהם נגוסה: אתה מדבר על אלה שהגיעו לפה, זה לא השאלה.

טדי פקדה: לא, לא משנה איפה הבנאדם נמצא.

טדי פקדה: השר אישר, אני אומר דוגמה.

אברהם נגוסה: למה היא לא עלתה כמו האחרים באוקטובר 2016.

טדי פקדה: בהחלטת ממשלה הכניסו רק את ה-25 ששמותיהם מופיעים.

אברהם נגוסה: בהחלטה לא כתובים השמות שלהם.

טדי פקדה: אני אסביר לך, כשאומרים 25 משפחות, מאיפה המציאו אותם?

טדי פקדה: לא מהחלל החיצון.

טדי פקדה: יש רשימה של 20 משפחות, הייתה רשימה כזאת.

אברהם נגוסה: היא לא ברשימה?

טדי פקדה: אם היא הייתה ברשימה היא הייתה פה.

קריאה: אז למה האישור הזה?

טדי פקדה: אני מנסה להסביר לך.

טדי פקדה: לא רק האישור הזה, אנחנו מכירים כמה אישורים שהשר אישר ואחר כך התפטר וחד משמעית נאמר לנו לא לטפל באישורים שמשרד הקליטה לא יכול לקבל ולהנפיק להם זכאות של עולה כדי שהמשפחות לא יסבלו.

טדי פקדה: כך נאמר לנו.

אברהם נגוסה: מי אמר לכם?

אברהם נגוסה: אתה יכול להגיד לי מי אמר לכם?

אברהם נגוסה: תגיד לפרוטוקול מי אמר.

טדי פקדה: המשרד.

טדי פקדה: רשות האוכלוסין.

טדי פקדה: תרשום, זה בסדר.

אברהם נגוסה: אין לך מישהו ספציפי שאמר לך?

טדי פקדה: רשות האוכלוסין זה גוף פורמלי וידוע, אין שום בעיה אם תגידו רשות האוכלוסין.

אברהם נגוסה: אבל יש - - -

טדי פקדה: אין שום בעיה.

טדי פקדה: אתה יודע את הקודים, אפשר לפנות אליהם.

טדי פקדה: באותה תקופה אמרו לנו לעצור ועצרנו.

טדי פקדה: עוד דבר, תמיד בשעות הבוקר בין שמונה לעשר בבוקר יש מענה טלפוני, שני קווים.

ביטאו דרג'ה: אין שום מענה.

קריאה: לא עונים.

טדי פקדה: תקשיבו טוב, אם בעצמי לא הייתי בודק כל בוקר, להציב שם שני פקידים בין שמונה לעשר - - -

אברהם נגוסה: מאיזו שעה עד איזו שעה?

טדי פקדה: אתה זוכר ד"ר אברהם - - -

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: קבענו והחלטנו פה.

טדי פקדה: מאז שקבענו, תמיד עונים בין שמונה בבוקר לעשר.

אברהם נגוסה: כמה ימים בשבוע?

טדי פקדה: הרבה דברים שמעתי, גם פעם יצא לי פה בדיון, הגשתם בקשה ונתנו לכם אישור שהבקשה התקבלה, אז כולם אמרו "שקר" אבל הנה, 5,400 זה לא שקר.

טדי פקדה: לעניין, בין שמונה לעשר יש קבלת קהל בבוקר.

טדי פקדה: אני הסברתי גם ברדיו שהתראיינתי, נתתי את המספר.

טדי פקדה: דבר אחד אני מבקש, בואו נהיה גלויים, לא לשקר.

טדי פקדה: אני לא אוהב שקר.

טדי פקדה: בין שמונה לעשר עונים, זה עונים.

טדי פקדה: אני יודע ב-100%.

אברהם נגוסה: באיזה ימים?

טדי פקדה: כל הימים.

אברהם נגוסה: כל יום?

טדי פקדה: כן.

אברהם נגוסה: מיום ראשון עד יום חמישי?

טדי פקדה: כן.

טדי פקדה: ב-100%.

ביטאו דרג'ה: אתה יושב שם ושומע שמדברים?

טדי פקדה: כן.

טדי פקדה: לפעמים אני שומע.

ביטאו דרג'ה: איזה אינטרס יש לי לשקר?

ביטאו דרג'ה: אני אנסה, אני אישית.

אברהם נגוסה: רגע רגע.

אברהם נגוסה: אתה אומר לנו.

טדי פקדה: בין שמונה לעשר תמיד יש מענה טלפוני, בשני קווים.

טדי פקדה: אבל הבעיה אם יש שבע-שמונה קווים, כולם מתקשרים לקווים אחרים כי עובדים אחרים מטפלים בפעילויות שונות.

טדי פקדה: אם אתם רוצים עוד פעם אני אגיד את המספר ואתם יכולים לרשום.

טדי פקדה: המספר הוא 02-6294791 או 746 בסוף.

אברהם נגוסה: רשמתם?

אברהם נגוסה: אני עכשיו כל יום הולך לבדוק, להתקשר.

אברהם נגוסה: אני בעצמי.

אברהם נגוסה: משמונה עד עשר.

טדי פקדה: יותר מזה אני אגיד לכם.

טדי פקדה: אנחנו נמצאים בעידן דיגיטלי, יש רישום בטלפונים כמה שיחות נכנסו וכמה שיחות יצאו והכל ידוע.

טדי פקדה: לכן אי אפשר לשקר ואי אפשר לברוח.

קריאה: אתה יכול לחזור על המספר?

טדי פקדה: 02-6294791 או בסוף 746.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: תמשיך.

יהעלם טדסה: אני רוצה לשמוע, שאלתי את טדי בציבור, בילדים שלי, הוא לא מכיר, למי אני פונה?

יהעלם טדסה: משרד הפנים לא מכירים אותי, למי אני פונה?

טדי פקדה: עוד דבר שאני שומע, "הנה אישור" "אמרו לנו שקיבלו אישור".

טדי פקדה: אין דבר כזה.

טדי פקדה: ראינו מה שהעברתם כאן, זה לא אישור.

טדי פקדה: פשוט יכול להיות בניואנסים, מי שכתב את זה הבין אחרת, זה לא אישור.

טדי פקדה: בצוות הרשות שמטפל בעניינים של האתיופים, הדסק האתיופי והחלטות ממשלה תמיד נזהרים לומר דברים שלא יישמעו אחרת.

טדי פקדה: לא אומרים "אושר לך" אף פעם לא אומרים.

טדי פקדה: רק אם יש אישור אנחנו מעבירים את האישורים לסוכנות היהודית, בסוף.

טדי פקדה: אז הצוות של הסוכנות היהודית באתיופיה מזמין את אותה משפחה ומתחילים הליך עליה.

טדי פקדה: פה בארץ אסור לאף אחד להגיד ולהתקשר "המשפחה שלך אושרה" אין דבר כזה, זו המצאה.

טדי פקדה: אני עובד 12 שנה במערכת, ופשוט אנשים משקרים.

טדי פקדה: לא נעים, גם כשהם אנשים שלנו.

טדי פקדה: הדבר הזה לא קיים בבקשה, אמרו לנו ככה, לא, לא קיים דבר כזה.

טדי פקדה: העבודה היא עבודת צוות.

טדי פקדה: מי שאמר שדיבר איתי, נכון, יכול להיות שדיברת איתי, אבל בגלל שאני מטפל בהרבה אנשים אני לא זוכר אותך.

יהעלם טדסה: טדי - - -

טדי פקדה: אתה רוצה ש - - - תן לי לדבר.

טדי פקדה: אני לא אומר שלא דיברנו, יכול להיות שדיברתי איתך, אבל בגלל שאני מטפל בהרבה משפחות, בהרבה תחומים, אני לא זוכר.

טדי פקדה: אני מרכז צוות, יש עשרה עובדים.

טדי פקדה: זה שדיברת איתי זה לא אומר שאני מתחיל ומסיים.

טדי פקדה: יש שבעה אנשים לפחות שצריכים לטפל בזה.

טדי פקדה: גם באתיופיה וגם פה.

טדי פקדה: למה עשינו את זה?

טדי פקדה: כדי שהכל יהיה נקי ושקוף.

יהעלם טדסה: הסיבה אתה מכיר, אני אמרתי לך.

אברהם נגוסה: אני רוצה למשל דוגמה שהילדים שאמרתם להם "תחכו עד גיל 18".

טדי פקדה: אין דבר כזה.

טדי פקדה: אנחנו משרד פורמלי, אין בנוהל, בשום מקום כתוב "תחכה עד גיל 18".

אברהם נגוסה: ודאי יש.

טדי פקדה: איפה כתוב?

אברהם נגוסה: עד גיל 18 אתם לא מעלים אותו.

טדי פקדה: איפה כתוב, אני שואל אותך?

טדי פקדה: איפה זה כתוב.

אברהם נגוסה: אז על סמך מה אמרתם כל השנים?

טדי פקדה: אני אמרתי את זה?

אברהם נגוסה: כלה שנים.

טדי פקדה: לא.

טדי פקדה: אני רוצה להגיד - - -

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: אתם אומרים ש- - -

טדי פקדה: הם אמרו, לא אנחנו.

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: אתם, משרד הפנים.

אברהם נגוסה: אני אומר לך בוודאות ובאחריות.

אברהם נגוסה: אם ילד נמצא עם אמו, אתם אומרים שאי אפשר להפריד מהאמא שלו ולכן אנחנו נעלה אותו רק אחרי גיל 18 כשיש לו הזכות להחליט.

אברהם נגוסה: אם לא, אז לא יכולים להפריד מהאמא שלו לפני גיל 18.

אברהם נגוסה: אבל אם האמא לא בחיים, אם האבא מביא הוכחה בבית משפט שהאמא מתה, אז אתם מעלים.

אברהם נגוסה: אז מה אתה אומר?

טדי פקדה: אני אסביר.

טדי פקדה: עניין של קטינים, יש עניין של אפוטרופסות בבית משפט.

טדי פקדה: אם האמא באה לפה והילד גר עם האמא - --

אברהם נגוסה: לא, האבא פה.

אברהם נגוסה: ברור לי לגבי האמא.

טדי פקדה: אני נותן דוגמה באופן כללי, לא מדבר על מישהו ספציפי.

טדי פקדה: נגיד שהאבא פה והאמא שם עם הילד והילד קטין והוא בחזקת האם, היא אפוטרופוסית שלו באופן אוטומטי.

טדי פקדה: היא חיה איתו.

טדי פקדה: אז בדרך כלל נוצר באופן טבעי, הצעיר שיגיע לגיל 18 ומעלים אותו, בסדר, קרו מקרים כאלה.

טדי פקדה: אבל כמו שאמרת, אם חס וחלילה האם שם לא בחיים והאפוטרופוס הוא האב, הולך - - -

אברהם נגוסה: זה ברור.

טדי פקדה: יפה.

טדי פקדה: לכן מבחינת החוק אין דבר כזה שיחכה עד גיל 18 אם הוא זכאי שבות כמובן.

טדי פקדה: אני מדבר על זכאי שבות.

טדי פקדה: אני חושב שהעניין הזה ברור.

קריאה: מה זה כל הניתוק הזה, שהאבא פה והבן שם.

אברהם נגוסה: הנקודה פה אחרי גיל 18.

טדי פקדה: יש ילדים שנולדים מחוץ לנישואין, יש הרבה סיפורים כאלה.

אברהם נגוסה: לא משנה איך הוא נולד.

אברהם נגוסה: האם הבנאדם הזה אם הוא זכאי על פי חוק השבות אחרי גיל 18.

דסי צנגן: בוחנים את הזכאות שלו באופן עצמאי.

דסי צנגן: האם הוא זכאי שבות, הילד, או לא.

אברהם נגוסה: אז הוא אומר - - -

טדי פקדה: דוקטור אברהם, דבר אחד.

טדי פקדה: יש אנשים, גם בהתחלה דיברתי על זה.

טדי פקדה: יש אנשים שלא מבדילים בין חוק השבות להחלטות ממשלה לצערנו.

טדי פקדה: אתה הבנת אותי?

טדי פקדה: בין חוק השבות להומניטרי.

טדי פקדה: זה דבר שונה.

טדי פקדה: אם זה שבות, אין דבר כזה - - -

קריאה: אתה יכול להסביר מה זה חוק השבות?

טדי פקדה: חוק השבות, מי שהוא יהודי שנולד להורים יהודיים, או לאם יהודיה, הוא יהודי.

אברהם נגוסה: או התגייר.

אורית צגאי אבל: או התגייר ואינו בן דת אחרת.

טדי פקדה: אני מדבר על חוק השבות.

טדי פקדה: לא מבחינת גיור.

טדי פקדה: זה לא קשור.

אורית צגאי אבל: זה גם חוק השבות.

טדי פקדה: ילד שנולד לאב יהודי ואם מדת אחרת.

טדי פקדה: נכד ליהודי, לפחות מתוך ארבעת הסבים שלו, שאחד מהסבים הוא שלא המיר את דתו לדת אחרת.

טדי פקדה: במסגרת זו, אם יש משפחה באתיופיה, מביאים אותו מיד ללא שום רישום.

אורית צגאי אבל: אבל הבחור הצעיר הזה דיבר שהוא זכאי לפי חוק השבות.

אברהם נגוסה: בסדר, זה - - -

מקונן טקלה: אבל יש הורים שבאו בחוק השבות והילדים שלהם עכשיו, יש סירוב על הילדים שלהם.

אברהם נגוסה: הילדים שלו יש לו זכאות, אם האבא עלה לפי חוק השבות.

מקונן טקלה: לא, אם ההורים עלו בחוק השבות.

מקונן טקלה: אם אני עליתי בחוק השבות.

אורית צגאי אבל: אולי הבן שלך זה נין ואז הוא לא זכאי אלא אם כן הוא פחות מגיל 18.

טדי פקדה: אם מישהו בא במסגרת של חוק השבות כנכד ליהודי והנכד שלו, נין, זה לא - - -

אורית צגאי אבל: הוא כבר נין, אז הוא לא זכאי.

אורית צגאי אבל: אלא אם כן הוא קטין.

אברהם נגוסה: זה משהו אחר.

אברהם נגוסה: אבל הוא אומר, אם אבא עלה בחוק השבות, לא כנכד ליהודי, לא לפי 4/א אלא לפי 4/ב.

אברהם נגוסה: אז הילד שלו לא יכול לעלות לפי חוק השבות?

טדי פקדה: בטח שיעלה.

טדי פקדה: אם זה 4/ב.

טדי פקדה: אבל אם זה 4/א וקיבל נכד - - -

אברהם נגוסה: זה ברור.

אברהם נגוסה: דסי בבקשה.

אברהם נגוסה: תראו, הזמן שלנו קצר.

אברהם נגוסה: רגע, נשמע את דסי ואלמז ואז אני אסכם את הדיון.

דסי צנגן: רק הערה קטנה לפרוטוקול.

דסי צנגן: לגבי הדיון האם רשות האוכלוסין עדכנה את הממשלה שנשארו עוד אנשים שעומדים לכאורה בקריטריונים ושלא נכנסו לתוך ה-1,300, אז אני כן יודעת שב-23 לינואר מנכ"ל רשות האוכלוסין הוציא מכתב למנכ"ל משרד ראש הממשלה ובו הוא עידכן אותו שנשארו עוד אנשים כאלה ושאפשר יהיה להביא אותם במהלך 2018.

אברהם נגוסה: אז מנכ"ל משרד ראש הממשלה כתב בחזרה ואמר "כדי שנוכל לתכנן תקציב, אנחנו רוצים שתנקבו לנו במספר".

דסי צנגן: המנכ"ל נקט והוא אמר שככל שתתקבל החלטה לשנת 2018, יש לי את המכתב שלו פה, אני יכולה להקריא.

אברהם נגוסה: כן אבל אחר כך השר כתב 1,000 איש.

דסי צנגן: כן.

דסי צנגן: אני אקריא לך את המכתב.

דסי צנגן: מה שהמנכ"ל כתב זה "במהלך שנת 2018 ניתן לטפל ולאשר כ-1,000 נפשות נוספות מגונדר ומאדיס אבבה אשר יענו על הקריטריונים המופיעים בהחלטת הממשלה הנוכחית".

אברהם נגוסה: ברור.

אברהם נגוסה: זה אמרתי גם בהתחלה, אבל הוויכוח פה הוא שיש יותר מ-1,000, כי אז, את שומעת, למה?

אברהם נגוסה: מקרים כאלה שזכאים על פי הקריטריונים של 1911, לא הספיקו להיכנס בגלל שהמספר היה רק 1,300 ואז לא הספיק.

אברהם נגוסה: עכשיו אם נעשה עוד פעם 1,000 אז אפילו בקריטריון הזה לא ייכנסו כי לפי המצב שנעשתה בדיקה באדיס אבבה ובגונדר, יש כ-2,000 איש שעומדים באותם קריטריונים.

אברהם נגוסה: זה כל הוויכוח.

אברהם נגוסה: לכן הנושא עכשיו נמצא בטיפול בוועדת השרים להכין מתווה מעבר ל-1,000.

דסי צנגן: אני פשוט רציתי לענות על הטענה שנשמעה שרשות האוכלוסין לא פנתה ועדכנה במספר.

דסי צנגן: אז רשות האוכלוסין כן פנתה.

אברהם נגוסה: הייתם באיחור, זו עובדה.

דסי צנגן: זה היה סמוך לאחר סיום היישום של ההחלטה, זה היה בינואר.

נורית יכימוביץ' כהן: המסמך שלנו נכתב ב-8 לינואר.

מלקייה קפלה: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם את דבריו: מהמשפחות שלי שהגשתי טופס, ארבעה נפטרו.

אברהם נגוסה: מתוכן שלושה היו עריריים, לא היו להם ילדים.

אברהם נגוסה: אחד נפטר, יש לו עשרה ילדים.

אברהם נגוסה: הילדים בגלל שהאב נפטר, התפזרו ואפילו אנחנו לא יודעים את הכתובת שלהם.

אברהם נגוסה: ההורים שלנו נפטרו כשהיינו ילדים קטנים, והאחים והאחיות שלי הקטנים, הם עדיין ממתינים שם.

אברהם נגוסה: הם נמצאים בגונדר ובאדיס.

אברהם נגוסה: אני הגשתי בקשו ואני ממתין שהאחים והאחיות יתאחדו ואני ממתין ליום הזה.

אברהם נגוסה: הוא אומר נכון, יש חוקים ויש הוראות, אבל גם צריך רגישות אנושית.

אברהם נגוסה: פה עובדים עם בני אדם.

אברהם נגוסה: עם אנשים ולכן צריך להוסיף גם רגישות אנושית חברתית כדי להבין את הכאב של האנשים.

אברהם נגוסה: אם לא תהיה רגישות אנושית אנחנו נמשיך לבכות כל הזמן.

אברהם נגוסה: הוא אמר דוגמה שאנחנו ראינו שהעובדים הזרים מסודן ואריתריאה אמרו שצריך להוציא אותם וראינו שהמאבק ברמה אנושית לתת להם להישאר פה ולעבוד.

אברהם נגוסה: למה לא חושבים ברמה אנושית על אזרחי מדינת ישראל יוצאי אתיופיה שפה הזכות הבסיסית שלנו של המשפחות שלנו, שלא יכולים להיות עם המשפחות שלנו, יש לי טענה קשה כלפי הממשלה, למה עושים לנו אפליה.

אברהם נגוסה: האם קורה דבר כזה בעליות אחרות.

אברהם נגוסה: אלה הדברים שאני מתרגם מדבריו.

אברהם נגוסה: אלמז בבקשה.

אלמז מקונן: תודה רבה על שקיבלתם אותי.

אלמז מקונן: אני עליתי לארץ ב-2004, אני מירושלים.

אלמז מקונן: יש לי משפחה באתיופיה.

אלמז מקונן: אמא שלי באתיופיה, אמא שלה פה נפטרה, 18 שנים אני לא איתה.

אלמז מקונן: אמא שלה נפטרה לפני תשע שנים.

אלמז מקונן: לא ענו לי בטלפון, לפני כמה חודשים באמת תודה רבה ענו לי, אני שאלתי אותו, כל הזמן - - - מסמכים, מה הוא אומר לי, מישהו אמר לי, לא יודעת - - - לא רואים אותה.

אלמז מקונן: הוא אמר לי את רשמת אחרונה, אולי לא רואים את הטפסים שלך.

אלמז מקונן: מישהו אמר לי, עכשיו אני לא יכולה להגיד מי זה, זה בעיה.

אלמז מקונן: יש לי משפחה, הדודים שלה, דודה שלה, אחותה, יש לה שתי אחיות פה, שני ילדים באתיופיה איתה.

אברהם נגוסה: איפה היא נמצאת?

אלמז מקונן: - - - לעזור להם, באדיס וחזרו.

אלמז מקונן: - - - אמא שלי יהודיה, אין לה שום בית.

אלמז מקונן: כל הזמן אני מתקשרת לא עונים לי בסוף ענו לי והתשובה שלהם לא נכונה.

אלמז מקונן: כואב לי כואב לי.

אלמז מקונן: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני יודע שיש אנשים שרוצים לדבר, אבל אנחנו מוגבלים בזמן.

אברהם נגוסה: היינו צריכים לסיים ב-13:30, חרגנו מהזמן.

אברהם נגוסה: אני חייב לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: תראו, היום הדיון שלנו קודם כל זה במסגרת יום השוויון ליוצאי אתיופיה שהכנסת מציינת, שהוועדות האחרות שדנו בכל מיני נושאים אחרים, בעיקר בתהליך הקליטה שלנו פה בארץ, הוועדה הזו דנה בנושא העליה.

אברהם נגוסה: כי זה הבעיה הבוערת מאוד בקהילה.

אברהם נגוסה: זה פגיעה בשוויון, פגיעה בזכויות הבסיסיות, זה דווקא אנחנו רואים בעליה.

אברהם נגוסה: כשהאמא לא יכולה להיות עם הילדים שלה, עם הנכדים שלה, והילדים והבנים והבנות לא יכולים להיות עם ההורים שלהם, אחים ואחיות לא עם אחיהם, אין יותר פגיעה בשוויון ובזכויות של אזרחי ישראל יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו קיימנו את הדיון, כדי לשמוע מהאזרחים את כאבם.

אברהם נגוסה: שמעתם שהנציגים של משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר אמרו שהם עובדים על מתווה להבאת האחים שלנו והמתווה יבוא ב-18 ליוני להחלטת ועדת השרים.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך ללחוץ ולהיאבק שאכן ההחלטה הזאת תתקיים ושיבצעו אותה.

אברהם נגוסה: מעבר להחלטת הממשלה יש בעיות רבות מול רשות האוכלוסין של מקרים פרטניים והם אמרו אותם.

אברהם נגוסה: נציגי רשות האוכלוסין נמצאים כאן, הם שמעו עד הסוף ואני מקווה שהמקרים האלה יגיעו אליכם ותטפלו בהם, כי זו פגיעה בזכויות.

אברהם נגוסה: אם האב נמצא כאן והילד שלו שם, הזכות להיות עם בנו זו הזכות האלמנטרית, הבסיסית, וזה נפגע.