הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 173, 2018-05-23 09:00

איתן כבל: בוקר טוב לכם, אני שמח לפגוש אתכם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, צוות הוועדה, יש לנו דובר מחליף היום מוועדת הרפורמות, רשמת פרלמנטרית, והאורחת המכובדת שלנו היום חברת הכנסת רחל עזריה, יושבת-ראש ועדת הרפורמות, אנחנו מקבלים אותה בברכה.

רחל עזריה: וחברי הוועדה.

איתן כבל: כן, וחברי הוועדה, מי שיגיע, כמובן.

איתן כבל: אני קם אחרי לילה או בוקר סוער.

איתן כבל: מי שלא צפה, 2:2 בין גולדן סטייט לבין יוסטון.

איתן כבל: וואו, זה היה מטורף.

רחל עזריה: אני מצפה שאתה תתרגש מהדיון בוועדה הזו.

איתן כבל: אני קיבלתי את הציוץ שלך.

איתן כבל: זה אומר שגם את קמה מוקדם.

רחל עזריה: טוב נו, ארבעה ילדים.

רחל עזריה: מה אתה רוצה, שאני אקום מאוחר?

איתן כבל: לי גם כאן ארבעה.

איתן כבל: יש שישה אולי במקום אחר.

איתן כבל: ברשותך, נתחיל את היום, וכמו שאנחנו נוהגים לפתוח בוועדה, עם הקראה של שיר.

איתן כבל: אני דווקא החלטתי להקריא שיר של מישהו – אני הרי פונה לציבור ושואל אם מישהו רוצה שאני אקריא שירים גם כן.

איתן כבל: מסתבר שיש משורר שטען שאני התעלמתי ממנו.

לאה ורון: לא עוד.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: והוא כתב שיר על העניין הזה.

איתן כבל: שיר מגניב ואני אקריא אותו.

איתן כבל: הוא בטח צופה בנו: די להתעלמות ממך.

איתן כבל: היום יום רביעי, פעם אחת כי טוב היום, מי שלא יודע, בשבת נקרא את פרשת נשא, ושוב אני מקווה שזה לא ייחשב לי כהדתה.

איתן כבל: את השיר היום קיבלתי בהודעה בפייסבוק, וזו הזדמנות לבקש ממי שכותב למגירה, ותמיד רצה לקבל במה, לשלוח לי.

איתן כבל: והאמת שהשיר הפעם הפתיע גם אותי.

איתן כבל: פגישה עירונית של עודד בן דורי, בן דורי בן 43 יליד רמת ה שרון, מתגורר כיום בגבעת אולגה שבחדרה עם אשתו ושמונת ילדיו, מהנדס בחברת הייטק בימים, כותב שירה בלילות.

איתן כבל: שיריו הופיעו בהארץ, מקור ראשון וכתבי עת מודפסים ומקוונים.

איתן כבל: ב-2016 יצא ספרו הראשון 'אחד על אחד' ועתיד להוציא לאור בקרוב ספר שני.

איתן כבל: פגישה עירונית – עודד בן דורי, עוד יום אחד רגיל שזרח בו השמש / בדרך אל המשרד אני צועד בפיתולי המעבר הצר המוביל לרחוב החשמונאים / מופיע מולי חץ שלוח ממוקד בפסיעותיו איתן כבל / זיהיתי אותו בעיניו שלא הסב לעברי / ראיתי שלא הכיר בי / צל עובר בימיו הייתי / ושמא לא הייתי ולא נבראתי / אלא משל הייתי בעיניו / כאותו בונפרטה בשעתו מיהר המהפכן לעיסוקיו / אך יתכן מאוד ואצה לו דרכו אל דוכן המזון הסמוך כי עת צהריים היא ולאכול צריך / ואני ארוחתי ארוזה בצרור שעל שכמי ואין איש מכיר בי או חולק עמי פת של צהריים.

איתן כבל: אז אני קודם כל שוב רוצה להתנצל בפניו, בפעם הבאה שתראה אותי צועד אני אזמין אותך לדוכן שאני נוהג לאכול שם.

איתן כבל: אז שיהיה לכם יום נפלא.

דרור שטרום: איפה זה פורסם?

איתן כבל: לא, הוא כתב לי את זה עכשיו.

איתן כבל: הוא יפרסם את זה.

איתן כבל: אנחנו מבקשים להתחיל.

איתן כבל: בוקר טוב, אתי.

אתי בנדלר: בוקר טוב, אדוני, בוקר טוב, גברתי.

איתן כבל: בוקר טוב ליועצות המשפטיות.

איתן כבל: ואני רוצה להודות לך, גברתי, על העבודה היוצאת מן הכלל שעשית אתמול.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: בצדק.

מרב תורג'מן: תודה רבה.

איתן כבל: בהצעת החוק של עד שש דקות מענה.

איתן כבל: כשמגיע צריך להגיד את זה ובקול גדול.

לאה ורון: אכן.

איתן כבל: חברות וחברים, היינו אמורים להתכנס לפני זמן, ולצערי מעבר לעובדה שהגופים החוץ-פרלמנטריים הטרילו אותי עם העניין הזה, ובצדק, כיוון שיש כללים שקבעה ועדת הרפורמות לכשדנה כשהשר אלי כהן עדיין עמד בראשה, ונקבעו כללים של דיווח של הגופים השונים.

אתי בנדלר: דיווח והתקנת תקנות.

איתן כבל: והתקנת תקנות.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: אלא שהבנתי שמישהו קצת בבעיה ורציתי לתת את מרחב הנשימה הזה לממשלה, למשרד האוצר, ולצערי אני אומר את זה, נראה היה ונמצא כאן שטרום שעל שמו הוועדה – זכית, אני מקווה שבאמת זכית, שלא יעשו חיבוט ערבה מהחוק החשוב הזה, כי בסופו של עניין נכון לרגע זה - - -

יצחק וקנין: אנחנו שומרים אותה מסוכות עד לפסח, ושורפים אותה עם החמץ.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני מנסה לומר שהתחושה היא שמישהו החליט שהחוק הזה חשוב, וישבו באמת ועשו עבודה.

איתן כבל: אתי זוכרת, לא היה פשוט, ואנחנו לא נפרט.

אתי בנדלר: זה מסוג הדברים, אדוני, שאני לעולם אשכח.

איתן כבל: ולא נפרט.

איתן כבל: ברצוני לומר לכם שהתחושה היא שמישהו אולי התחרט שם ומתחיל בקטנות לנקות סעיפים בעשייה בפועל בשטח.

איתן כבל: כמובן תצטרף אלינו בעוד כחצי שעה הממונה על ההגבלים, שביקשתי ממנה להגיע, כיוון שהיא עוסקת בימים אלה גם בעניין של מיזוג בנק איגוד עם בנק המזרחי, והמשמעות היא שיישאר משטרום רק רוּם מתוך כל התהליך הזה.

דרור שטרום: רוּם זה לא רע.

לאה ורון: ורוׂם זה עוד יותר טוב.

איתן כבל: ולכן אנחנו כאן כדי לעסוק בעניין ולהוציא מתחת ידינו בסוף, גברתי, את ההחלטות.

איתן כבל: אנחנו לא מתכוונים לתת יותר - - -

לאה ורון: אתה יודע איפה מנכ"ל משרד האוצר?

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: הוא אף פעם לא מגיע בזמן.

איתן כבל: הוא כמובן יבוא.

לאה ורון: כי הישיבה תואמה איתו.

איתן כבל: אני יודע, ברור כשמש.

איתן כבל: הוא גם יבוא לכאן.

לאה ורון: את יודעת איפה מנכ"ל האוצר, מר באב"ד?

נירית איבי: הוא יגיע בעוד 10 דקות.

איתן כבל: באותו יום שהוא יגיע בזמן, חמורו של משיח יתדפק על דלתנו.

איתן כבל: הוא חבר אישי שלי, ועדיין אני מרשה לעצמי לנזוף בו נזיפה חמורה.

איתן כבל: מי שנותן לנו את הכבוד, אנחנו מחזירים לו כבוד.

איתן כבל: ואת יודעת שהוועדה הזאת נותנת לו תמיד כבוד, והוא לא מחזיר לנו תמיד באותה מטבע.

איתן כבל: ואני אומר זאת בצורה מאוד מאוד ברורה.

איתן כבל: אני אעביר את רשות הדיבור לרחל.

איתן כבל: נעניתי לבקשתה של רחל עזריה, יושבת-ראש ועדת הרפורמות, לדיון משותף.

איתן כבל: אחר כך אנחנו ניתן לאדוני להציג איך הוא רואה את הדוח עד עכשיו.

איתן כבל: אתי, אם תרצי ברשותך, להציג מהצד שלך, כמי שליוותה מקרוב את העניין הזה, וכמובן נפתח את זה.

לאה ורון: אדוני ודאי יאמר מילה על אופן הגשת הדוח לוועדה כמתחייב מהחוק.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: גברתי, אני אאפשר לך אחר כך להקריא בדיוק או אתי, יש שם דברים ברורים.

לאה ורון: אתי תאמר.

איתן כבל: 2017 כבר היתה מזמן.

אתי בנדלר: לא כל כך מזמן.

איתן כבל: מזמן.

אתי בנדלר: הכול יחסי.

איתן כבל: אנחנו כבר ב-2019 עוד מעט.

איתן כבל: רחל, בבקשה, שותפה בכירה לדיון.

רחל עזריה: בוקר טוב, אני מאוד שמחה על הדיון הזה.

רחל עזריה: יש כמה נקודות שנצטרך להעלות שלא נעשו כמו שצריך.

רחל עזריה: אני רוצה לומר לך, איתן, אני לא חושבת שיש מי שחוזר בו מההחלטות.

רחל עזריה: אני פשוט חושבת שמקבלים החלטות מרחיקות לכת ודרמטיות, אז תמיד יהיה ניסיון של הדף מהצד השני למנוע.

רחל עזריה: ואני חושבת שזה מה שקורה.

רחל עזריה: מה שקורה זה לא שיש מישהו שהבין שזה לא כדאי, אלא יש את הגופים שכל הזמן בעצם לא רצו שהתהליך הזה יקרה.

רחל עזריה: אנחנו יודעים שאלה גופים מאוד מאוד חזקים במשק, והם מנסים עכשיו כשהזמן מתעכב, והם מנסים בסופו של דבר למנוע את זה, אבל גם אתה יודע וגם אני יודעת שאנחנו לא ניתן לזה לקרות.

רחל עזריה: זה נושא חשוב מכדי שאנחנו פשוט נרפה.

רחל עזריה: דבר שני, אני מבינה את הרצון שלך להיות נחמד ואתה גם ידוע כיושב-ראש נחמד וחבר כנסת נחמד - - -

איתן כבל: אני מציע לך, יש מילים יותר טובות מנחמד.

רחל עזריה: נעים הליכות.

רחל עזריה: לא יודעת מה.

איתן כבל: אחרי הדיון אני אתן לך רשימה.

קריאה: אהוב על הבריות.

רחל עזריה: אהוב על הבריות.

רחל עזריה: אפשר להמשיך - - - אבל אני חושבת שאין שום סיבה שלא נקיים דיונים דחופים בנושא.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לעקוב, וגם אם מבקשים דחייה, אני לא חושבת שאנחנו צריכים להיענות.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לעקוב, אנחנו צריכים לדאוג שהדברים יקרו.

רחל עזריה: ואתה יודע היטב, ברגע שנעשה כל שבועיים דיון, פתאום הדברים יתוקתקו, ואף אחד לא יעז לחכות, ואף אחד לא יעז להסס, ואף אחד לא יעז לחשוב שאולי כדאי לתת לזמן לעבור.

רחל עזריה: יש לנו פה מושב שאני חושבת שכדאי להקדיש לו את האנרגיה הזאת, ואני חושבת שאנחנו נראה שהדברים קורים כמו שצריך.

רחל עזריה: יש לי לא מעט נקודות.

רחל עזריה: אני חושבת שנחכה קודם ונשמע את שטרום שיגיד את דבריו, ואז יש את כל הנושא של המכרז שלא יצא, ומערכת read-only, והתבחינים ויש רשימה ארוכה, ואנחנו נעבור אחד אחד.

איתן כבל: האמת היא שרציתי שהתחיל עם המנכ"ל, אבל אוקיי, בסדר - - -

רחל עזריה: אני אגיד לפני כן, שאני בטוחה שיהיה לנו ממש כיף.

איתן כבל: מה?

רחל עזריה: כל זה יהיה כיף.

איתן כבל: כן, אני בטוח.

איתן כבל: אני כבר עוצם עיניים ונהנה.

רחל עזריה: כבר נהנית.

רחל עזריה: נו, אני אומרת לך, אתה פשוט עדיין בהאנג-אובר מהמשחק.

מיקי לוי: אדוני, כדאי לצמצם בזמן יש כי לנו מה להגיד.

מיקי לוי: אחר כך תגיד שאין זמן.

מיקי לוי: אני מבקש 10 דקות לפחות.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: אני כבר מודיע מראש.

איתן כבל: מי שחושב שהוא בא לתת את ההרצאה שהוא התאמן עליה מול המראה בבית, טועה.

איתן כבל: זה יהיה קצר, ממוקד.

איתן כבל: כל אחד בעניין שרוצה להציג ולהתייחס אליו.

איתן כבל: נפתח עם דרור, חברי, ולאחר מכן בנק ישראל - - -

לאה ורון: זו מצגת משותפת עם משרד האוצר.

לאה ורון: אולי עד אז יגיע מנכ"ל האוצר.

איתן כבל: הם השחקנים המרכזיים.

איתן כבל: זה תמיד קורה ככה.

איתן כבל: אתה מוציא הודעה ופתאום החומר שאתה אמור לקרוא זורם, הכול מגיע פתאום.

מיקי לוי: אבל לדעתי, גם מקומי של המפקחת על הבנקים נפקד פה.

לאה ורון: הוא לא זרם.

לאה ורון: אנחנו הוצאנו אותו מהאתר של משרד האוצר, אדוני.

איתן כבל: נכון.

מיקי לוי: היה ראוי שהמפקחת תהיה.

מיקי לוי: היא שחקנית מרכזית.

איתן כבל: אדוני צודק.

איתן כבל: היא עסוקה ביישום הדוח.

מיקי לוי: אני מבין אותך.

איתן כבל: בבקשה, דרור.

איתן כבל: אבל תהיה ממוקד.

איתן כבל: אני סומך עליך.

דרור שטרום: יש חמש נקודות, וזה הכול, ובזה אני אסיים את העניין.

דרור שטרום: תודה על ההזמנה לדיון.

דרור שטרום: תודה על עצם הדיון.

דרור שטרום: אני חושב שעצם קיום הדיון הוא בקרה מאוד חשובה על התנהלות הרפורמה הזאת.

דרור שטרום: אני לקחתי לעצמי תפקיד מאוד צנוע הבוקר, לקחת את הדוח של 20 העמודים שאתמול הומצא וחולק והופץ.

דרור שטרום: ומבין היער של הפרטים שמופיעים שם, לשים את היד על שלוש הנקודות המרכזיות שהן החשובות, כי כמו שלימדו אותנו בהרבה מקומות, אם לא מקצים עדיפווית ולא מתעדפים מטרות, בסוף שום דבר לא קורה.

דרור שטרום: אפשר כל הזמן להיות מוטרדים ב-80 דברים, ובסוף לא יוצא מכל הפאזל הזה שום דבר.

דרור שטרום: אני חייב להגיד, לפחות מקריאת הכתוב, אני לא יודע, אולי משמיעת הדברים שייאמרו כאן יתקבל רושם שונה והפוך, אבל מקריאת הדברים מתקבלת תמונה עגומה.

דרור שטרום: בדיון שעבר שהיושב-ראש הזמין אותי אליו נזהרתי מלהביע דעה, כי כידוע וכמו שרמזה גם היועצת המשפטית של הוועדה, בחלוף פרק זמן משמעותי, רק אז ניתן להביט נכוחה אל מה שנעשה אל מול מה שלא נעשה, אבל שנה וחצי כמעט זה פרק זמן שאפשר להסתכל ולראות גם לא רק מה קורה בשוק, אלא בשלב הזה מה עושה הממשלה, כי מי שצריך להכין את התנאים המוקדמים כדי שתהיה תחרות, זאת הממשלה.

דרור שטרום: והנה הגענו למציאות המצערת שבה - - -

איתן כבל: מה אתה מגדיר ממשלה?

איתן כבל: האם בנק ישראל בעיניך זה ממשלה?

איתן כבל: או מוסדות השלטון, אתה מתכוון?

דרור שטרום: ועדת היישום זאת הממשלה.

דרור שטרום: בדיוק למטרה הזאת הוגדרה בחוק ועדת יישום כדי למנוע את השאלה החשובה ששאלת עכשיו.

דרור שטרום: אני אמחיש בהדגמה אחת למה התמונה כל כך עגומה.

דרור שטרום: אנחנו נמצאים במצב שבו לאחר חקיקת החוק אני הסתובבתי ואמרתי שיבואו מתחרים והשוק יקדים את הממשלה.

דרור שטרום: נעניתי בסקפטיות טוטאלית על ידי כל משרדי הממשלה.

דרור שטרום: אני לא אמנה את השמות ואת האנשים כי זה באמת לא עניין אישי, זה עניין מערכתי.

דרור שטרום: ואנחנו נמצאים עכשיו במציאות שיש כבר, לפי דברי המפקחת, אני לוקח אותה ברצינות ואני גם מכיר חלק מהקבוצות כי הם באו להתייעץ איתי לפני כן.

דרור שטרום: יש היום שתי קבוצות שרוצות להיכנס ולהקים בנק, ולו היתה עבודת הממשלה נעשית כפי שצריכה היתה להיעשות, הם היו יכולים להיכנס בטווח זמן של חצי שנה מהיום ולפעול ולהציע שירותים.

דרור שטרום: בפועל, אין את הדברים שעליהם דיברנו בדיון הקודם ובחוק.

דרור שטרום: הרי לא הכול דיבורים דיבורים, יש חוק, הכנסת ציוותה בחוק להקים תשתית מחשוב, לצאת במכרז לתשתית מחשוב, להקים תשתיות ל-read-only, ולהשוואת עלויות פיננסיות - - -

איתן כבל: ומה נכון לרגע זה יש מכל זה?

דרור שטרום: תיכף אני אעבור על הנקודות, אבל אתה תראה שבעצם בשלוש הנקודות - - -

רחל עזריה: הרבה יותר מדי לא קרה.

איתן כבל: תודה, הממונה על ההגבלים.

איתן כבל: אני יודע שעשית את זה בהטרלה מהרגע להרגע.

איתן כבל: אני מבקש דקה שאנחנו נשב בשקט, נכנס המנכ"ל.

לאה ורון: 9:21.

לאה ורון: About time.

איתן כבל: לא, בסדר.

איתן כבל: מסכן, תנקה את קורי השינה.

שי באב"ד: אם אתה יכול לקחת את הבת שלי לגן במקומי - - -

איתן כבל: כן, כן, יאללה, שב, שב.

רחל עזריה: - - -, באמת אמרת את זה?

שי באב"ד: זה מה שהיה הבוקר.

שי באב"ד: זה גם לא ועדת הכלכלה וגם לא ראש ממשלה.

לאה ורון: אדוני יכול לבקש דיונים בוועדה ב-10 ולא ב-9.

שי באב"ד: אני לא ביקשתי ב-9.

שי באב"ד: אתם עושים ב-9.

שי באב"ד: אני ביקשתי לדחות.

איתן כבל: יקירי, אדוני המנכ"ל, גם הגעת וגם מרעיש?

איתן כבל: תודה, עזוב.

דרור שטרום: כפי שאמרתי, אני אלך באופן שיטתי לנקודות.

דרור שטרום: אני לא רוצה להגיד שלא נעשה כלום, כי זו תהיה אמירה לא נכונה.

דרור שטרום: יש צוותים וניכר שהם עובדים, ויש עבודה, והסרת חסמים בשוק כזה היא מלאכת פרך, ואת זה צריך להגיד.

דרור שטרום: אבל מבין 20 הנושאים האלה, כשאני ממקם את שלושת החשובים, שם יש לנו חללים מאוד רציניים, ואקום מאוד גדול, ושם הדברים לא נעשים.

דרור שטרום: ואני אמנה אותם.

דרור שטרום: יש שלושה נושאים שהם חיוניים וקריטיים כדי שתהיה תחרות.

דרור שטרום: הראשון שבהם הוא תשתית מחשוב.

דרור שטרום: המציאות העוגמה במדינת ישראל עד היום מזה עשרות שנים היתה שבנק שרוצה להיכנס ולהתחרות בשוק הזה, הוא חייב להביא איתו על הגב, כמו חגור פילים, תשתית מחשוב.

דרור שטרום: לנו זה אולי נראה טבעי.

איתן כבל: המשפט האחרון מסגיר את גילך, חגור פילים.

דרור שטרום: נכון.

דרור שטרום: - - - אבל אני אגב לא מתבייש בגילי.

דרור שטרום: זה בסדר.

דרור שטרום: יש כאלה אפילו טוענים שזו ברכה להיות בגיל כזה.

דרור שטרום: זה בסדר גמור.

דרור שטרום: אבל בעולם חגור הפילים הזה איננו דרוש משום שכאשר יש בנקים במדינות אחרות, מתקדמות, מפותחות, הם לא צריכים להביא איתם תשתית מחשוב שלהם שעולה מאות מיליוני דולרים.

דרור שטרום: כל מה שהם עושים זה לקחת רישיון מחברה שעיסוקה בתשתית מחשוב, הרישיון הזה עולה סכומים כדי 1 חלקי 20 מהעלות שהיום בנק צריך לשאת בה, ונגמר העניין, ואפשר לתפקד.

דרור שטרום: אתה משלם לפי מספר החשבונות של הלקוחות שלך, ובזה נגמר העניין.

דרור שטרום: אצלנו בחוק נאמר במפורש שבתוך תקופה מסוימת יהיה מכרז ונאמר במפורש שיש אפשרות לשר האוצר להאריך את התקופה הזאת, וזוכרת היועצת המשפטית כמה הסעיף הזה היה עניין לניסוחים ארוכים ומורכבים.

דרור שטרום: כללו של דבר, אנחנו נמצאים היום 15 חודשים אחרי חקיקת החוק.

דרור שטרום: אין ולא היה מכרז.

דרור שטרום: יש קול קורא, יש כל מיני דברים.

דרור שטרום: היה ישראל דיגיטלית, עבר למשרד האוצר.

דרור שטרום: אני יכול לכתוב בעצמי חיבור עם 500 מילה מה קרה עם הדבר הזה.

דרור שטרום: איך אומרים?

דרור שטרום: גול אין.

דרור שטרום: יש מציאות הזויה בעניין הזה.

דרור שטרום: אני רוצה רגע אחד לסבר את אוזני הנוכחים כאן.

דרור שטרום: יש במדינת ישראל שני ספקי תשתיות מחשוב שמוכנים וערוכים לבצע את המלאכה הזו.

דרור שטרום: לא - - - לא צריך לייבא אותם מצרפת וגרמניה ופינלנד.

דרור שטרום: קיימים פה בארץ.

דרור שטרום: אני שוחחתי איתם.

דרור שטרום: עשיתי גם סקר עליות – במגבלות הכישורים הטכנולוגיים שלי עשיתי סקר עלויות של הדבר הזה.

דרור שטרום: רבותי, מדובר בעליות זניחות.

דרור שטרום: אין שום סיבה לא לבוא היום ולהגיד, הנה תשתית מחשוב, אנחנו המדינה נבדוק אם היא עומדת בתנאי מינימום.

דרור שטרום: נאשר תמיכה למי שייקח את התשתיות א', ב' ו-ג', ובלבד שייכנס לשוק בתוך שנתיים או שלוש.

דרור שטרום: בזה אנחנו עושים שני דברים.

דרור שטרום: אחד, מחברים תשתית מחשוב לבנקים חדשים, נותנים תמריץ למי שייכנס מהר לשוק הזה, וכאמור לא המצאתי אותם, הם כבר פה.

דרור שטרום: הגורילה נמצאת בדלת ואף אחד לא מקשיב.

דרור שטרום: אז זה נושא אחד.

דרור שטרום: נושא שני, ביטוח פיקדונות.

דרור שטרום: אני יודע שיש כאלה שמזלזלים בזה.

דרור שטרום: זה היה בין ההמלצות בוועדה, לא בחקיקה.

דרור שטרום: אבל ביטוח פיקדונות עבור לקוחות שיש להם חסכונות, והם שואלים את עצמם אם לעבור לבנק חדש שהוא בנק דרור ואיתן בע"מ, זה לא בנק שהם מכירים אותו.

דרור שטרום: זה מותג חדש, הם רוצים להיות בטוחים שכספם לא מונח על קרן הצבי.

דרור שטרום: לגיטימי?

דרור שטרום: לגיטימי.

דרור שטרום: - - - הכרנו בזה.

דרור שטרום: לא רק אנחנו המצאנו את המצאת הגרעין הזו של ביטוח פיקדונות.

דרור שטרום: 120 ומשהו מדינות בעולם אימצו ביטוח פיקדונות.

דרור שטרום: הכללים ידועים.

דרור שטרום: בנק ישראל שר את זה באמצע הלילה אם תעיר אותם.

דרור שטרום: כולם מכירים את הדברים האלה.

דרור שטרום: בפועל, עשייה לגבי ביטוח פיקדונות, נאדה.

דרור שטרום: יש מחשבות כאלה ואחרות.

דרור שטרום: אבל רבותי, כניסת מתחרים לשוק זה לא זמן להרהורי קסם באסם, זה זמן לפעולה.

דרור שטרום: אני הייתי בכמה רפורמות גם בעברי, כשעוד היה חגור פילים, ועבדנו אחרת.

דרור שטרום: עבדנו אחרת.

דרור שטרום: כשאתה מבצע רפורמה, אתה קם כל יום כשהמטרה שלך היא להבקיע את החסם הבא.

דרור שטרום: לא מוציאים ניירות עמדה.

דרור שטרום: אני מצטער שאני מתבטא ככה, אבל זאת המציאות.

דרור שטרום: אנחנו רואים ניירות וניירות, וטבלאות וכולי, אבל בפועל, חוץ מאשר עבודה של ישיבות וכולי, אין הבקעה.

דרור שטרום: והנקודה השלישית, ובה אני אסיים את הסקירה הזאת, אני אומר עוד פעם, מבין עשרות הנקודות שיש שם, יש עוד נקודות שאפשר לדבר עליהן, והנקודה השלישית היא החשובה מצד הצרכן.

דרור שטרום: עד עכשיו דיברתי מצד המתחרים החדשים.

דרור שטרום: עכשיו אני מדבר מצד הצרכן, הלקוח הביתי.

דרור שטרום: ואני אומר לכם אמירה גורפת שאמרתי גם בזמנו בטרם אישור החוק, ואני אומר אותה היום ביתר שאת.

דרור שטרום: גם אם נוסיף שחקנים למערכת הבנקאות בלי שאנחנו נאפשר לצרכן להשוות עלויות פיננסיות, לא עשינו כלום.

דרור שטרום: אנחנו נוסיף עוד שחקנים שיחגגו גם הם על גבו של הצרכן.

דרור שטרום: היכולת להשוות עלויות פיננסיות היא האגוז שחייבים לפצח אותו.

דרור שטרום: יש טכנולוגיה לזה, הדבר הזה נכלל בחוק, אין שום סיבה לא לעשות את זה.

דרור שטרום: יש חובה פוזיטיבית על שר האוצר יחד עם שרת המשפטים להתקין תקנות, לא ננקב שם זמן, אבל אף אחד לא התכוון לחמש שנים וזה ברור.

דרור שטרום: והדבר הזה גם הוא לא נעשה.

דרור שטרום: אם ככה, כמו שהעירה היועצת המשפטית בהערה בהתחלה, אנחנו לא מדברים פה על חוסר מעש כללי.

דרור שטרום: אנחנו מדברים על חוסר מעש מול סעיפי חוק מחייבים.

דרור שטרום: אני מרשה לעצמי להגיד שעוד לא היה כדבר הזה.

דרור שטרום: עוד לא היה כדבר הזה בתולדות הרפורמות הפיננסיות במשק המדינה שחוקקו סעיפי חוק ולא קוימו.

דרור שטרום: אני יכול להראות מצבים שבהם האריכו מעד על פי חוק, אבל לא היה כדבר הזה שנוצרת מציאות כזאת שבה יש לנו כבר גורמים חדשים בפתח, מחכים לפתיל הזה ולא ניתן האור הירוק משום שאין תשתיות ולא מחברים, ואנחנו מתחילים עכשיו לחשוב אם שלמה ויוסף ביחד יעשו.

דרור שטרום: חיברתי גם שלוש המלצות.

דרור שטרום: אני רוצה בבקשה להגיד אותן, ובזה לסיים.

דרור שטרום: אני מתנצל מראש, יש לי דיון מקביל בוועדה אחרת ואני אישאר עוד, אבל זמני מוגבל.

דרור שטרום: ההמלצות שאני ביקשתי ובקשתי שטוחה בפני הוועדה לאמץ אותן היא לאור העובדה שרבים מהמועדים שכלולים בדוח שהוציאה אתמול ועדת היישום, ממוקמים ביוני, בעוד חודש וקצת, לרוב בסוף יוני.

דרור שטרום: אני מבקש מאוד שייקבע דיון לא למושב הבא, אלא לסוף המושב הזה, ואני אסביר למה.

דרור שטרום: יש פרקטיקה מבורכת.

דרור שטרום: אגב, גם אצל משרד האוצר וגם במשרדים אחרים.

דרור שטרום: כאשר אתה עומד להוציא כללים, אתה מוציא אותם קודם לידיעת הציבור.

דרור שטרום: כך נוהגת גם הרשות להגבלים עסקיים בפטורי יישום.

דרור שטרום: כך נוהג גם בנק ישראל, ראיתי באתר לא מזמן.

דרור שטרום: אני מציע שכל אותם כללים שיש התחייבויות לגביהם בדוח שיצאו ביוני, המועד הנדחה הוא יוני, יובאו בפני הוועדה הזו, אם היא משותפת אז בכלל טוב, ויוצגו התכנים.

דרור שטרום: חבל שסתם ייצאו כללים ולאחר מכן תהיה בחירה לדורות כמו חוק מסוים שקוראים לו חוק נאווי, שעד היום בוכים על כך שעשו אותו.

דרור שטרום: עשו אותו, אז עכשיו הוא תקוע ומנסים לשנות אותו.

דרור שטרום: אז ההמלצה הראשונה היא, בבקשה, לקבוע דיון לסוף המושב הזה כדי שיובאו ההוראות הרלוונטיות.

דרור שטרום: דבר שני, קשור לתבחינים, ואני לא אלאה עוד הרבה, בדיוק עוד דקה וחצי.

דרור שטרום: יש בתבחינים שפורסמו פרמטרים כלכליים מאוד מורכבים.

דרור שטרום: בכלל כל המילה תבחין נשמעת כמו תרכיב, כמו מעולם הרפואה הווטרינרית.

דרור שטרום: אנחנו מדברים על פרמטרים כלכליים שצריך להגדיר אותם בפשטות, כדי שיידעו כולם על מה מסתכלים כדי לדעת אם יש תחרות או אין תחרות.

דרור שטרום: יש נתון אחד שהוא קריטי והוא מאוד מאוד חסר, וזה פער הריבית.

דרור שטרום: הנושא של פער הריבית הוא בהבדל בין ריבית הזכות שאתה מקבל כשאתה מפקיד 100 שקלים בבנק לבין הריבית שאתה מחויב בה כשאתה לוקח הלוואה של 100 שקלים מהבנק.

דרור שטרום: הפער הזה, ככל שהוא גדול יותר, זה מעיד על כוח שוק וחוסר תחרות.

דרור שטרום: ואני בטוח שפרופ' סטרבצ'ינסקי יסכים איתי בנקודה הזאת משום שהנושא של פער הריבית המגזרי למשקי בית ולעסקים חייב להיות בתבחינים כנקודת מעקב, שהרי המידע בסוף זורם לבנק ישראל ולוועדת היישום, וחייב שיהיה גם בפני הוועדה הזאת כי אחרת לא ידעו איך להחליט ימינה ושמאלה.

איתן כבל: ומשפט אחרון.

דרור שטרום: הנושא היחידי זה הנושא של המכרז.

דרור שטרום: אלה הדברים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני חושבת שדרור דיבר בצורה מאוד חדה וברורה.

דרור שטרום: שלא כהרגלי.

איתן כבל: כהרגלך.

איתן כבל: הפרוטוקול לא מבין ציניות.

רחל עזריה: זה חשוב הבהרה כזו לפרוטוקול.

רחל עזריה: אני חושבת שיש שני דברים.

רחל עזריה: יש את עד סוף המושב, התבחינים זה משהו שאני חושבת שהוא קצת יותר – אבל יש שני דברים שאני אשמח אם נגדיר כיעד בוועדה.

רחל עזריה: אני חושבת שבעוד שבועיים-שלושה אפשר להגדיר דיון.

רחל עזריה: אני חושבת שצריך לוודא שייצא המכרז והעניין של מערכת read-only.

רחל עזריה: אלה שני דברים – דיברנו על פירוש רש"י, אין פה עבודה גדולה מדי, היה צריך להגיע להסכמות האלה מזמן.

רחל עזריה: אם אין הסכמה בין משרד המשפטים למשרד האוצר, אנחנו גם מוכנים לפשר ביניהם.

רחל עזריה: שבועיים-שלושה - - -

איתן כבל: אני אאפשר ליועצת המשפטית שהיתה גם היועצת המשפטית של הוועדה, שתעשה את הנעילה לדברים של דרור, שהיה יושב-ראש הוועדה כמובן.

איתן כבל: אתי, היועצת המשפטית של הוועדה בזמנו, בבקשה.

אתי בנדלר: אדוני, גברתי, חברי הוועדה והמוזמנים, אני לא הולכת להיכנס לגופה של סוגיה או אחרת, ודאי לא בשלב זה.

אתי בנדלר: אני רוצה לדבר באופן כללי על התהליך ולתבוע את עלבונה של הכנסת.

אתי בנדלר: חקיקת החוק נעשתה כידוע בהליך זריז, מהיר, מואץ, אינטנסיבי, לתוך הלילות כדי להספיק לחוקק את החוק בפרק זמן נתון וקצר, בהליך של חוק ההסדרים, גם אם זה לא היה בחוק ההסדרים, ונקבעו בו הרבה מאוד הוראות.

אתי בנדלר: זה חוק לא פשוט, זה חוק מורכב, שטעון השלמה באמצעות חקיקת משנה או הוראות של הפיקוח על הבנקים.

אתי בנדלר: לגבי רוב הנושאים נקבעה סמכות להתקין תקנות או לקבוע הוראות, חלקן באישור ועדה, חלקן ללא אישור ועדה.

אתי בנדלר: גם נושאים קריטיים שבאופן עקרוני היתה הסכמה שהם טעונים אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת, הוחלט שכדי להאיץ את התקנת התקנות הראשונות, התקנות הראשונות לא יהיו טעונות אישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: אבל בצד האמירה הזו או הקביעה הזו בחוק גם נקבעו לגבי חלק לא קטן מהנושאים מועדים להתקנת תקנות או לקביעת הוראות.

אתי בנדלר: בניגוד למה שאמר דרור נתקלנו לא אחת ולא שתיים בחוקים שמטילים על הממשלה או על שר משרי הממשלה חובת התקנת תקנות בתוך פרק זמן נקוב, והממשלה לא עומדת בכך.

אתי בנדלר: אבל אני מוכרחה לומר שעם כל ניסיוני העתיר מאוד, ואולי מבין כל היושבים כאן הניסיון שלי הוא הארוך ביותר בכנסת, ואני מכירה היטב חקיקה, אני לא נתקלתי מצד הממשלה בהפרה גורפת ומסיבית כל כך של החוק.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אם יש עשרות או הרבה מאוד, אני לא רוצה לנקוב כרגע במספר, נושאים שבקשר אליהם היה צריך להתקין תקנות, לא עמדו אף לא בהוראה אחת בקשר לשום עניין, לא בקשר לדיווח, לא בקשר להתקנת תקנות, לא בקשר לפרסום הוראות.

אתי בנדלר: זאת אומרת, הוראה אחת שיעמדו בה בזמן אין.

אתי בנדלר: אז אחת משתיים, או שהממשלה לא סופרת את הכנסת, היא לא סופרת חוקים כשמדובר בחובות החלים עליה, בניגוד לחובות החלים על אזרחי המדינה, שזו תופעה שצריכים לתת עליה את הדעת אם אומנם זה הדבר.

אתי בנדלר: או שמלכתחילה כל התהליך של ההאצה בכנסת, לגמור את זה מהר מהר מהר ולקבוע מועדים מהירים מהירים מהירים היה תהליך מאוד לא שקול, וגם הוא בא מצד הממשלה.

אתי בנדלר: כך או כך, הסיטואציה היא לא ראויה, לא נכונה, ואני חושבת שצריכים לחשוב על הדברים האלה.

אתי בנדלר: עד כאן דבריי בנושא הזה.

רחל עזריה: אין חולקים על כך שהדברים לא קורים בצורה מדויקת.

דרור שטרום: זה ניסוח עדין.

רחל עזריה: על זה נאמר אנדרסטייטמנט.

דרור שטרום: צריך עדינות, צריך עדינות.

רחל עזריה: כן, עדיף ניסוחים של אנדרסטייטמנט לדעתי - - - באופן כללי.

רחל עזריה: אבל אני חושבת שהמטרה שלנו עכשיו היא בעיקר לראות איך הדברים יקרו.

רחל עזריה: אנחנו בעצם יכולים לעשות שני דברים בוועדה, או לומר מה לא בסדר, שזה חשוב שזה ייאמר.

רחל עזריה: ואני חושבת שהשלב הבא הוא פשוט לדאוג שזה יקרה.

רחל עזריה: בואו נגיד את זה בצורה פשוטה.

רחל עזריה: הדברים האלה יקרו, הכול הולך לקרות.

רחל עזריה: שום דבר לא הולך להיעלם.

רחל עזריה: ואם אנחנו נצטרך לעשות הרבה כינוסים של הוועדה, נעשה הרבה כינוסים של הוועדה עד שהדברים יקרו.

לאה ורון: חובת הדיווח היא לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים?

רחל עזריה: כן, אז אני אומרת, אם אנחנו נצטרך לעקוב כדי לוודא שזה יקרה, נעקוב כדי לוודא שזה יקרה.

רחל עזריה: שי, בבקשה.

שי באב"ד: בוקר טוב לכולם, אני חושב שהממשלה לא מזלזלת בכנסת או לחילופין שניתנו מראש, - - - נתנו דוחות זמניים שהם לא ריאליים והם לא נכונים, אני חושב שבשני המקרים האלה יש קצת הגזמה, ואני אסביר למה.

שי באב"ד: הממשלה לא מזלזלת בכנסת, היא לעולם לא מזלזלת בכנסת.

שי באב"ד: הכנסת היא הריבון, הכנסת היא המחוקק והממשלה כפופה לה.

שי באב"ד: דבר שני, כשחוקקנו את החוק והבאנו את לוחות הזמנים זה היה תחת ההנחה שאנחנו נצליח לעמוד בלוחות הזמנים האלה וזאת היתה כל הכוונה, כי באמת המטרה היתה לפתוח את הענף הפיננסי לתחרות כמה שיותר מהר.

שי באב"ד: עם זאת, כשאתה מתחיל ביישום, הרבה פעמים אתה נתקל בקשיים.

שי באב"ד: הרבה פעמים דברים לא מתקדמים כמו שאתה היית רוצה שהם יתקדמו, במיוחד ברפורמה שהיא כל כך גדולה וכל כך מקיפה שמאז שטרום התווספו לה עוד כמה וכמה נדבכים במסגרת התחרות.

שי באב"ד: דרור תיאר שלושה נדבכים מרכזיים שמבחינתו הם הצלחה.

שי באב"ד: אני אוסיף עוד נדבך אחד.

שי באב"ד: הראשון היה לשכת המחשוב, השני היה פיתוח פיקדונות, השלישי היה השוואת המחירים שזה - - -.

שי באב"ד: אני מוסיף לזה גם את הנושא של הניידות.

שי באב"ד: אלה ארבעה מרכיבים שהם מאוד מאוד חשובים להצלחה.

שי באב"ד: תשתית המחשוב היא הדרך שעליה נוסעת האינפורמציה.

שי באב"ד: אם לא תהיה תשתית שעליה נוסעת האינפורמציה, גופים חדשים לא יוכלו להתחבר.

שי באב"ד: ביטוח פיקדונות, כמובן, גופים חדשים שנכנסים לתחרות לצרכן, צריך לדעת שהכסף שהוא מפקיד שם מוגן, במיוחד כשמדובר בגופים חדשים שהם לא מוכרים ולא ידועים.

שי באב"ד: השוואת המחירים זה היכולת שלו ולהחליט איפה הכי טוב לו להיות.

שי באב"ד: והניידות שהיא אחד החסמים המרכזיים ביותר, היא היכולת שלו לעבור בין בנק לבנק בלי לעבור מסכת ייסורים כמו במצב שקיים היום, שהמעבר בין בנק לבנק הוא לא ישיר ורגיל בלחיצת כפתור.

שי באב"ד: בכל אחד ואחד מהדברים האלו נעשו פעולות, למרות שלא עמדנו בלוחות הזמנים, ותיכף נרחיב על כל אחת מהפעולות וגם פעולות נוספות שנעשו בכל אחת מהקטגוריות האלה.

רחל עזריה: סליחה, כבוד המנכ"ל, אנחנו יכולים ללכת לשני כיוונים בדיון הזה, או לדבר על מה לא נעשה, ואז גם תספר מה כן נעשה.

רחל עזריה: ניוד חשבונות אצלי בוועדה יקרה בעוד שלוש-ארבע שנים.

רחל עזריה: אני מציעה שהכיוון יהיה, בואו נשמע איך הדברים - - - אני לא חושבת שמשהו נעשה מתוך רוע.

רחל עזריה: אני אומרת, הדברים לא קרו, נכון, הם היו צריכים לקרות, נכון, ועכשיו איך אנחנו דואגים - - -

שי באב"ד: אני רוצה להגיע לשם.

שי באב"ד: אני לא יכול להשאיר את מה שנאמר ללא מענה, ולכן אמרתי את מה שאמרתי.

שי באב"ד: עכשיו בואי נתקדם.

שי באב"ד: לגבי לשכת המחשוב, עד ה-10 ביוני נפרסם כללים על השתתפות.

שי באב"ד: כבר הוקצה תקציב לזה.

שי באב"ד: נכון שזה באיחור, אבל עד ה-10 ביוני יפורסמו כללים על כללי השתתפות על גופים חדשים שרוצים להיכנס, מה הם הכללים שבעקבותיהם יהיו זכאים למענק.

שי באב"ד: ביטוח פיקדונות – אני חוזר ואומר, זה כבר נאמר במספר ישיבות, גם בישיבות שדרור שטרום היה נוכח בהן.

שי באב"ד: לא יהיה ביטוח פיקדונות גורף.

שי באב"ד: אנחנו לא נעשה ביטוח פיקדונות גורף מאחר שאנחנו לא מאמינים בזה בתוך המערכת.

שי באב"ד: מצד שני, גופים חדשים שייכנסו, אנחנו התחייבנו, אנחנו ניתן מענה בנושא של ביטוח פיקדונות לגופים כאלה שייכנסו, וזה יכול להיות במספר אופנים או מספר דרכים שיהוו תחליף לביטוח פיקדונות לכל גוף חדש כזה שייכנס.

שי באב"ד: אנחנו מבינים שזה חסם תחרותי, אנחנו מודעים לזה, ויינתן פתרון לזה לגופים חדשים שייכנסו.

שי באב"ד: לגבי השוואת המחירים – הנושא הזה היה אמור לצאת מזמן.

שי באב"ד: יש ויכוחים לא פשוטים עם משרד המשפטים ששם על זה וטו לא קטן.

שי באב"ד: אנחנו ניכנס לזה בצורה יותר דרסטית.

שי באב"ד: אני חושב שכן צריך לצאת תזכיר חקיקה בקרוב ושיופץ תזכיר חוק, וצריכים לראות איך מגיעים לסיכום הזה כמה שיותר מהר עם משרד המשפטים.

שי באב"ד: בעיניי, החסם המרכזי כרגע הוא לא ביטוח פיקדונות וגם לא לשכת המחשוב שאת זה אנחנו רואים במסלול של נסיעה שזה קורה, ולא הניידות, שזה גם נכנס למסלול עבודה, אלא הנושא של השוואת המחירים - - - בתחום הפיננסי, שזה חייב לקבל תנופה הרבה יותר גבוהה.

שי באב"ד: וצריכים לפתור את המחלוקות עם משרד המשפטים, צריכים לפתור את זה כמה שיותר מהר.

שי באב"ד: בלי זה אני מסכים עם דרור שזה יהיה חסם שאי אפשר להתגבר עליו.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, מה שחשוב לפחות לי, אני בטוח שגם לרחל ולחברי הכנסת, הוא שהמחויבות שלכם לתהליך היא בעינה.

איתן כבל: הרי מה קורה?

איתן כבל: כמו שאמרה רחל קודם, יש מחבלים קטנים בכרמים.

איתן כבל: זאת אומרת, בוקר אחד אתה מתעורר, אתה מסתכל ימינה ושמאלה, ולא היה.

איתן כבל: ודרך אגב, גם אין טביעות אצבעות, כי כל אחד יאמר, אני?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: מכיוון שאני ותיק בבית הזה וגם ותיק פה, ואני ראיתי אנשים שכל משימתם היא לעשות בלמסמס.

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה.

איתן כבל: אתה מכיר את זה.

איתן כבל: גם אתה טוב בזה לפעמים.

שי באב"ד: למדתי מהיו"ר.

איתן כבל: ואני גם יודע איך המנכ"ל לחץ על היו"ר.

שי באב"ד: היו"ר צודק.

שי באב"ד: אין פה שום מטרה לא רק שלא למסמס.

שי באב"ד: נאי רוצה שבנק ישראל יציג תיכף את כל מה שנעשה כי חשוב גם לראות מעבר, והביקורת מוצדקת, והביקורת במקום, למנות את כל הצעדים שנעשו עד עכשיו.

שי באב"ד: אני רוצה לציין עוד דבר אחד שהוא בעינינו סוג של חסם.

שי באב"ד: הוא חסם שיגיע מהר מאוד.

שי באב"ד: חוק נאווי, אני מתייחס אליו פה ואני כבר מצהיר פה גם על המענה.

שי באב"ד: בימים הקרובים דבר ראשון שיקרה הוא ששר האוצר יחתום על העלאת המסגרות מ-2.5 לחמישה מיליארד כמו שהתקנות מאפשרות לו.

שי באב"ד: ובמקביל יתחיל דיון מאוד מאוד אינטנסיבי ומתקדם מול בנק ישראל לפתיחה יותר מלאה של יתר הגופים מאחר שחברות כרטיסי האשראי לא יוכלו לחיות עם חמישה מיליארד שקלים.

שי באב"ד: המסגרות שהם מדברים עליהם, עשרה מיליארד שקלים, אנחנו לא מתכוונים לייצר דיפרנציאציה בין חברות כרטיסי אשראי לגופים אחרים חוץ בנקאיים ברמת הפיקוח או ברמת ההגבלות ששמים עליהם, ולכן אנחנו נשתדל להגיע כמה שיותר מהר להבנות עם בנק ישראל וגם להפיץ תזכיר חוק בנושא הזה.

שי באב"ד: אבל כבר בימים הקרובים ייחתמו התקנות על העלאה מ-2.5 לחמישה מיליארד ש"ח.

שי באב"ד: את זה אני יכול לתת לך גם בשם שר האוצר, דיברתי איתו על זה הבוקר, וזה גם כן ייעשה.

שי באב"ד: כל הדברים שלא נעשו עד עכשיו – קודם כל אתם תראו שחלק מהדברים כבר בשבועות הקרובים אנחנו מתחייבים לתאריך ותיכף זה יוצג בהשלמות במסגרת הוועדה.

שי באב"ד: אני כן מטיל חסם אחד שאני כרגע רואה אותו כחסם מרכזי, שזה נושא ה-API והדיון מול משרד המשפטים להפצת תזכיר חוק כמה שיותר מהר, שם עדיין לא הפקענו ואני מקווה שנפקיע בקרוב.

שי באב"ד: ביתר הדברים, תיכף תראו, מבחינת לוחות הזמנים בחלק גדול יש כבר התקדמות ניכרת ובחלק מהדברים תהיה התקדמות כבר בשבועות הקרובים.

רחל עזריה: לגבי ביטוח פיקדונות, אמרת שיופץ תזכיר חוק - - -

שי באב"ד: לא, לא.

שי באב"ד: לגבי ביטוח פיקדונות לא הופץ תזכיר חוק.

שי באב"ד: אמרתי שלגבי חוק נאווי הופץ תזכיר חוק לגבי ה-API.

שי באב"ד: לגבי ביטוח פיקדונות, עניתי.

שי באב"ד: אנחנו לא מאמינים בכלי הזה, אנחנו לא רוצים לעשות ביטוח פיקדונות גורף לכל המערכת הבנקאית, ומה שאנחנו כן נסדיר - - -

לאה ורון: הוא אמר שיינתן מענה, אבל הוא לא אמר מה המענה.

שי באב"ד: אנחנו ניתן מענה.

שי באב"ד: זה כן חשוב לציין.

שי באב"ד: אנחנו ניתן מענה שנותן את אותו מענה של ביטוח פיקדונות לגופים חדשים שייכנסו.

שי באב"ד: זו התחייבות שאנחנו נעשה.

רחל עזריה: ולגבי השוואת עלויות?

שי באב"ד: לגבי השוואת עלויות, זה בעצם IPI, אנחנו צריכים מול משרד המשפטים לעשות הפקעה ולעשות את הגול - - -

רחל עזריה: אז מה הלו"ז מבחינתכם?

אתי בנדלר: זה יחליף את התקנות שהיו אמורות להיות מוכנות מכוח החוק?

שי באב"ד: הרציונל היה לעשות הרחבה כדי לאפשר השוואת מחירים יותר מלאה, יותר פתוחה, עם יותר פירוט של מחירים כי אנחנו באותו ראש כמו של דרור, שעל מנת שתהיה תחרות אמיתית, צריך לאפשר ללקוחות ולצרכנים להשוות במרב הפרטים האפשריים ולפתוח בפניהם את סל הפרטים האפשריים כדי שהוא יוכל לעשות השוואה אמיתית.

שי באב"ד: ולכן היתה בעינינו הצעה לעשות הרחבה במסגרת תזכיר חוק.

שי באב"ד: אנחנו בדיון כרגע עם משרד המשפטים על מה יכול להיכנס ומה לא.

שי באב"ד: כמובן שעיקרון הפרטיות הוא עיקרון מאוד מרכזי וחשוב שמשרד המשפטים שומר עליו - - -

אתי בנדלר: רציתי לשמוע את זה.

אתי בנדלר: זה עיקרון יסוד בחקיקה.

שי באב"ד: אני לא אמרתי שלא.

שי באב"ד: רק אני לא בטוח שאותו אזרח, אם היו שואלים אותו, תגיד, מה אתה רוצה?

שי באב"ד: אתה רוצה את ההשוואה או עיקרון הפרטיות הוא מה שחשוב לך?

שי באב"ד: לא ברור לי מה הוא היה עונה במסגרת - - -

אתי בנדלר: רוב האזרחים לא מודעים לנושא הזה.

אתי בנדלר: כשהם גולשים בפייסבוק וכולי אז הם מתחילים היום להתעורר לעניין.

רחל עזריה: אנחנו סומכים עליכם.

רחל עזריה: אתם תדעו להגיע להסכמות.

רחל עזריה: רק מה הלו"ז מבחינתך?

שי באב"ד: ביקשתי לעשות פגישה כמה שיותר דחוף עם ארז קמיניץ.

שי באב"ד: אני מקווה שהפגישה הזו תהיה בשבוע-שבועיים הקרובים.

שי באב"ד: נעשה דיון שבמסגרתו אני מקווה שנוכל לחתוך ולקבל החלטות.

שי באב"ד: ואם לא, נעלה את זה ליועץ.

אתי בנדלר: עוד מילה אחת בנושא הזה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, כל עוד אין תזכיר חוק גם לא יהיו תקנות?

אתי בנדלר: - - -

שי באב"ד: לא, לא בהכרח.

שי באב"ד: אם נגיע למסקנה שאי אפשר להגיע להבנות עם משרד המשפטים.

שי באב"ד: אני מקווה שנגיע להסכמה שכן אפשר, ואם לא נצליח להגיע להחלטת יועץ, את המינימום בוודאי נעשה.

שי באב"ד: לא נעשה בלי כלום.

שי באב"ד: אנחנו נתקין את התקנות כפי שהן.

שי באב"ד: אנחנו כן מאמינים, ודרך אגב זה בהסכמות שהגענו אליהן עם בנק ישראל שאפשר להרחיב את זה ואפשר לתת מענה יותר נכון.

שי באב"ד: הרעיון הוא לא רק להתקין תקנות, אלא הרעיון הוא לעשות את הדברים כמה שיותר נכון ושהמענה מצד הצרכן לאינפורמציה שהוא צריך כדי שתיווצר תחרות היא המרבית.

שי באב"ד: וכדי לעשות את זה אנחנו מאמינים שהדרך היא לא בהתקנת התקנות המצומצמות יותר, אלא בהרחבה.

שי באב"ד: אני מקווה מאוד שנצליח להגיע להסכמות עם משרד המשפטים לגבי ההרחבה הזאת.

איתן כבל: אני רק רוצה להגיד לך משפט לגבי לוחות זמנים.

איתן כבל: יש נטייה לשים לוחות זמנים כדי לא לעמוד בהם.

איתן כבל: אני מעדיף שתגיד לי, תן עוד שבוע כדי שהדברים יקרו.

שי באב"ד: אני מציע שנעשה חתך בעוד חודש בוועדה.

שי באב"ד: זה גם אחרי חלק גדול מהתהליכים, שלשכת המחשוב כבר צריכה לצאת והכללים שלה צריכים להיות מפורסמים.

שי באב"ד: תזכיר החוק של ה-PSD אולי כבר יופץ עד אז.

שי באב"ד: התקנות של חוק נאווי יעברו כבר - - -

איתן כבל: להוציא את העניין שיש לכם להשלים אותו - - -

שי באב"ד: ולהשלמה של משרד המשפטים, כולל זה, אני חושב שיכול להיות.

שי באב"ד: אני מציע, אדוני היו"ר, ברשותך, אני רוצה שמישל יציג ונראה איפה אנחנו עדיין לא בהתקדמות ומה לוחות הזמנים לדברים שעדיין לא נעשו, ומה הדברים שכן נעשו - - -

איתן כבל: אדוני מכוון את העד.

שי באב"ד: אחרי שהנאשם פה ישב וחטף, הוא רוצה שלפחות העד לטובתו יוכל להגיד איזה מילה בזכותו.

שי באב"ד: בגנותו שמענו - - -

איתן כבל: בקצרה, אני חושב שהמנכ"ל שם את הנקודות ונעץ אותן בצורה ברורה, לפחות בחלק הזה עד הפעם הבאה.

שי באב"ד: גם הבאנו לך בשורה לוועדה שהתקנות בחוק נאווי יעלו מ-2.5 לחמישה מיליארד ש"ח בימים הקרובים.

איתן כבל: אמת.

איתן כבל: תודה.

מישל סטרבצ'ינסקי: אני מישל סטרבצ'ינסקי, מנהל חטיבת המחקר, שמנהל יחד עם שי את הוועדה.

מישל סטרבצ'ינסקי: (הצגת מצגת) אני אזכיר שיש שלושה גופים בתוך משרד האוצר, שלוש חטיבות בתוך בנק ישראל, רשות ההגבלים העסקיים ומשרד המשפטיים, וזה גם מסביר חלק מהבעיה שהיא דווקא בעיה חיובית, כי אם אנחנו נטעה בפרטים, אז אחר כך יבואו הבעיות.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה מסביר חלק מהעיכובים שאנחנו רואים.

שי באב"ד: אני רק רוצה להרחיב בנקודה הזאת, והיו"ר יודע ומכיר את זה מצוין.

שי באב"ד: הקושי הכי גדול בכל הרפורמות, אני יכול להגיד לך את זה גם מהרפורמה בחברת החשמל שהגיעה לידי סיומה.

איתן כבל: שתגיע לידי סיומה.

שי באב"ד: תגיע לידי סיומה.

איתן כבל: אל תבנה על מה שאתה אומר.

שי באב"ד: בדיוק.

שי באב"ד: שתגיע לידי סיומה.

שי באב"ד: it ain't over untill it's over.

איתן כבל: בעזרת ה'.

שי באב"ד: שתגיע בעזרת ה' יתברך שמו לידי סיומה.

דרור שטרום: עד כדי כך המצב קשה?

שי באב"ד: הוא מסביר לי כבר לא מחכה לי.

איתן כבל: לא, לא אני.

איתן כבל: הבעיה היא לא מצדי.

איתן כבל: אני מצדי שתסיימו כבר.

שי באב"ד: סיימנו.

שי באב"ד: - - - הממשלה והכנסת.

שי באב"ד: הממשלה יום ראשון.

איתן כבל: אתה יודע כמה אני האצתי בכם כדי שזה סוף סוף יגיע.

שי באב"ד: אבל רק לקחת את הנקודה שמישל אמר.

שי באב"ד: הקטע הקשה ביותר בכל הרפורמות זה לא צוות העבודה, זה אחר כך ההסכמות הפנים ממשלתיות שצריך להעביר.

שי באב"ד: ביזור האחריות שבמסגרתה 19 גורמים אחראים על דבר אחד הוא בלתי אפשרי בממשלה.

שי באב"ד: אין לזה אח ורע בשום שיטות ניהול אחרות.

אתי בנדלר: צריך לצמצם את מספר השרים.

שי באב"ד: אני לא יודע אם מספר השרים.

שי באב"ד: אבל לפעמים זה לא מגיע מהשרים, זה מגיע מתוך הסמכויות שיש לרגולטורים שונים, כפל הסמכויות שיש בין רגולטורים והיעדר הסמכויות שיש לפקידים שונים.

שי באב"ד: כשאתה מנסה לייצר מסכת שבה תצליח ליישם ולקבל החלטות ולהניע תהליכים קדימה כאשר לא ברור למי יש את הסמכות בקצה לחתוך ולהגיד, שמעתי אותך, שמעתי אותך, שמעתי אותך, זאת ההחלטה.

שי באב"ד: זה לא קיים בממשלה.

שי באב"ד: אתה צריך שהיא תסכים, שהוא יסכים, שהוא יסכים, שזה יסכים.

שי באב"ד: ברגע שצריך לייצר את ההסכמות האלה בין שלל גופים שלפעמים הם אחראים על דבר אחד, זה מייצר עיכובים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עכשיו אתה מעכב אותנו.

מישל סטרבצ'ינסקי: הערה שנייה שאני רוצה להגיד שבשלב הזה, על פי החוק, לפי כל הדברים שנקבעו אנחנו מדווחים על הסרת החסמים ולא מעבר לזה.

מישל סטרבצ'ינסקי: יש כמובן שאלות ותבחינים שאתה העלית, ואני אתייחס קצת למה ששאלת.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה השלב שאנחנו מסבירים מה היתה הסרת החסמים.

מישל סטרבצ'ינסקי: ברשותכם, אני לא אעשה את זה כמו שעשיתי - - - אבל אני אקפוץ ישר לשקפים שיש בהם את הצעדים, ושם אפשר לראות את הדברים הקונקרטיים שנעשו.

מישל סטרבצ'ינסקי: נעשו הרבה דברים, בחלק ניכר לא לפי התאריכים כפי שזה היה כתוב, אבל הדברים קרו ונעשו.

מישל סטרבצ'ינסקי: אנחנו נעבור ברשות

מישל סטרבצ'ינסקי: כם על כל אחד מהריבועים שמופיעים שם, נתחיל מהראשון, הסרת חסמים, שבתוכו אנחנו מזכירים שלושה נושאים, אחד מהם הוא הפחתת דרישות מבנקים חדשים.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה עונה לאחד מהדברים שדרור העלה.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה אגב התקבל ביוני 2016, וברגע שמקטינים את ההון הדרוש מ-400 ל-50, זה נותן הזדמנות לגופים חדשים לקום בצורה הרבה יותר קלה.

מישל סטרבצ'ינסקי: אתה התייחסת לזה שבמציאות זה עוד לא קרה, כי זה לוקח זמן, אבל הקטנת הדרישה הזאת נותנת את התשתית הנכונה כדי להתקדם בכיוון הזה.

עיסאווי פריג': כמה זמן זה אמור להגיע?

מישל סטרבצ'ינסקי: שי יוסיף על הדברים האלה, אז אני רוצה להמשיך, ברשותכם.

מישל סטרבצ'ינסקי: נושא שני שאנחנו מזכירים זה פתרון המחשוב.

מישל סטרבצ'ינסקי: שי כבר התייחס לזה, אז אני לא אזכיר.

מישל סטרבצ'ינסקי: סולק מתארח, סולקים שאינם מחוברים מתקשים לפעול, ולכן צריך לקבוע את התקנות על הדברים האלה.

מישל סטרבצ'ינסקי: גם שם כבר פורסמה טיוטה, התקבלו הערות מהציבור, אז התהליך מתקדם.

שי באב"ד: לתנאים לבנקים חדשים סוכם ביני לבין הנגידה שעד ה-1 ביוני לדעתי – זה התאריך הנכון, עירית?

עירית מנדלסון: יולי.

שי באב"ד: יולי, סליחה.

שי באב"ד: עד ה-1 ביולי ייצא מזכר שמתאר בדיוק את כל ההפחתות והסרות החסמים שנעשו לגופים חדשים, ומה הם הכללים עבור גופים חדשים שרוצים לקבל רישיון לבנק.

מיקי לוי: הערה על הסולק, בבקשה.

מיקי לוי: הורדתם את ההיקפים לארבעה מיליארד שקלים מתוך 300 מיליארד.

מיקי לוי: לעומת הגופים הגדולים זה כלום.

מיקי לוי: אתם בעניין הזה חוסמים כניסה של סולקים חדשים.

מיקי לוי: גם הסולק החדש שנכנס, ואני לא רוצה להגיד את השם שלו, כולנו מכירים אותו, הבטיחו שעד סוף השנה הוא ייכנס.

קריאה: לא נכון.

קריאה: לא נכון.

קריאה: הוא דיבר על תוך שנה - - -

מיקי לוי: בינתיים שמעתי על אחד.

מיקי לוי: אני אשמח להתעדכן.

מיקי לוי: ובעניין של ההיקף, אני חושב שאני צודק.

מיקי לוי: זה לא מספיק.

מיקי לוי: ארבעה מיליארד שקל זה חסם בלתי רגיל וצריך להגדיל את זה.

מיקי לוי: אני מבקש שזה יירשם בפרוטוקול.

מיקי לוי: אני אשמח לדעת לוח זמנים ואת שני השמות.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה החלק ששייך לתשלומים.

מישל סטרבצ'ינסקי: אני מבקש מעירית מנדלסון, מנהלת החטיבה - - -

איתן כבל: לאדוני יש עוד הרבה כאלה?

מישל סטרבצ'ינסקי: לא.

איתן כבל: רציתי רק לוודא.

איתן כבל: כי אנחנו לא אוהבים פה, מצגות זה תחליף לכדורי שינה.

עירית מנדלסון: אני אנסה להעיר אתכם.

עירית מנדלסון: אדוני היושב-ראש, גברתי היושבת-ראש, נכבדיי, אני עירית מנדלסון, אני חברה בוועדת היישום, אני מנהלת את החשבות במערכות התשלומים בבנק ישראל.

עירית מנדלסון: אני תיכף אמנה צעדים ממש רציניים של הסרת חסמים.

איתן כבל: אחרי שנה הם חייבים להיות רציניים.

עירית מנדלסון: לא, זה כבר חדשים.

עירית מנדלסון: אני הייתי פה בדיון הקודם, והצגתי לכם את כל הצעדים שעשינו.

עירית מנדלסון: עכשיו אנחנו בתשתיות.

עירית מנדלסון: ניסיתי לתת דוגמה ואני ממש מודה, דרור שטרום ושי, ולכולם שדיברו פה, שנעשו 80 דברים, שנעשו יער של דברים, באמת נעשו יער של דברים.

עירית מנדלסון: אבל צריך לזכור, אני חובבת כדורגל, דרך אגב.

איתן כבל: אה, וואלה.

איתן כבל: את מי את אוהדת?

עירית מנדלסון: אני אשמור את זה לעצמי.

עירית מנדלסון: אני לא רוצה להסתבך פה.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: זה חלק מהכיף, להסתבך.

רחל עזריה: אוהדי כדורגל אוהדים אחד את השני לא משנה מה.

רחל עזריה: מי, נו?

רחל עזריה: אני גם.

איתן כבל: נו, תגידי, את מי את אוהדת?

איתן כבל: יותר חשוב מזה, תגידי מי.

עירית מנדלסון: הנה, הערתי אותך.

איתן כבל: נו, תגידי מי.

עירית מנדלסון: חשבתי על זה שהדימוי של הכדורגל לא כל כך מתאים פה.

עירית מנדלסון: אולי כדורסל יותר, שיש הרבה מאוד סלים וכולי.

עירית מנדלסון: אבל בכל זאת אני אחזור לכדורגל.

עיסאווי פריג': בכדורגל יש הרבה במי לבעוט.

עירית מנדלסון: יש הרבה עשייה, ואתה לא רוצה נבדל.

עירית מנדלסון: אתה רוצה שהדברים ייעשו כמו שצריך, ואתה רוצה תוצאות.

איתן כבל: אבל אנחנו גם לא רוצים שגברתי תכדרר לנו ברחבה.

איתן כבל: אנחנו רוצים גולים.

עירית מנדלסון: בשני משפטים אספר מה אנחנו כן עשינו ונחזור לעיקר.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

עירית מנדלסון: אנחנו קידמנו את הגישה למערכות התשלומים לגופים השונים.

עירית מנדלסון: פרסמנו כללים לגישה ישירה למסלקות, כללים לגישה עקיפה, ובעבודה כבר מתקדמת הגישה לגופים.

עירית מנדלסון: אנחנו יחד עם שותפינו במשרדים השונים עבדנו על הנושא של הסדרת שירותי תשלום.

עירית מנדלסון: גופים חדשים שיקבלו רישיון, ויש שתי הצעות חוק שנמצאות בשלבים מתקדמים.

עירית מנדלסון: אחת בנושא הרישוי באופן כללי היא לקראת פרסום.

עירית מנדלסון: השנייה בנושאים הצרכניים כבר יצאה לציבור והיא בהערות, וזה עבר אישור ועדת שרים.

איתן כבל: מזל טוב.

עירית מנדלסון: בנושא של פתיחת שוק כרטיסי חיוב לתחרות, כפי שאמרתי, אנחנו עוסקים בתשתית, אנחנו עוסקים במתג שדרכו נסלקים כל הפעולות בכרטיסי החיוב של כל השחקנים.

עירית מנדלסון: זה חברת שב"א.

עירית מנדלסון: שם אנ חנו כבר הוצאנו את הכללים.

עירית מנדלסון: פרסמו את הכללים.

איתן כבל: שב"א זה אלה עם העמלות בכרטיסי אשראי?

עירית מנדלסון: שב"א זה התשתית של כרטיסי האשראי.

עירית מנדלסון: אלה דברים שמתקדמים, אז פחות מדברים, אבל כדאי לדעת את זה.

עירית מנדלסון: אנחנו עובדים עכשיו יחד עם רשות ההגבלים על הוצאה של הניהול של הפרוטוקול עצמו לעמותה.

עירית מנדלסון: יש כתיבה יחד עם השחקנים השונים בשוק, שהגופים השונים יהיו חברים בניהול של זה.

עירית מנדלסון: אלה דברים שכבר בתהליך מתקדם.

עירית מנדלסון: גם בשוק הכספומטים - - -

איתן כבל: דרך אגב, יש שם תחרות רצח.

עירית מנדלסון: אנחנו התחלנו.

דרור שטרום: הפרוטוקול לא קורא את - - -

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: הפרוטוקול לא קורא את הציניות שלי.

מיקי לוי: אני מבקש קצת הרחבה על כרטיסי האשראי.

מיקי לוי: אני לא מסכים עם מה שנאמר פה.

איתן כבל: היא אמרה שזה מתחיל.

איתן כבל: נכון לרגע זה אין כלום.

איתן כבל: נכון לרגע זה אין תחרות, ואני אומר את זה שוב.

איתן כבל: גברתי, כדאי שאנחנו נבהיר, ואני אומר את זה למנכ"ל כאן.

איתן כבל: אני לא אוהב את מה שקורה בשוק הפרטי ביחס לעמלות.

איתן כבל: אבל כל מי שיוריד מהבנקים את האחריות הראשונה שלו, הכספים שלנו נמצאים אצל הבנקים.

איתן כבל: הם לא נמצאים אצל החברות האלה, והחובה של החברותה אלה זה להקים מה שיותר נקודות שאנחנו יכולים למשוך מהם כסף.

איתן כבל: כי השוק הפרטי מזהה כשל של המערכת, הוא נכנס פנימה.

אתי בנדלר: הוא לא מדבר על המכשירים האוטומטיים.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: אני כבר מנצל את זה.

איתן כבל: על העמלות אני מדבר.

מיקי לוי: עזוב אותי מהמשיכה.

מיקי לוי: עמלות זה פשוט מטורף.

איתן כבל: אני מנסה להסביר לאדוני שאתה ואני מדברים את אותו דבר.

איתן כבל: ברגע שאין את זה, אז הם מרשים לעצמם לקחת את זה לעמלות גבוהות.

עיסאווי פריג': פול גז בניוטרל כל מה שקורה.

עירית מנדלסון: אני רוצה לסיכום, משפט אחרון, להגיד שאפשר לראות את שיתוף הפעולה ששי דיבר עליו.

עירית מנדלסון: אני חושבת שזה מה שמצליח לקדם את הדברים.

עירית מנדלסון: אני חושבת שרואים את זה, ואני מחזירה את הנושאים למישל.

עירית מנדלסון: תודה.

מישל סטרבצ'ינסקי: אני אשתדל למהר.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אל תשתדל למהר.

איתן כבל: שזה יהיה האחרון.

איתן כבל: הזמנו אנשים, יש לנו שעה לתת ודאי לממונה ולאורחים הנכבדים כאן לומר.

מישל סטרבצ'ינסקי: אז רק שני שקפים מהר - - -

איתן כבל: לא, כי עברתם לשיטה חדשה, בשקף אחד שישה שקפים.

איתן כבל: זו גם שיטה חדשה.

מישל סטרבצ'ינסקי: אתם דיברתם במונחים של גולים ודברים שקרו.

מישל סטרבצ'ינסקי: בשקף הזה יש דברים שהם גולים ולא תמיד אתה רואה אותם.

מישל סטרבצ'ינסקי: יש פה קודם כל את הנושא של העמלה הצולבת.

מישל סטרבצ'ינסקי: הוחלט כבר, זה יקרה בהמשך.

מישל סטרבצ'ינסקי: אבל ההחלטה כבר היתה והיא תקרה בפועל.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה פורסם בפברואר.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה מתווה סופי שמתחילת 2019 יירד ל-0.6 ואחר כך בהדרגתיות עד 0.5 בשנת 2023.

מיקי לוי: מעט מדי ומאוחר מדי.

מיקי לוי: זה יפה שאתם מטפלים בעמלה הצולבת, אבל אתם לא מוכנים לטפל בעמלה המקסימלית, והגורמים לכך שעסקים קטנים ובינוניים מתמוטטים.

מיקי לוי: אני מצאתי כבר עסקים בקרית שמונה ובשדרות שאין להם כוח מיקוח כמו שופרסל לשלם 0.85, שהם משלמים לא יודע מה.

מיקי לוי: טירוף.

מיקי לוי: וכל הנושא של הדביט לא טיפלתם.

מיקי לוי: אני משלם בדביט cash, cash.

מישל סטרבצ'ינסקי: סליחה - - -

מיקי לוי: סליחה, אני לא צועק עליך.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: זה מרגיז אותי.

מיקי לוי: אני משלם בדביט cash, באותו יום עובר הכסף.

מיקי לוי: למה אני צריך לשלם 0.3?

מיקי לוי: למה אני צריך לשלם 0.3?

מיקי לוי: תסבירו לי, כי בארצות הברית זה אפס או אפס משהו.

קריאה: לא נכון.

מיקי לוי: אוקיי, בסדר, אפס משהו.

מיקי לוי: אבל למה 0.3?

מיקי לוי: בכלל לא טיפלתם בזה?

איתן כבל: מיקי, מיקי, אתה יכול לעבור לבודדת?

מיקי לוי: לא טיפלתם בזה.

איתן כבל: תודה.

מיקי לוי: עשו לי טובה.

מיקי לוי: לא טיפלתם בזה - - -

איתן כבל: היי, היי, מה זה?

איתן כבל: אתם מוסיפים גחלים?

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר למיקי חברי שלבקשתך ולבקשת חברים נוספים יתקיים דיון כאן בוועדה, דיון מהיר בנושא הזה.

מישל סטרבצ'ינסקי: אני לא רוצה לגזול לכם את הזמן בדברים האלה.

מישל סטרבצ'ינסקי: אולי תנו לי פשוט להראות ואז אנחנו נשמע.

מישל סטרבצ'ינסקי: אנחנו באנו בשביל זה.

איתן כבל: אם היה בעוד שנה, הכול היה פתור.

מישל סטרבצ'ינסקי: גם בשקף הבא אני רוצה להסביר את הנושא של המעבר בקליק.

מישל סטרבצ'ינסקי: זה משהו שעוד לא קרה, משהו שיקרה בהמשך.

מישל סטרבצ'ינסקי: אבל הדברים נעשים.

מישל סטרבצ'ינסקי: הדברים נעשים, התקבלו החלטות, וזה יבטיח תקנות בצורה מאוד יסודית.

איתן כבל: זאת אומרת, אדוני אומר לנו שאם היינו מתאפקים עוד חצי שנה - - -

מישל סטרבצ'ינסקי: אנחנו היינו מחויבים להסרת החסמים והתהליכים האלה מתקיימים.

מישל סטרבצ'ינסקי: זאת הנקודה החשובה.

רחל עזריה: סליחה, אבל לזמנים יש משמעות.

מישל סטרבצ'ינסקי: השקף הנוסף שאני לא מראה היום כי אנחנו מדברים רק על הסרת חסמים - - -

רחל עזריה: סליחה, אדוני, אתה שמעת?

רחל עזריה: אני מבקשת לומר שלזמנים יש משמעות.

רחל עזריה: זאת אומרת, לומר לנו שזה קורה היא אמירה שהיא לא באמת מסייעת כי כמו שאמרנו, אנחנו יודעים שיש את המחבלים בכרם.

רחל עזריה: אז אני חושבת שכל הגישה צריכה להיות שצריך להיות לו"ז ואנחנו צריכים לדעת מתי הדברים יקרו.

רחל עזריה: ואני מבקשת שגם כשאתה מדבר, שתבהיר לנו את הלו"ז.

איתן כבל: הוא כבר סיים.

מישל סטרבצ'ינסקי: הלו"ז הוא פשוט ארוך - - -

רחל עזריה: אבל אנחנו צריכים לדעת אותו.

איתן כבל: אתה מסיים, אדוני.

איתן כבל: אנחנו יוצאים נלהבים כבר מההתקדמות.

מישל סטרבצ'ינסקי: אז אני אתן לך.

אילנית מדמוני: אני אילנית מדמוני מהפיקוח על הבנקים.

אילנית מדמוני: כן חשוב לתכלל ולהסתכל על התמונה מלמעלה.

שי באב"ד: - - - נתוני אשראי, לשכת המחשוב, סולק מתארח, עמלות - - -

איתן כבל: אבל הממשלה קבעה את לוחות הזמנים.

איתן כבל: לא אני.

שי באב"ד: אפשר לקחת דבר אחד ולהגיד, הממשלה תעשה דבר אחד, ולקחת את לוחות הזמנים של שנתיים וחצי ולפרוס אותו, ולבוא לפה למחוא לנו כפיים שאחרי שנה וחצי השלמנו אותו.

שי באב"ד: גם אפשר.

שי באב"ד: לקחו פה כמות דברים אדירה.

שי באב"ד: יש פה רפורמה מקיפה ענקית שכוללת את מאגר נתוני אשראי, שכוללת את הניידות, שכוללת את לשכת המחשוב, שכוללת את כל נושא הסליקה, שכוללת את נושא העמלות, שכוללת את ה-API.

שי באב"ד: יש פה מארג שלם של רפורמה אדירה במערכת הפיננסית שלא מעכלים אותה.

איתן כבל: אין ויכוח.

עיסאווי פריג': למה לא לקחתם את זה לפני שהבאתם את הרפורמה ללו"ז?

שי באב"ד: לקחנו את זה בחשבון.

שי באב"ד: ובכל יום נתון אני מעדיף לקחת 100 משימות ולעבוד ב-70, ולתרץ לכם על 30 או 40 למה לא עשיתי, מאשר לקחת עשר ולעמוד בהן.

רחל עזריה: אבל אנחנו כל הזמן אומרים, אתה לא צריך להיות בשלב התירוצים.

רחל עזריה: מה שחשוב זה לוח הזמנים ואיך הדברים התקדמו.

רחל עזריה: זה מה שחשוב.

שי באב"ד: בסדר, אבל היו"ר השני כל היום מעיר לי פה ועוקץ אותי - - -

איתן כבל: תו לי ליהנות.

רחל עזריה: אבל זה הסגנון שלו.

שי באב"ד: אז האנשים שיושבים פה יומם ולילה – חשוב לציין שעל ה-100 דברים שלקחנו לעשות, כן, יש עוד 30 דברים שלא נעשו, אבל יש 60–70 דברים שנעשו.

אילנית מדמוני: אני אילנית מדמוני מהפיקוח על הבנקים.

אילנית מדמוני: אני מצטרפת לדברים של שי.

אילנית מדמוני: יש פה מהפכה, במילים האלו, מהפכה בכל השוק הפיננסי.

אילנית מדמוני: צריך להסתכל על ה-90% שכן עשינו ולא על ה-10% שלא עשינו.

איתן כבל: הגברת מדמוני, אנחנו קודם כל כאן כי אנחנו מפרגנים.

עיסאווי פריג': מהפכה - - -

שי באב"ד: רגע, שנייה, תחזור על המילה.

איתן כבל: קודם כל אנחנו מפרגנים.

שי באב"ד: נרשם בפרוטוקול לא בציניות.

עיסאווי פריג': מהפכה - - -

שי באב"ד: אבל זה מה שעושים פה.

איתן כבל: הכוונה המקורית היא רפורמה שלא היתה כבר תקופה.

איתן כבל: זו האמת.

איתן כבל: על מה אנחנו מצרים?

איתן כבל: אני אחזור על המשפט שנשמע פה כבר הרבה ואני רוצה שיפנימו אותו כל פעם מחדש.

איתן כבל: אני רק נראה טוב, אבל אני כבר מבוגר.

איתן כבל: אני תיכף איכנס לשלב הבא של חיי.

איתן כבל: אני כבר ראיתי הכול.

איתן כבל: אני לא במקום שאני צריך להכריז על השנה הבאה כשנת הבנקאות ולהמליץ להדליק משואה.

איתן כבל: אנחנו כאן, המדינה נתנה, ואני אומר את זה ומפרגן לך.

איתן כבל: זה לא עניין שעכשיו אני כל פעם צריך להסתכל על 10% עם מטר רץ כמה אתם בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: בשורה התחתונה המדינה התחייבה להניח את הדברים לפני זמן רב מאוד.

איתן כבל: יש כאן קצת משהו לא הוגן כי אני עצמתי עין בלתי מכוונת.

איתן כבל: עצמתי עין בלתי מכוונת, ושלא תחשבי שלא היו עליי לחצים כולל מאנשים וקבוצות שתיכף אני אאפשר להם לדבר.

איתן כבל: ואני ידעתי שאני רוצה שהדיון יתקיים כשיש גם מה להציג.

איתן כבל: אז לכן אי אפשר להגיד.

איתן כבל: זה שאני קצת עוקצני, אני רק אגלה לך, גברת מדמוני, זה ממש בקטנה.

אילנית מדמוני: זה בסדר גמור.

אילנית מדמוני: אני חושבת שזה מבורך לקבל ביקורת ולהסתכל עליה ולהתקדם איתה.

אילנית מדמוני: חשוב להבין שאנחנו מסתכלים על מה שיש עלינו בחובות וקמים בבוקר ושואלים איך אנחנו מסירים את החסמים הבאים.

אילנית מדמוני: בואו נסתכל שנייה על מה שכן עשינו כי עשינו דברים מבורכים, ואנחנו רואים גם חלק מהתוצאות בשטח.

איתן כבל: יקירה, עברת למדור פרסומי.

אילנית מדמוני: אני לא במדור פרסומי בכלל.

איתן כבל: עזבי, כבר פרגנו.

איתן כבל: די, בואי נתקדם, גברת מדמוני.

אילנית מדמוני: - - -

רחל עזריה: גברת מדמוני, פשוט תדברי.

אילנית מדמוני: אני מדברת.

רחל עזריה: אז תתחילי.

רחל עזריה: אחת, שתיים, שלוש, ארבע.

אילנית מדמוני: בצד הסולקים ובצד מכירת כרטיסי אשראי, שמפה התחילה הרפורמה של שטרום, עשינו צעדים, אנחנו רואים 15 מתעניינים לרכוש את החברות.

אילנית מדמוני: הנחנו את האבנים כדי שייקנו.

אילנית מדמוני: עכשיו אותם מתעניינים באים ובודקים את החברות כדי לקנות אותן.

אילנית מדמוני: יש את הדין ודברים על התהליכים, על מה היתה האסטרטגיה - - -

עיסאווי פריג': - - - של 2020?

אילנית מדמוני: קודם כל ניתן להם עד תחילת 2020 למכור את החברות.

אילנית מדמוני: מכירה לא קורית ביום אחד.

עיסאווי פריג': תעמדו בזה?

עיסאווי פריג': אני שואל.

אילנית מדמוני: הם יעמדו בזה.

אילנית מדמוני: אנחנו הנחנו את כל אבני היסוד על מנת שהם יוכלו - - -

איתן כבל: אחת.

אילנית מדמוני: לא אחת.

אילנית מדמוני: הרבה.

איתן כבל: לא, לא הרבה אבנים.

אילנית מדמוני: עמלה צולבת שנותנת את הוודאות לגבי מה יהיו ההכנסות של החברות האלה.

איתן כבל: שלוש.

איתן כבל: אני מתקדם איתך.

רחל עזריה: נקודה שלוש.

רחל עזריה: נקודה שלוש.

אילנית מדמוני: עכשיו אנחנו מדברים על סולקים חדשים.

אילנית מדמוני: נכנסו שני סולקים חדשים.

אילנית מדמוני: אנחנו שינינו את כל הגישה לגבי איך נותנים רישיון.

אילנית מדמוני: קודם אתה נותן לאותו יזם ודאות לגבי זה שהוא יכול לפעול, ואז יש לו המון - - -

איתן כבל: ומשפט אחרון - - -

אילנית מדמוני: במשפט אחרון, אנחנו מסתכלים על מהפכת המידע שאתם מדברים, על תקנות של ה-read-only.

אילנית מדמוני: נעשית פה עבודה יסודית לגבי קביעת התקנות.

אילנית מדמוני: שימו רגע בצד, אנחנו מתקדמים בשני טורים במקביל - - -

קריאה: כבר שנה איחור - - -

רחל עזריה: סליחה, אדוני, סליחה.

אילנית מדמוני: צד אחד זה מה ששי תיאר ואיך צריכות התקנות להיקבע.

אילנית מדמוני: אבל במקביל לא אמרנו נחכה שהתקנות יבואו.

אילנית מדמוני: בנק ישראל מרים פרויקט של קביעת סטנדרט API - - -

איתן כבל: תודה.

אילנית מדמוני: ברשותך, חצי משפט אחרון.

אילנית מדמוני: בנק ישראל הקים ועדה בין-משרדית על מנת לטפל בכל הדברים.

אילנית מדמוני: הסטנדרט הוא משהו קריטי גם לפינטקים, גם לבנקים, חשוב שכולם ידברו בשפה אחת, לא שאחד ידבר באנגלית, אחד בצרפתית, ואי אפשר לעשות דיאלוג.

אילנית מדמוני: כולם ידברו בשפה אחת.

אילנית מדמוני: הפרויקט הזה, שמנו לעצמנו שנתיים וכבר התחלנו אותו.

אילנית מדמוני: אני אומרת שכשהתקנות יצאו זה יעלה לאוויר.

אילנית מדמוני: צריך טיפה סבלנות.

איתן כבל: תודה, גברתי.

שי באב"ד: דגש על מה שהיא אמרה, הדיאלוג עם הבנקים לגבי התשתית הטכנולוגית שהם צריכים להתחיל ליישם אצלם על מנת שה-read-only או ה-API יוכל לעמוד כבר התחיל.

שי באב"ד: זאת אומרת, לא חיכו לתקנות ולא חיכו לחקיקה או לתקנות.

שי באב"ד: אלא הדיאלוג הזה התחיל כבר - - - התחיל מול הבנקים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הגברת מדמוני, תודה.

איתן כבל: רק תמיד בסוף אני מרגיש שאני אשם.

אילנית מדמוני: לא, חלילה.

איתן כבל: לא יודע, כאילו יש לי תחושה כזאת.

אילנית מדמוני: - - - אנחנו מזיעים.

אילנית מדמוני: זה חשוב לנו.

איתן כבל: אבל עזבי, תודה.

איתן כבל: באמת כל הכבוד, וזאת לא ציניות.

איתן כבל: אני אומר את זה מכל הלב.

איתן כבל: אנחנו נעשה את זה כך.

עיסאווי פריג': אבל אני לא רוצה לדבר.

עיסאווי פריג': רק שאלה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': אני שואל אותך ואתכם, אני כנציג הציבור, כנבחר הציבור שמסתובב בין אנשים ושומע.

עיסאווי פריג': שואלים אותי, אתם חמש שנים מדברים על רפורמה ועל דברים גדולים – מה אני אגיד לציבור?

עיסאווי פריג': מתי יתחיל להרגיש שקרה משהו שמשפיע עליו?

עיסאווי פריג': איפה ערך המדידה שאני אוכל להגיד לאיש הפשוט?

עיסאווי פריג': עזבו את הדיון האקדמי שאנחנו מקיימים כאן.

עיסאווי פריג': בסופו של דבר, מה אני יכול להגיד לו?

עיסאווי פריג': תני לי ערכים ומדידה שאני אגיד לציבור.

עיסאווי פריג': והשאלה השנייה, רציתי לשמוע התייחסות גם לגבי החברה שפתרנו בה בדיון הקודם, את כ.א.ל.

עיסאווי פריג': דיסקונט.

עיסאווי פריג': איפה זה עומד ומה זה משפיע על פתירתה לעומת החברות האחרות?

מיקי לוי: היא הפכה להיות ענקית.

אילנית מדמוני: אז קודם כל, התשובה הראשונה, שזה כבר עכשיו קורה.

אילנית מדמוני: רפורמה לא קורית ביום אחד, ויש שלבים.

עיסאווי פריג': מה זה יענה לאזרח?

עיסאווי פריג': תגידי לי, תגידי לי, אחת, שתיים, שלוש, מה אני אגיד לו?

אילנית מדמוני: אני אגיד.

אילנית מדמוני: הדבר הבסיסי בכלל, אנחנו יכולים לעשות פה רפורמות מדהימות, אבל אם הצרכן לא ייקח את עצמו ויחליט שהוא בא ומתמקח, לא יעזור כלום.

אילנית מדמוני: אנחנו אומרים ככה, יש ללקוח תעודת זהות בנקאית, מאגר נתוני אשראי, כשבאים ומנגישים את המידע אפשר להתמקח.

אילנית מדמוני: לגבי סולקים חדשים עצם ההכרזה על רישיון חדש לסולקים הביאה והורידה את עמלות הסליקה.

אילנית מדמוני: יש מעברים של 15%.

אילנית מדמוני: 15% מבתי העסק מחליפים סולק מדי שנה.

אילנית מדמוני: זאת אומרת, יש תחרות במעברים.

עיסאווי פריג': את חוזרת על אותם דברים - - -

אילנית מדמוני: לא, אני לא חוזרת על אותם - - -

עיסאווי פריג': אבל בסופו של דבר, נכון לעכשיו, הכיס של הצרכן והנוחות לא הרגישו את כל מה - - -

אילנית מדמוני: בוודאי.

אילנית מדמוני: יש את המהפכה הדיגיטלית, המחירים יורדים, עמלות הסליקה בירידה משמעותית, היו צעדים גם שנעשו בשיתוף עם משרד האוצר להגבלת גובה עמלת הסליקה.

מיקי לוי: ראיתי את המרד שנעשה באשדוד יחד איתי עם בעלי העסקים.

מיקי לוי: בלעדיכם הם הורידו את כל העמלות האלה.

מיקי לוי: אתם עושים את זה לאט מדי, מעט מדי, עד 2023.

מיקי לוי: 2023 0.2, מה קרה לכם?

מיקי לוי: ובינתיים משלמים עמלות מטורפות - - -

איתן כבל: מיקי, אל תעצור, כבר תמשיך את רשות הדיבור שלך.

איתן כבל: אתה בשוונג.

איתן כבל: דבר דבר.

מיקי לוי: לא, אני אצעק עוד כמה פעמים.

עיסאווי פריג': התייחסות לכ.א.ל.

עיסאווי פריג': דיסקונט?

אילנית מדמוני: החוק קבע שהבחינה תיעשה ארבע שנים מיום החוק כדי לבדוק אם היא באמת תרמה לתחרות, אם היא באמת חיזקה את בנק דיסקונט.

אילנית מדמוני: אני מזכירה ואומרת שהמטרה היתה - - -

עיסאווי פריג': אחרי שנתיים איפה זה עומד?

אילנית מדמוני: אנחנו אחרי שנה ושלושה חודשים.

אילנית מדמוני: אנחנו בוחנים.

אילנית מדמוני: אנחנו רואים שיש תחרות עזה בין החברות, אם זה על הלקוחות, אם זה על המועדונים, אם זה על בתי העסק, ירידה בעמלות הסליקה.

אילנית מדמוני: אנחנו רואים מהלכים שנעשו גם עם שחקנים חדשים, עם מאגדים, יש את ההסכם שנחתם עם משרד האוצר להורדת העמלות במותגים האקסלוסיביים.

אילנית מדמוני: יש פה צעדים.

אילנית מדמוני: אולי כל צעד כשלעצמו לא יוצר שינוי משמעותי, אבל ביחד הכול מתגלגל - - - אחד.

איתן כבל: תודה, גברת מדמוני.

איתן כבל: ברשותכם, אנחנו נאפשר לאורחים המכובדים שלנו.

איתן כבל: ראשונת הדוברים מהחברה האזרחית עורכת הדין לינור דויטש סמנכ"לית לובי 99, שהיתה בין אלה שישבו עלינו לקדם את הדיו ויש לכם זכויות גדולות בקידום הדיון.

איתן כבל: בבקשה, גברתי, רק לא את כל החוברת.

לינור דויטש: תודה רבה.

לינור דויטש: בקצרה.

לינור דויטש: אתה יודע שאני מדברת מהר.

לינור דויטש: אני תמיד מדברת קצר ולעניין, פשוט מהר גם.

לינור דויטש: קודם כל, תודה על הדיון.

לינור דויטש: אנחנו אכן הצקנו ורדפנו זמן רב אחריך בשביל הדיון הזה מסיבה מאוד טובה.

לינור דויטש: אנחנו ישבנו פה במשך חודשיים וחצי – תעיד עורכת הדין בנדלר – במשך חודשיים וחצי מאוד מאוד אינטנסיביים בזמן הרפורמה בבנקאות, להעביר אותה, דיונים לתוך הלילה, ריבים, ויכוחים, עדר של אינטרסים, והצלחנו ועברנו והכנסנו סעיפים מאוד מאוד חשובים לחוק.

לינור דויטש: עבר חוק בישראל שהיה אמור להביא רפורמה שהיא בעלת פוטנציאל לשים את רפורמת הסלולר בכיס הקטן.

לינור דויטש: באמת לפתוח את שוק הבנקאות לתחרות אמיתית.

לינור דויטש: החוק עבר בקריאה שלישית ב-17 בינואר, וב-1 בפברואר 2017 הוא נכנס לתוקף.

לינור דויטש: אנחנו היום עוד שנייה ב-1 ביוני 2018, שנה וארבעה חודשים אחרי.

לינור דויטש: אנחנו לא באים ומציקים אחרי חודש, אחרי חודשיים.

לינור דויטש: מדבר פה מנכ"ל האוצר: יש דברים שלוקחים זמן.

לינור דויטש: לא באנו ואמרנו אחרי חודשיים-שלושה, מה קורה?

לינור דויטש: נתנו זמן, קיבלנו ארכות.

לינור דויטש: זה מגיע למצב של חוסר פרופורציה מוחלטת.

לינור דויטש: יש הרגשה מאוד קשה של מסמוס.

לינור דויטש: ואיך ההוכחה לכך?

לינור דויטש: הנה, כשאתה ויושבת-ראש ועדת הרפורמות רחל עזריה נעניתם לדיון הזה וקבעתם מועד, והפלא ופלא, מהרגע שנקבע המועד פתאום דברים קורים.

לינור דויטש: אתמול פורסם הדוח התקופתי של ועדת היישום שהיה אמור להתפרסם כבר לפני תשעה חודשים.

לינור דויטש: אתמול בבוקר הוא סוף סוף פורסם.

לינור דויטש: לפני יומיים כתבה על בנק דיגיטלי חדש שמריוס נכט שוקל להקים.

לינור דויטש: פתאום הודעה של המפקחת על הבנקים אתמול לגלובס על זה שעכשיו פתאום שוקלים מה עושים עם ביטוח פיקדונות.

לינור דויטש: אחרי שנה וחצי כלום לא קרה.

לינור דויטש: פתאום ביום לפני הדיון קורה הכול.

לינור דויטש: זה לא מקרי.

שי באב"ד: זה טעות בעובדות.

שי באב"ד: אבל לא משנה.

לינור דויטש: ולכן המעורבות שלכם פה בפיקוח הקרוב של הכנסת הוא הכרחי להתקדמות הרפורמה הזאת וכדי שהדברים יצאו לפועל.

עיסאווי פריג': תני לי דוגמאות של מסמוס.

לינור דויטש: תיכף, לברק יושב-ראש צדק פיננסי יש את הרשימה המדויקת של כל הדברים.

איתן כבל: ברק גונן, מצדק פיננסי, אתה הבא בתור.

לינור דויטש: הוא הבא בתור, והוא יפרט לך, יש לנו ממש מפורט.

לינור דויטש: אתה תראה אחד לאחד איך כל הדברים שכפי שהם כתובים הם לא קורים.

עיסאווי פריג': איך מסמסו?

עיסאווי פריג': אחת, שתיים, שלוש, ארבע.

לינור דויטש: תיכף ברק ידבר על זה.

לינור דויטש: גם על הנושא של ביטוח פיקדונות שהתייחס לו מנכ"ל האוצר – חשוב להבהיר, ביטוח פיקדונות הוא תנאי מתלה לרפורמה.

לינור דויטש: לא אנחנו הגדרנו את זה.

לינור דויטש: הפיקוח על הבנקים הגדיר את זה.

לינור דויטש: זה אומר שלא יקום פה בנק חדש אם לא יפתרו את הסיפור הזה כתנאי.

לינור דויטש: כנ"ל על הורדת דרישת ההון.

לינור דויטש: מה שהבטיחו לפני שנתיים, זה עוד לא קרה.

לינור דויטש: כיום אתה עדיין צריך 400 מיליון שקל להקים בנק, ולא 50 מיליון כמו שהבטיחו.

לינור דויטש: למה אתם מחכים?

לינור דויטש: עברה שנה וחצי מהעברת החוק.

שי באב"ד: לא, זה לא נכון.

שי באב"ד: זה חוסר - - - בעובדות.

שי באב"ד: אבל בסדר, נו.

איתן כבל: תנו לה לסיים.

לינור דויטש: התחושה הקשה מאוד של הדברים היא שיש מסמוס מתמשך של הרפורמה, ובשביל זה המעורבות שלכם היא קריטית.

לינור דויטש: אגב, ועדת היישום היתה הכנסה שלנו לתוך החוק.

לינור דויטש: אנחנו ידענו שסביר להניח שזה יקרה כי התעקשנו להכניס את הסעיף.

לינור דויטש: הסעיף נכנס.

לינור דויטש: ניסינו לקבל נציג ציבור בתוך ועדת היישום ולא הצלחנו.

לינור דויטש: אני חוזרת וקוראת לוועדה, אולי צריך נציג ציבור, אולי אפילו כמשקיף, כדי לוודא שהוועדה אכן מבצעת את תפקידה כהלכה ועומדת בלוחות הזמנים שהיא עצמה קבעה ולא עומדת בהם, ותיכף ידבר על זה ברק.

לינור דויטש: ולכן אני חושבת שצריכים לשקול את העניין ולו רק כשוט מעל או כדי לוודא שדברים באמת יוצאים לפועל.

לינור דויטש: תודה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

רחל עזריה: אני חושבת שחשוב – כיוון שכל הדוברים, לפחות בינתיים, כולנו באותה מטרה שהרפורמה הזאת תקרה טוב וכמה שיותר מהר, בואו לא נדבר על כוונות או על מסמוס.

רחל עזריה: עזבו את מה שהיה.

רחל עזריה: בואו נסתכל קדימה.

רחל עזריה: המטרה היא פשוט שהדברים יקרו.

רחל עזריה: תודה.

עיסאווי פריג': אבל בכל זאת אני מעוניין לשמוע - - -

איתן כבל: הוא ישתדל.

רחל עזריה: הוא יגיד הכול.

ברק גונן: תודה.

ברק גונן: אני אתייחס לזה.

ברק גונן: תודה רבה מכובדיי על האפשרות לדבר.

ברק גונן: אני מאוד מצטרף לדברים שאמרה עמיתתי לינור לגבי החשיבות הקריטית של הדיון הזה והתחושה שלנו שהדברים באמת מתחילים לזוז, בין היתר כתוצאה מהדיון.

ברק גונן: אני אחד מהארגונים שעוקבים באופן שוטף אחרי ביצוע הרפורמה.

ברק גונן: לא רק בזמן שיש דיונים בכנסת אלא ממש באופן שוטף.

ברק גונן: אנחנו נמצאים בקשר עם כל גורמי המקצוע ועם הרגולטורים, וחלק מהאנשים שנמצאים פה מסביב לשולחן, אנחנו נמצאים בקשר מתמיד איתם.

ברק גונן: אם להיות הוגן, יש דברים שמתקדמים.

ברק גונן: אני בהחלט לא חושב שהאוצר והפיקוח על הבנקים יושבים ולא עושים דבר.

ברק גונן: אני חושב שזו הצגה לא נכונה של המציאות, ואני חושב שהיו דברים שראוי לפרגן להם, וכשהם עושים דברים יפים, כמו לדוגמה, רפורמת הניוד, או כמו לדוגמה הקלות במתן תנאי אשראי לחברות כרטיסי אשראי, שיופרדו.

ברק גונן: אני חושב שהם דברים נכונים.

ברק גונן: מאידך, אני רוצה לצייר פה תמונה שבסופו של דבר, כשמסתכלים על התמונה הכוללת, באמת רואים אוסף מאוד ניכר של עיכובים ואני אמנה אותם.

ברק גונן: אנחנו מסתכלים ואנחנו רואים שדברים ברפורמה שהיו אמורים לקרות X זמן, לוקחים X2 או X3 ולפעמים אפילו לא קורים.

ברק גונן: אז אם להתמקד בדברים היקרים כעצתו של שטרום, אני לא אמנה פה את כל הרשימה אלא רק מספר דברים עיקריים.

ברק גונן: דבר ראשון, תשתית ה-IT.

ברק גונן: תשתית ה-IT היה אמור להיות יציאה למכרז, לא הקמה של תשתית.

ברק גונן: רק יציאה למכרז.

ברק גונן: רק פרסום של ניירות בתוך תשעה חודשים.

ברק גונן: זה אומר תשעה חודשים מה-1 בנובמבר, זה אומר איפה שהוא לקראת סוף שנה שעברה.

ברק גונן: ועדת היישום קבעה, נתנה לעצמה ערכה נוספת וקבעה בדוח שלה שזה אמור להיות עד ה-31 בינואר.

ברק גונן: ואתמול התאריך הזה עודכן שוב פעם ל-10 ביוני השנה.

ברק גונן: כלומר, אנחנו רואים כאן תהליך חוזר ונשנה של דחיות.

ברק גונן: הדבר השני זה נושא ה-read-only.

ברק גונן: נקבע בחוק שזה אמור להיות תוך חצי שנה.

ברק גונן: כלומר באוגוסט 2017.

ברק גונן: ועדת היישום בדוח שלה הזיזה את התאריך הזה ל-31 בדצמבר 2017.

ברק גונן: אתמול העדכון הוא ה-30 ביוני 2018.

ברק גונן: אז שוב, אני רק מציין את זה עובדתית.

ברק גונן: אנחנו רואים כאן עוד משהו שהולך ומתקדם קדימה ככל שהזמן מתקדם.

ברק גונן: דוח ועדת היישום עצמו – נקבע בחקיקה שוועדת היישום צריכה לתת דוח תבחינים תוך 90 יום.

ברק גונן: הדוח הזה אכן פורסם, אבל הוא פורסם לא תוך 90 יום אלא תוך תשעה חודשים.

ברק גונן: שוב פעם לוקחים כאן פקטור - - -

איתן כבל: העיקר שהיה תשע.

רחל עזריה: נכון.

עיסאווי פריג': מעניין, כשאתם שומעים את זה, מה אתם חושבים?

איתן כבל: עיסאווי, אל תפריע לו.

ברק גונן: אני אתמקד בדברים העיקריים.

ברק גונן: אין עוד הרבה.

ברק גונן: דוח חצי שנתי, כפי שעמיתתי לינור ציינה, הדוח החצי שנתי הראשון שהיה הוא למעשה היה אתמול, כמעט שנה וחצי לאחר כניסת הרפורמה לחוק.

ברק גונן: ונושא נוסף, כל מה שקשור להפחתת דרישות ההון.

ברק גונן: אותו מסמך של הפיקוח על הבנקים מיוני 2016 שמדבר על אוסף של תנאים שצריכים לקרות, הדברים האלה עדיין לא קרו ואתמול אנחנו מתבשרים במסמך שרק ב-1 ביוני 2018 יצאו הנחיות חדשות של הפיקוח על הבנקים שיאפשרו את אותן הפחתות דרישות הון שהן קריטיות להקמת בנקים חדשים.

קריאה: כל הגופים שעומדים בקשר עם הפיקוח על הבנקים - - - בהקמת בנק חדש יודעים ש-50 מיליון שקל זו הדרישה.

קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, זה לא שיח בבית מרזח.

איתן כבל: חשוב שאם אדוני מעיר הערה, ובוודאי אם אדוני סבור שהיא חשובה – מה שמך?

יואב סופר: יואב סופר.

איתן כבל: מאיפה?

יואב סופר: דובר בנק ישראל.

ברק גונן: אז קודם כל, אדון סופר, אני ציינתי פה גם את הדברים הטובים שאתם עושים, ואני חושב שציינתי בצורה עובדתית ומאוד מדויקת את המעקב שאנחנו עושים וגם את - - - של לוחות הזמנים.

ברק גונן: אני לא חושב שיש ויכוח כאן איזשהו ויכוח לגבי העובדות, ועכשיו לנושא הפרשנות אם התהליך הזה הוא תקין או לא תקין.

ברק גונן: התחושה שלי כאזרח היא שהדברים לא מתקדמים מספיק מהר ושיש צורך קריטי במעקב של הכנסת.

איתן כבל: הוא יהיה.

רחל עזריה: הוא יהיה.

ברק גונן: ואני רוצה גם לעדכן שאנחנו עשינו בצדק פיננסי סקר ציבורי מקיף שנועד לבחון את עמדות הציבור בקשר לכנסת ולרגולטורים, ובסקר הזה נמצאו שני ממצאים מעניינים.

ברק גונן: דבר ראשון, רק אחוז קטן, ממש לא נעים לי לציין מהו האחוז שבאמת מאמין שהכנסת והרגולטורים דואגים אכן לטובת הציבור, וזה מאוד מטריד אותנו הדבר הזה.

ברק גונן: והדבר השני שמעניין, וזה מה שחשוב לי שהרגולטורים ידעו, שיש קשר בין האנשים שכן מכירים באוכלוסיה שיש כזה דבר, הרפורמה על הבנקים, לבין האמון במוסדות וברגולטורים.

ברק גונן: ולכן הסיבה לחוסר האמון הזה היא שאנשים לא מרגישים את הרפורמה.

ברק גונן: אנחנו נמצאים פה, אבל הרפורמה הזאת לא יצאה החוצה ואם הדברים לא יתקדמו בקצב יותר מהיר, אנשים לא יכירו את זה.

איתן כבל: תודה, ברק.

איתן כבל: תודה גם על העבודה אשר אתם עשיתם.

איתן כבל: עורכת דין נילי אבן-חן, בבקשה.

נילי אבן-חן: אני רוצה להתחבר לדברים שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, ואני נמצאת בהרבה דיונים של ועדת הכלכלה.

נילי אבן-חן: לא שמעתי אותה הרבה פעמים מדברת בצורה כל כך נחרצת על תביעת עלבונה של הכנסת.

נילי אבן-חן: ואני חושבת שאם מדברים על מה שצריך לעשות מכאן ואילך זה באמת שעלבונה של הכנסת ייתבע במובן הזה שהעלבון יהיה מאחורינו והפעילות תהיה לפנינו.

נילי אבן-חן: בעיניי זה המסר החשוב ביותר שצריך לצאת מהדיון היום.

נילי אבן-חן: אני חושבת שזה שאתם רואים את המעורבות של כל כך הרבה ארגונים חברתיים פה, זה מבחינת

נילי אבן-חן: כם גם צריך להיות סימן שאנחנו כמכלול של ארגונים חברתיים לא נניח עד שהדברים האלה יקרו בפועל.

נילי אבן-חן: כאמור, אנחנו שלחנו מספר רב של מכתבים שמדברים על אי החוקיות, על אי עמידה בחוק, שאלה דברים סופר חמורים, והציפייה שלנו שהדברים יקרו ובשביל שהם יקרו צריך את שיתוף הפעולה שלכם, שבאמת הדיונים ייקבעו להם מועדים, כשיש מועד, מיד לאחר מכן תיעשה בקרה.

איתן כבל: אני מבטיח שאנחנו כבר לא נהיה הבעיה.

נילי אבן-חן: אני מקווה כי אני לא רוצה להגיד מה היה עד עכשיו.

נילי אבן-חן: אבל צריך להבין שכשיש רפורמות אנחנו תמיד צריכים לזהות - - -

איתן כבל: נילי, את ותיקה בוועדה הזאת.

איתן כבל: את יודעת שאנחנו - - -

נילי אבן-חן: אני יודעת, אבל יש רפורמות, כמו שדיבר דרור שטרום בהתחלה.

נילי אבן-חן: יש כאלה שקמים בעזוז לקיום הרפורמות.

נילי אבן-חן: השחקנים כאן, לצערנו – שחקן ששמו בנק ישראל כפו עליו הר כגיגית בכניסה לזה.

נילי אבן-חן: אז הוא עושה כי הוא צריך לעשות.

נילי אבן-חן: העשייה היא לא בעזוז ולא בריקודים, וצריך דחיפה רצינית - - -

איתן כבל: צריך לשלוח להם את החבר'ה של הרב נחמן מאומן שירקדו להם.

נילי אבן-חן: אז אפשר לזמן אותם לכנסת.

נילי אבן-חן: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: קובי אלנבוגן, בבקשה.

קובי אלנבוגן: אני עורך דין קובי אלנבוגן, סמנכ"ל רגולציה בפיזבק דוט קום.

עיסאווי פריג': מה זה פיזבק?

קובי אלנבוגן: זו פלטפורמה להשוואת שירותים פיננסיים.

קובי אלנבוגן: כשמנכ"ל האוצר ודרור דיברו על כלים ומתן יכולות לצרכן הפרטי, בסופו של דבר ללכת לבנק ולהבין על מה הוא משלם, איך הוא משלם, מה החלופות, מה האלטרנטיבות, איך הוא יכול - - - את הבנק שלו, איך הוא יכול לקיים איתו איזשהו דיאלוג ולהתמקח, בעצם כלים מהסוג שלנו זה בדיוק מה שאמור לקרום עור וגידים ולאפשר לו לעשות את זה.

קובי אלנבוגן: מה שהיה מתסכל, ולא נמנה את העיכובים וכולי, כפי שביקשו יושבי הראש של הוועדה, אבל היה מתסכל לשמוע שגם האוצר, גם חברי הכנסת, גם כל מי שהיו שותפים למהלך, מבינים את החשיבות, את הרציונלים המרכזיים שבפלטפורמות מהסוג הזה.

קובי אלנבוגן: בהיעדרן לא יוכל בסוף צרכן הקצה, המשתמש, לדעת מה הוא משלם ולהוריד.

קובי אלנבוגן: לא משנה כמה מתחרים ייכנסו, לא משנה כמה שחקנים ייכנסו, לא משנה כמה ישבו בתוך הבית הזה וינסו להאיץ את תהליכי הרגולציה.

קובי אלנבוגן: אנחנו היום כמעט בשנה איחור, עשרה חודשים ממועד פרסום ההוראות.

קובי אלנבוגן: בנק ישראל, וזה נהדר, מדבר על API וכולי, על תהליך שאולי יושלם בשנתיים - - -

איתן כבל: קובי, העניין ברור.

איתן כבל: תוסיף משהו שלא נאמר.

קובי אלנבוגן: באירופה יותר מחמש שנים כבר מניעים את התהליך הזה.

קובי אלנבוגן: טרם סיימו.

קובי אלנבוגן: הבינו חברי הכנסת במהלך חקיקת הרפורמה שהתהליך הזה הוא ארוך טווח.

קובי אלנבוגן: לזמן כאן יש משקל קריטי.

קובי אלנבוגן: חברות פינטק בכל העולם, בכל העולם, מספקות שירותים כאלה.

קובי אלנבוגן: אז דווקא הסטארט-אפ ניישן, דווקא בישראל, כאן לא נצליח לעשות את זה?

קובי אלנבוגן: לא ניתן לצרכנים שלנו אפשרות להשתמש בשירותים מהסוג הזה?

קובי אלנבוגן: אנחנו ערוכים להכול, פרייבסי, סוגיות של קונסיומר.

קובי אלנבוגן: להכול ניתן מענה, רק תפרסמו, זה מה שביקשנו, תנו לנו לעלות על המגרש.

רחל עזריה: אני חושבת שאחד הדברים החשובים שנאמרים פה, ואת זה אני אומרת לממשלה – הממשלה הרבה פעמים עובדת בקצב שלה.

רחל עזריה: ואני יודעת, צריך להגיע להסכמות עם הרבה גופים וזה לוקח זמן, אבל צריך להבין שלשוק יש קצב אחר, ולציבור יש קצב אחר, והכנסת עבדה בהליך מאוד זריז כדי שהדברים יקרו מהר.

רחל עזריה: אז אתם חייבים להאיץ את הקצב.

רחל עזריה: אנחנו נמשיך לעקוב.

רחל עזריה: אתם תהיו חייבים להאיץ את הקצב.

רחל עזריה: זה אומר גם פגישות אינטנסיביות.

רחל עזריה: אנחנו צריכים שהדברים יזוזו, ובטח בפינטק.

רחל עזריה: זה לא ייאמן מה שקורה שם.

רחל עזריה: המחיר הוא גבוה מדי.

קובי אלנבוגן: חברות יצאו מכאן.

קובי אלנבוגן: הזמן הוא סופר קריטי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מודה לך מאוד.

איתן כבל: לירון מאוטנר, בבקשה.

לירון מאוטנר: לירון מאוטנר ממשרד המשפטים.

לירון מאוטנר: אני אתייחס לנקודה האחרונה של ה-read-only, השוואת עלויות.

לירון מאוטנר: כפי שאמרה יו"ר הוועדה רחל עזריה, באמת מדובר פה בשילוב של כמה גורמים שעוסקים בזה.

לירון מאוטנר: אנחנו השקענו בזה כולנו לדעתי עשרות רבות מאוד של שעות.

לירון מאוטנר: אין פה שום כוונת מסמוס או משהו כזה.

לירון מאוטנר: יש פה גורמים שונים עם עמדות ואינטרסים לגיטימיים שכל צד אמון ורוצה להגן.

לירון מאוטנר: אני אנסה להישאר כמה שיותר ממלכתית בהקשר הזה ואגיד שהליך החקיקה כפי שהוא נעשה היה מאוד זריז, ובמובן הזה נתקלנו בכל מיני בעיות ביישום שלו בין היתר בגלל ההבנה שהשוק מתקדם מאוד מהר ואנחנו רוצים לתת מסגרת נורמטיבית ותשתית נורמטיבית טובה שתאפשר להם לעבוד באופן מיטבי, ולא בכדי מנכ"ל משרד האוצר דיבר כרגע על איזשהו תיקון של חקיקה שלא מתמצית רק בהרחבה אלא במתן מענה יותר מדויק ונכון לצרכים.

רחל עזריה: ויש לך לו"ז?

רחל עזריה: יש לך צפי?

יעקב פרי: אין לה צפי.

יעקב פרי: תיקון חקיקה, עד שזה יעבור ואז הכול מחדש.

לירון מאוטנר: מנכ"ל משרד האוצר אמר את הלו"ז שלו.

לירון מאוטנר: זה לא משהו שדובר כאן.

לירון מאוטנר: אנחנו כולנו רוצים מאוד מאוד לסיים את זה ולעשות משהו טוב.

לירון מאוטנר: אנחנו לא נעשה משהו מהר ושיהיה לא מספיק.

רחל עזריה: כל העניין של הבג"ץ, איך הוא משפיע עליכם?

לירון מאוטנר: אני חושבת שמשרד האוצר יצטרך להתייחס לבג"ץ.

לירון מאוטנר: לא אנחנו.

קריאה: איזה בג"ץ מדובר פה?

אתי בנדלר: את מדברת על העתירה המינהלית?

רחל עזריה: כן.

אתי בנדלר: העתירה המינהלית לא אמורה להשפיע.

רחל עזריה: היא לא משפיעה?

רחל עזריה: אז אתם עובדים?

רחל עזריה: ממשיכים לעבוד?

עיסאווי פריג': אני רוצה לשתף אותך בתחושות שלי.

עיסאווי פריג': אני יוצא מכאן עם תחושה לא טובה, תחושה של חירטוט, תחושה של עוד תהליך מריחה בדרך.

עיסאווי פריג': זו תחושתי.

עיסאווי פריג': בהמשך למה שאמר ברק, וכל התהליך של הדחייה במשך שנה וחצי – ברק, זה ביבי אשם.

עיסאווי פריג': אתה יודע למה הוא אשם?

עיסאווי פריג': עכשיו רחל אומרת ומאיצה בכל הגורמים להגביר את הישיבות, היא יכולה להאיץ.

עיסאווי פריג': מחר ביבי יגיד, יש בחירות, והכול נעצר, וכל התהליך שעברנו בשמונת החודשים האחרונים - - -

איתן כבל: דרך אגב, זה לא אמור.

איתן כבל: הפקידוּת הממשלתית - - -

עיסאווי פריג': אבל ברגע שהפקידוּת הממשלתית לא רוצה משהו, אז היא נאחזת - - -

רחל עזריה: אבל אני לא חושבת שלא רוצים.

עיסאווי פריג': זו דעתי, רחל.

רחל עזריה: אין בעיה.

רחל עזריה: סליחה.

עיסאווי פריג': כשהפקידוּת לא רוצה מהלך, ונציגת משרד המשפטים אמרה תהליך חקיקה מזורז, ואמרה בכותרת אחרת, לא לרוחנו.

עיסאווי פריג': כשהפקידוּת לא רוצה משהו, אז היא נאחזת בכל מיני - - -

אתי בנדלר: אדוני היה שותף לתהליך החקיקה, ואין ספק שתהליך החקיקה היה מזורז.

אתי בנדלר: הוא היה מאוד אינטנסיבי, היה מעמיק, אבל הוא היה מאוד מזורז - - -

עיסאווי פריג': אז למה לא עצרו את זה שנביא חקיקה נכונה, שלא יעמדו במצב לא נעים?

עיסאווי פריג': למה?

אתי בנדלר: כי האוצר דחף להעביר את זה מהר.

איתן כבל: כי יש לקואליציה רוב.

איתן כבל: אתה מכיר את זה.

איתן כבל: רצינו.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': האוצר דחף, דחף, ויצא.

עיסאווי פריג': חברים, אני לא אופטימי, אין שום התחייבות.

עיסאווי פריג': אם במשך שנה וארבעה חודשים לא עמדו בלו"ז, מי מבטיח לך שבשנה או בשנתיים הבאות כן יבטיחו?

עיסאווי פריג': התהליך והנימוקים יחזרו על עצמם.

עיסאווי פריג': הערה שנייה, חבל ששי לא נמצא, רציתי להגיד לו, ואני זוכר שאמרתי את זה בדיון הקודם.

עיסאווי פריג': אני מציין ואני רוצה שיצוין בפרוטוקול, עכשיו עומדים לדחוף לנו את נאווי, ולהגדיל מ-2.5 לחמישה - - -

איתן כבל: המנכ"ל אמר את זה.

עיסאווי פריג': הוא אמר את זה.

עיסאווי פריג': שמעתי את זה.

עיסאווי פריג': לדחוף עוד אשראי צרכני על חשבון האג"חים וכל קופות הגמל וכל גיוס הכספים.

עיסאווי פריג': זה מצעד איוולת שמי שישלם את המחיר לצרכן, תהליך דחיפת האשראי שקורה, ולא מפסיקים, כולם נלחמים על הכיס של הצרכן, והוא ישלם וימשיך לשלם בגלל זה הוא לא מרגיש את כל מה שאנחנו מקיימים דיון כאן.

עיסאווי פריג': נקודה נוספת לפיקוח, ואני רוכש לכם כבוד, חברים, הפיקוח על הבנקים, התחושה שאתם מעבירים, סליחה, יכול להיות שזה ברמת התחושה, שאתם והבנקים הפכתם להיות גוף יותר מתואם מלפני העברת הרפורמה.

עיסאווי פריג': זאת התחושה שלי.

עיסאווי פריג': ונטל ההוכחה עליכם ולא על אף אחד אחר, והיא ברמת התוצאות, ברמת העשייה.

עיסאווי פריג': אתה יכול לחייך, ידידי, יכול להיות מבסוט, אבל המציאות לא לזכותכם והתוצאות נגדכם.

עיסאווי פריג': כמה אתה יכול לסדר אותנו?

עיסאווי פריג': פעם?

עיסאווי פריג': פעמיים?

עיסאווי פריג': שלוש?

עיסאווי פריג': ארבע?

עיסאווי פריג': אני רוצה את עלבוני, איך אמרה גברתי?

עיסאווי פריג': אני מרגיש שאני מבוזבז ואתם צוחקים עליי.

עיסאווי פריג': זה מה שאני חש, זה מה שאני חש כי אני לא מרגיש שיש התקדמות - - -

איתן כבל: תודה, עיסאווי.

עיסאווי פריג': איתן, אנחנו מרגישים פראיירים.

רחל עזריה: ואני חייבת לומר, עיסאווי, שאני מסכימה עם התחושה שיש יותר מדי שיתוף פעולה, וששיתוף הפעולה הולך וגובר מאז שהרפורמה עברה.

רחל עזריה: תודה חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

רחל עזריה: אני מתחבר לחלק לא קטן מהדברים שאתה אומר.

רחל עזריה: ספיר, בבקשה.

ספיר בלוזר: אני מעבירה את רשות הדיבור לעילם לשם.

עילם לשם: שלום לכולם, אני עילם לשם מהתאחדות הסטודנטים.

עילם לשם: אני מייצג 330,000 סטודנטים בישראל.

עילם לשם: דבר ראשון, אני רוצה לחזק את היועצת המשפטית ולהגיד שאין פה רק עלבון לכנסת, יש פה עלבון לציבור.

עילם לשם: את אי יישום הרפורמה אנחנו מלווים מראשיתה.

עילם לשם: בעלי תפקידים התחלפו, נתן זוסמן התחייב לנו בפעם שעברה שבעוד שלושה חודשים מפרסמים – בשום לוח זמנים לא עמדו פה, בשום לוח זמנים, וזה פוגע באמון הציבור.

עילם לשם: מדוח הצעירים שאנחנו הוצאנו, 79% מהצעירים בישראל לא מאמינים בכנסת, 65% מהצעירים לא מאמינים בממשלה.

איתן כבל: כמה?

איתן כבל: זה לא ניכר בתוצאות בקלפיות.

עילם לשם: אתם צריכים להבין את ההשלכות הרחבות של אי היישום ואי העשייה שקורות כאן.

עילם לשם: אי אפשר לדבר רק בלשון עתיד, צריך לדבר בשורות תחתונות.

עילם לשם: בפועל לא יקום בנק בישראל אם לא תהיה תשתית טכנולוגית.

עילם לשם: לא יקום.

עילם לשם: זה לא יקרה.

עילם לשם: ואם עכשיו אומרים לי מ-read-only ל-API, פתאום כל פעם משנים את הרפורמה.

עילם לשם: חבר'ה, יש חקיקה וצריך לעמוד בה.

עילם לשם: זה דבר אחד.

עילם לשם: דבר שני, אני רוצה לשאול את כל בעלי התפקידים שאלה פשוטה.

עילם לשם: יש מטרה לרפורמה, להגביר את התחרותיות בענף הבנקאות.

עילם לשם: אני רוצה לשאול, עם כל הצעדים שמניתם, האם התחרותיות בענף הבנקאות גדלה?

עילם לשם: עברה שנה וחצי מהחקיקה, האם התחרות גדלה?

עילם לשם: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לילי, בבקשה.

לילי לאה בורוכוב: אני לילי לאה בורוכוב, עורכת דין מלהב לשכת ארגוני עצמאים ועסקים.

לילי לאה בורוכוב: כולנו היינו כאן שותפים לדיונים עד אמצע הלילה.

לילי לאה בורוכוב: אני לא אחזור על הדברים.

לילי לאה בורוכוב: ציבור העסקים הקטנים שמונה למעלה מחצי מיליון משווע לבשורה בתחום העמלות.

לילי לאה בורוכוב: לא רק עמלות סליקה, עמלות הבנקים, הם משלמים פי ארבעה מעסקים גדולים, הם אומנם מקבלים אשראי יותר מבעבר, אבל העמלות חונקות אותם.

לילי לאה בורוכוב: ראינו ירידה בעמלות הסליקה, גם בהתערבות הפיקוח על הבנקים, אבל בעיקר בהתערבות של הציבור, בהתערבות של הסכמים פרטיים, הסכמים שלהב עשתה, הסכמים שגורמים נוספים עשו, ואני רוצה להעלות נקודה נוספת.

לילי לאה בורוכוב: חוץ מעמלות הסליקה יש עמלות נוספות שעסקים קטנים מתמודדים איתם, כמו הנושא של הכחשות עסקה.

לילי לאה בורוכוב: אם לקוח הצהיר שהוא לא קיבל את הטובין מאותו עסק או ספק, בעצם מכחיש את העסקה, ואותו עסק לא מקבל את התשלום ונגרעת ממנו אותה הכנסה.

לילי לאה בורוכוב: הנושא הזה יבוא לשולחן הוועדה מכיוון שרוצים עכשיו לחייב את העסקים הקטנים בתשלום למסופים, עם קוד PIN בעלות של עסקים קטנים כמובן.

לילי לאה בורוכוב: הם יצטרכו לשלם את זה, ולא חברות האשראי.

לילי לאה בורוכוב: זה נושא חיצוני, אבל כן, אנחנו משוועים לפתרון בנושא העמלות ואנחנו כאן כדי לחזק את הוועדה ולראות שהדיון הקרוב בעוד חודש יתקיים, לראות כיצד הדברים יזוזו.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: נציג האוצר, בבקשה.

כפיר בטט: אני כפיר בטט, מאגף התקציבים במשרד האוצר.

כפיר בטט: אני לא אחזור על שום דבר שכבר נאמר.

כפיר בטט: רק רציתי להגיב לדברים שאמר חבר הכנסת פריג' שבינתיים יצא, אבל מאוד חשוב לי להדגיש אותם.

כפיר בטט: אני חושב שהוא לקח את דבריה של גברת מאוטנר וסובב אותם ב-180 מעלות לגבי מה שהפקידוּת הממשלתית עושה.

כפיר בטט: בסופו של דבר, עם הכנסת, בלי הכנסת, הפקידוּת הממשלתית כן עובדת על הדבר הזה כבר שנה וחצי עם עשרות ישיבות ובכל הרצון הטוב ובכל הניסיון כן מנסים לקדם את הדברים כמה שיותר.

כפיר בטט: לפעמים הדברים נתקעים בגלל מחלוקות כאלה ואחרות, אבל אני חושב שזה לא יהיה המקום לתקוף פה את הפקידוּת הממשלתית על הדבר הזה.

כפיר בטט: לגבי הסוגיה השנייה, הסיפור של חוק נאווי, צריך להבין שאל"ף, הדבר לא ייעשה בהליך זריז כזה או אחר, אלא לשר האוצר יש סמכות להקטין בצו סמכות שניתנה לו בוועדת הרפורמות ב-2015 להעלות לחמישה מיליארד.

כפיר בטט: וצריך להבין דבר נוסף, אם אנחנו רוצים שבסוף תהיה תחרות ותהיה תחרות חוץ-בנקאית, צריך לאפשר לאותם גופים - - -

איתן כבל: אני רק רוצה לומר את הדבר הבא.

איתן כבל: אין מחלוקת שנדרשת תחרות.

איתן כבל: יש עדיין, מונח פיל באמצע החדר של המשמעות של מתן אפשרות ליותר אזרחים שכסף, אתה יודע, אתה דוחף להם את זה כל הזמן ביתר קלות.

איתן כבל: וצריך להבין, עלולות להיות לזה משמעויות כבדות מאוד על הצרכנים.

איתן כבל: אתה מכיר את הפרסומת של אחת הרשתות: למה כל הטוב הזה שמרעיפים עלינו?

לאה ורון: למה מגיע לנו?

איתן כבל: למה מגיע לנו?

איתן כבל: זאת אומרת שאתה יכול לבוא ממקום טוב, גם לייצר תחרות, גם לייצר כסף יותר זול עבור הציבור שבסוף גם צריך להחזיר אותו.

איתן כבל: ואז אין פה שיח.

איתן כבל: אתה יודע מה קורה, מי בסוף משלם את הכול, על 100 שקל הוא מקבל את הטלפון בבוקר.

איתן כבל: שהדברים האלו יהיו מונחים, וצריך לחשוב עליהם.

איתן כבל: הם גם מונחים פה וצריך לקחת את זה בחשבון.

כפיר בטט: אין ספק.

כפיר בטט: אכן גם חוקק חוק אשראי הוגן במושב הקודם של הכנסת יחד עם משרד האוצר ומשרד המשפטים.

כפיר בטט: הדבר הזה הוא נכון.

איתן כבל: משפט אחרון, מר בטט.

כפיר בטט: סיימתי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני שוב מודה לממונה על ההגבלים.

איתן כבל: אחד הנושאים, זה לא פיל, זה עדר פילים באמצע החדר, לגבי העניין של המיזוג או הבקשה למיזוג בין בנק איגוד לבנק המזרחי.

איתן כבל: הרצון של בנק המזרחי הוא ברור, מנקודת המבט לפחות שלי, ההשפעות שיכולות להיות גם על הרפורמה הזו ובכלל על התחרות, ואני אשמח לשמוע את גברתי.

מיכל הלפרין: קודם כל, תודה רבה שהזמנתם אותי היום, ואני מתנצלת שנאלצתי לצאת לכמה דקות.

מיכל הלפרין: אני רוצה להתייחס לדיון שהיה פה, ואני אתן לעורך דין אלעד מקדסי לעדכן איפה הדברים עומדים ברמת ניהול המיזוג של מזרחי איגוד, כי כידוע אני מנועה מלטפל בו ולא אכריע בו באופן אישי.

מיכל הלפרין: למרות שכל הדברים שנאמרים פה כמובן מתקשרים באופן ישיר גם למיזוג הזה.

מיכל הלפרין: אני רוצה להגיד שהקשבתי בקשב רב לדברים שאמר דרור שטרום, ואני מבינה לחלוטין מאיפה מגיע התסכול שלו על האופן הקשה והאיטי שבו מתקדמים הדברים.

מיכל הלפרין: ואני כמובן מצטרפת לחלוטין לאמירה שלו שאנחנו צריכים גם לגלות נחישות וגם לשנס מותניים כדי לקדם את המטרות של ועדת שטרום וכדי לקדם את החקיקה בהקשר הזה.

מיכל הלפרין: אני אציין נקודה אחת שלא הוזכרה פה בקשר להתקדמות של יישום ועדת שטרום, וזה החלטת רשות ההגבלים העסקיים בנושא הסליקה היומית, שהיתה אחת ההמלצות של ועדת שטרום.

מיכל הלפרין: זו החלטה שהתקבלה על ידי רשות ההגבלים העסקיים והעניין הזה הגיע לכלל סיום.

מיכל הלפרין: אני גם רוצה לציין, ואני חושבת שזה לא הודגש מספיק לא בדברים של דרור שטרום ואל בדברים של שי באב"ד, את הנושא של ה-PSD כאחת ההמלצות של ועדת שטרום שדורשות יישום מיידי ומהיר.

מיכל הלפרין: ה-PSD הוא מפתח לשורה ארוכה מאוד של דברים, כולל ה-API - - -

אתי בנדלר: מיכל, אולי תסבירי מה זה ה-PSD.

מיכל הלפרין: ה-PSD זה ההסדרה של אמצעי התשלום, ההסדרה של האופן שבו יוכלו גורמים שמתווכים באמצעי תשלום לטפל ולעבוד הרבה יותר רחב מהעולם שאנחנו מכירים היום, של כרטיסי אשראי ושל חברות הסליקה, וזה מפתח גם כדי לקדם את נושא ה-API וגם כדי לקדם את אמצעי התשלום, ולכן זה לדעתי צריך להיות במוקד תשומת הלב.

מיכל הלפרין: אני כן רוצה להביע הערכה רבה למאמץ שנעשה גם מצד הפיקוח על הבנקים, גם מצד משרד האוצר, גם מצד שוק ההון וגם מצד משרד המשפטים כדי לנסות לקדם את הדברים האלה.

מיכל הלפרין: מושקעים בדבר הזה משאבים רבים מאוד.

מיכל הלפרין: אנחנו מכירים בזה ואנחנו רואים את זה.

מיכל הלפרין: מושקעים מאמצים רבים מאוד.

מיכל הלפרין: גם אנחנו משקיעים את מלוא תשומת הלב לנושאים האלה.

מיכל הלפרין: כשרשות ההגבלים העסקיים מסתכלת על התהליך הזה מהצד, הלקח שלה הוא מאוד מאוד ברור.

מיכל הלפרין: קל מאוד לצמצם תחרות בשוק הבנקאות.

מיכל הלפרין: אחרי שמצמצמים תחרות בשוק הבנקאות זה דם, יזע ודמעות לתקן נזק תחרותי שנגרם.

מיכל הלפרין: וזה לקח שמאוד מאוד חשוב שיופנם על ידי כל האנשים פה כי השוק הפיננסי ושוק הבנקאות זה לא כמו שוק הסלולר.

מיכל הלפרין: אי אפשר באבחה אחת להכניס תחרות.

מיכל הלפרין: אגב, לא ששם זה נכנס באבחה אחת.

מיכל הלפרין: זה גם היה קרב של שנים.

מיכל הלפרין: אבל זה משהו שידרוש הרבה מאוד מאמץ, הרבה מאוד תשומות, הרבה מאוד זמן.

מיכל הלפרין: ולכן ברור שכל פגיעה תחרותית בשוק הזה עלולה להיות נזק לטווח ארוך.

מיכל הלפרין: בהקשר הזה אני חושבת שאני אעביר את המיקרופון לאלעד מקדסי מרשות ההגבלים העסקיים שיעדכן גם על המיזוג של מזרחי ואיגוד.

איתן כבל: בבקשה, ממש בקצרה.

איתן כבל: בשוש דקות לפני 11 אנחנו חייבים לסיים אחרת הצוות המקצועי ייאלץ לקום ולצאת, וזה מצב שקשה לי מנשוא.

אלעד מקדסי: אני אתייחס בקצרה ממש.

אלעד מקדסי: רשות ההגבלים העסקיים בודקת את המיזוג בין בנק המזרחי לבין בנק איגוד החל מחודש דצמבר 2017.

אלעד מקדסי: מדובר בבדיקה מורכבת שמושקעים בה הרבה מאוד משאבים של הרשות.

אלעד מקדסי: בחודש האחרון אנחנו נמצאים בשלב בו הצגנו לצדדים חששות תחרותיים שעלולים לעלות כתוצאה מהמיזוג.

אלעד מקדסי: אנחנו שומעים אותם ונמצאים בימים האלה בשיח איתם בעניינים האלו, ואני מעריך שבהיבט הזה אנחנו נמצאים בישורת האחרונה.

אלעד מקדסי: רק לאחר שנסיים את ההליך הזה אנחנו נוציא החלטה.

איתן כבל: זאת אומרת, כל השמועות ומה שקראתי וההדלפות - - -

אלעד מקדסי: הכתבות מאתמול הן לא - - -

איתן כבל: אה, זאת אומרת, סתם אנשים קמו בלילה מלאי זיעה על הפרסום?

אלעד מקדסי: כפי שאמרתי, הצגנו חששות תחרותיים לצדדים - - -

איתן כבל: לא שיש לי בעיה עם ההדלפות מאתמול.

אלעד מקדסי: אנחנו הצגנו חששות תחרותיים לצדדים ואנחנו הצגנו גם מספר מצומצם אבל מאוד ברור של חששות שהם צריכים להתייחס אליהם.

אלעד מקדסי: על חלק מהדברים דיברנו איתם.

אלעד מקדסי: על חלק אחר מהדברים אנחנו צריכים לדבר איתם, וכפי שאמרתי, אני מעריך שאנחנו בישורת האחרונה לקראת - - -

איתן כבל: תודה, אני מודה לך.

איתן כבל: אני מודה לך, גברתי.

איתן כבל: אני מאוד מאוד מעריך.

איתן כבל: מיקי, למרות שכבר נתתי לך את זכות הדיבור, בקצרה, בבקשה.

מיקי לוי: בקצרה.

מיקי לוי: אני גם שלחתי מכתב לממונה על ההגבלים העסקיים.

מיקי לוי: אני אחד מהמתנגדים המרכזיים לאיחוד הבנקים.

מיקי לוי: די אם אני אזכיר שהבנק יהפוך לשולט ב-44% בשוק המשכנתאות בארץ, פלוס מינוס, זו הבדיקה שאני עשיתי באמצעים שלי.

מיקי לוי: יכול להיות שאני טועה שמאלה וימינה.

מיקי לוי: די אם נזכיר לאדוני, דיברנו על העניין הזה, בנק אוצר החייל שבימים אלה כנראה משלימים 100% השתלטות של בנק בינלאומי.

מיקי לוי: בנק יהב שהלך למזרחי.

מיקי לוי: אלה שני בנקים שנעלמו מהשוק הישראלי למרות שאחד מהם שומר עדיין על שמו.

מיקי לוי: ואני לא מבין איך בתפיסת עולם שאומרת יותר בנקים כדי להגביר את התחרות, חלקם בנקים אינטרנטיים, כבר שני בנקים נעלמו מהנוף ואוי ואבוי לנו אם בנק איגוד ייעלם.

מיקי לוי: התפיסה שאומרת, אוי ואבוי, הוא צריך להשקיע במחשוב, זה הרבה מאוד כסף, זה ימוטט אותו, אז יש את מערכת המחשוב שדנו בה עכשיו על פי ועדת שטרום שצריכה להיות ממומנת על ידי מדינת ישראל, על ידי משרד האוצר, והוא יוכל להצטרף אליו.

מיקי לוי: אבל זוהי סיבה לא ראויה להגיד, זו הסיבה שאנחנו רוצים שהוא ילך לשם, שהוא יתאחד עם בנק המזרחי.

מיקי לוי: זה השתלטות על שוק המשכנתאות בישראל.

מיקי לוי: אוי ואבוי לנו אם זה יקרה.

מיקי לוי: אני מוביל בעניין הזה.

מיקי לוי: מה שאמרת על שוק הדביט, אדוני הדובר, הוא לא נכון.

מיקי לוי: שוק הדביט המקסימלי הוא 1.3, 1.5, בארצות הברית.

מיקי לוי: בישראל הוא 0.3.

מיקי לוי: אין שום היגיון שכשאני משלם – וזה לא יורד ממני, אני מגן על העסקים הבינוניים והקטנים שמתמוטטים, 40,000 עסקים כל שנה - - -

איתן כבל: נסגרים.

מיקי לוי: ואתם לא עושים מספיק עם הנושא הזה לטובת העסקים במדינת ישראל.

מיקי לוי: אני אומר לכם.

מיקי לוי: אנחנו הובלנו באשדוד התארגנות של בעלי עסקים יום ללא כרטיסי אשראי.

מיקי לוי: פשוט מרד כרטיסי אשראי, והצלחנו להוריד את זה ל-0.85, 0.9.

מיקי לוי: אתם, לא אתם, אישרתם.

מיקי לוי: אני אתן רק דוגמה אחת של העלאת ריבית בעסקאות קרדיט בכרטיסי אשראי של חברת ישראכרט שב-2018 הודיעה שהיא מעלה את זה.

מיקי לוי: שלחתי את המכתב לממונה על הבנקים לפני חצי שנה.

מיקי לוי: המכתב היה מה-30 בנובמבר.

מיקי לוי: הבוקר בדקנו את זה.

מיקי לוי: אתה יודע מה כתוב על המכתב במחשב שלכם?

מיקי לוי: כתוב, טיפול מושהה, חצי שנה, טיפול מושהה.

מיקי לוי: אל תתפלאו שכל המהלכים שאתם עושים לא מקובלים עליי.

מיקי לוי: ואל תתפלאו שאני טוען לזה שהמהירות שאתם עושים את זה היא מהירות נמוכה.

מיקי לוי: דבר אחרון אחד.

מיקי לוי: אני מבקש בעקבות מה שאמרה היועצת המשפטית, זלזול בכנסת, אי מילוי החוק.

מיקי לוי: אי אפשר לקרוא לזה אחרת.

מיקי לוי: אני מבקש ממך כיושב-ראש הוועדה שהממונים על העניין ייתנו לוח זמנים מדויק, שמאלה, ימינה, חודש, מדויק, בעקבות זה שאנחנו מדברים שאי קיום החוק הוא מעל שנה וחצי.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

רחל עזריה: קודם כל, אני מאוד שמחה שאנחנו מקיימים את הישיבה הזו - - -

איתן כבל: היא גם היתה טובה לעיתונים.

איתן כבל: נסגרו עמודים.

רחל עזריה: ברכות על ההישג.

רחל עזריה: אני מציעה שנעשה עוד דיונים עד סוף המושב.

רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו נופתע לגלות שברגע שיהיו דיונים גם פתאום תהיה יותר סינרגיה בין משרדי הממשלה ויהיה אפשר להתקדם.

רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו צריכים להגדיר מיד שעד סוף המושב כל הדברים שהיו אמורים לקרות עד עכשיו כן יקרו עד סוף המושב.

רחל עזריה: ואם אנחנו נגדיר שזה יעד, אני חושבת שהדברים האלה יקרו.

רחל עזריה: אני רוצה לפרגן על העבודה שכן נעשתה על ידי משרדי הממשלה ואני יודעת שכן נעשתה וכן נעשה מאמץ.

רחל עזריה: ואני חושבת שעכשיו אנחנו צריכים פשוט לדאוג שהכול יקרה בקצב הרבה הרבה יותר מהיר.

רחל עזריה: בכנסת, ואמרה היועצת המשפטית ואני מכירה את זה מהוועדה עצמה, היתה עבודה מאוד מאוד מאוד אינטנסיבית בוועדת הרפורמות כדי להעביר את החוק כמה שיותר.

רחל עזריה: אז אני מסכימה שבגלל שהחוק עבר מהר, לפעמים לכם יש יותר עבודה וזה דורש מכם, משרדי הממשלה, יותר מאמץ.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: לפעמים החוק לא יוצא מושלם.

רחל עזריה: נו, בסדר.

רחל עזריה: ואז יש עבודה לעשות.

רחל עזריה: אבל כמו שהכנסת ידעה לעבוד בלו"ז מאוד מאוד צפוף, כי ברור שהמהלך הזה צריך לקרות, וכמו שגם השוק הפרטי אומר שהם צריכים שהמהלך הזה יקרה כמה שיותר מהר כדי לא לפגוע בתהליכים שהתחילו – בפינטק אנחנו בבעיה בישראל, אנחנו בבעיה, אני עוסקת בזה המון בוועדה שלי, אנחנו בבעיה.

רחל עזריה: כל הסטארט-אפ ניישן, איך שזה מגיע לפינטק וקשר עם הבנקים, פתאום הכול מתפרק.

רחל עזריה: גם השוק הפרטי וגם הכנסת עובדים מהר כדי שהדברים יקרו.

רחל עזריה: עכשיו זה הזמן שלכם בממשלה.

רחל עזריה: אני מציעה שנקבע עוד דיון, ואני מקווה שעד הפעם הבאה הדברים יתקדמו כמו שצריך.

איתן כבל: תודה, רחל.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: אני רוצה לומר כמה מילים.

איתן כבל: לא נעים לי להגיד לנציגי הממשלה, הרי הצעת החוק היא ממשלתית.

איתן כבל: היא לא של ח"כ פרטי.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר את זה.

איתן כבל: דבר שני, אף אחד לא מקבל צל"ש על שהוא צריך לעשות את עבודתו.

איתן כבל: אני אומר את הדברים ממקום של כבוד גדול, והוועדה הזו היא בית שמגן בכל הכוח, ואת יודעת את זה, לירון, ואחרים יודעים כמה אנחנו כאן בוועדה לא נותנים ששערה משערות ראשו של הדרג המקצועי תיפגע.

איתן כבל: אבל צריך גם לשים את הדברים.

איתן כבל: 15 חודש זה ביזוי.

איתן כבל: אין הגדרה אחרת לעניין הזה.

איתן כבל: גברת מדמוני, מה את חושבת, הרי יכולתי לעשות את הדיונים קודם.

איתן כבל: יכולתי.

איתן כבל: תאמיני לי, יכולתי.

איתן כבל: הנה אני אומר את זה פה לכולם.

איתן כבל: ואני ידעתי שאם אני אעשה את זה קודם זו תהיה סיטואציה – אני לא בא כדי להעמיד מישהו במצב לא נעים.

רחל עזריה: על זה אמרתי שאתה נוח לבריות.

איתן כבל: אני רציתי, כיוון שזה לא עניין פוליטי, וזה עניין ציבורי מן המדרגה העליונה, לפחות כך הגדירה אותו הממשלה ובוודאי משרד האוצר.

איתן כבל: ואתה לא לוקח כל דבר והופך אותו לעניין.

איתן כבל: גם כשדיבר חברי מיקי לוי, הוא לא דיבר ממקום של פוליטיקאי.

איתן כבל: הוא דיבר ממקום של אדם, שליח ציבור.

איתן כבל: אבל אני אומר לכם, לא עוד, לא עוד.

איתן כבל: דרך אגב, מה שחברי הכנסת אמרו, ואני אומר לכפיר בטט בעניין הזה, אנחנו מכירים את זה.

איתן כבל: קצב עבודה הוא פועל יוצא של מה אתה מרגיש כלפי הדבר שאתה עושה אותו.

איתן כבל: אתה יודע, מניאנה מניאנה.

איתן כבל: אתה יודע, אנחנו יכולים ללעוס גת כמו בתימן ב-11 כל יום או ב-12, ונמשיך מחר.

מיקי לוי: זו השעה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: משהו כזה.

איתן כבל: בשורה התחתונה אני מנסה להגיד לך שהתחושה הזו שכשאני לא מרוצה מאוד, אז אני נותן לעניינים, או הפריץ ימות, או אנחנו מכירים את כל הקלישאות, והרבה פעמים, נעשו על זה סדרות בטלוויזיה, אפילו זכו באמ"י על היכולת המשמעותית של הביורוקרטיה כשהיא רוצה למסמס בצורה אלגנטית, בלי להשאיר טביעות אצבעות.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה כאן, אנחנו נעקוב מקרוב.

איתן כבל: עד סוף החודש אני רוצה שני דברים, האחד, לקבל את ההצעה של מיקי, אינני יודע אפילו למי לפנות כאן לגופים השונים, אני פונה למשרד האוצר, לאגף תקציבים, לשכת המנכ"ל, אני רוצה לו"ז.

איתן כבל: אני רוצה לו"ז כדי לוודא שאתם לא עומדים בו.

מיקי לוי: על פי סעיפי ביצוע.

איתן כבל: כן, על פי סעיפי ביצוע.

איתן כבל: התוכנית היא א', זה אמור כך וכך.

איתן כבל: ותאמינו לי, אני לא אבוא עם מיקרוסקופ אלקטרוני.

איתן כבל: אבל לפחות תשתדלו להתכתב עם המציאות כמו שהיא.

איתן כבל: ודבר נוסף, אנחנו כבר אומרים לכם, יתקיים דיון שינסה לסכם ולתכלל את הכול עוד לפני סיום כנס הקיץ.

איתן כבל: גברתי, אני מודה לך מעומק הלב.

רחל עזריה: אני חוזרת ומציעה שנעשה יותר מדיון אחד לפני סוף כנס הקיץ.

איתן כבל: אני אשקול את זה.

רחל עזריה: בוא נמצא את הדרך ואת הזמן.

איתן כבל: אני אשקול את זה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.