ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1043, 2018-05-21 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את עמיר פרץ, שר הביטחון לשעבר ויושב ראש ועדת המשנה למוכנות העורף.

משה גפני: אני שמח שאתה כאן ואני שמח על כל מי שנמצא כאן.

עמר בר-לב: וחברי הוועדה שלו.

מרדכי יוגב: חברי הוועדה המשותפת לתקציב ביטחון.

משה גפני: הנושא הוא נושא לא פשוט.

משה גפני: בעקבות המציאות שנכפתה עלינו, ואנחנו מתפללים שלא יקרה אבל אנחנו יודעים שעלול להיות מצב בו תושבי רמת הגולן תושבי הצפון בכלל יהיו חשופים לפגיעות כאשר המציאות היא מציאות קשה.

משה גפני: המיגון שם לוקה בחסר, אם ננקוט בלשון המעטה.

משה גפני: אנחנו עוסקים בעניין הזה מההיבט התקציבי שלו מכיוון שמדובר על כסף.

משה גפני: עבור המיגון בדרום, לא ניכנס לפרטים המדויקים, צריך מיליארדי שקלים ואנחנו העברנו למיגון הצפון 150 מיליון שקלים שהם כמובן טיפה בים שאינה פותרת את הבעיה.

משה גפני: אנחנו נקיים היום את הדיון או תחילתו בענייטן הזה, אבל לפני הכול יש הצעה לסדר של חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה אדוני.

מיקי לוי: אני רוצה לומר תודה ולא רק לצעוק.

מיקי לוי: תודה לך, ליועצת המשפטית, לטמיר.

מיקי לוי: אחרי מאמצים נעניתם לבקשתי לעשות דיונים מהירים בנושא חברת ענבל והנה סוף סוף אחרי 10 שנים – יותר מ-10 שנים - שחברת ענבל לא הוציאה למכרז את הנושא של חברת הנסיעות, מערכת אחזקה למכירה המכוונת של כרטיסי טיסה עבור עובדי המדינה, חברי כנסת וכולי, הנה, סוף סוף זה יצא לדרך.

מיקי לוי: אין לי בכלל ספק שזה יהיה זול יותר ויעיל יותר אבל המכרז בידי והוא יצא לדרך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני אעקוב אחריהם.

משה גפני: מתברר שההצעות לסדר שלך מועילות.

איילת נחמיאס ורבין: תמיד.

מיקי לוי: דבר שני.

מיקי לוי: שלחתי לך מכתב.

מיקי לוי: מלט הר-טוב, זה המפעל הקטן יותר שעמד בפני התמוטטות אך לפני כמה חודשים והוועדה הזו לפי בקשתי ובקשת עוד כמה חברים נתנה סיוע גם ב-פטקוק וכולי והנה השוק התורכי כבר מספק מעל 40 אחוזים של צורכי המלט של מדינת ישראל.

מיקי לוי: אני כל הזמן אומר שיש כאן השתלטות עוינת של התעשייה התורכית על התעשייה הישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: היצף.

מיקי לוי: היצף.

מיקי לוי: אני מבקש ממך – שלחתי לך מכתב – שיתקיים כאן

מיקי לוי: דיון עם הממונה ממשרד התעשייה.

מיקי לוי: לא יכול להיות כדבר הזה בפרט לאור מה שקורה בימים האחרונים עם תורכיה.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: אני מודה לך על שני הדברים, גם על מה שאמרת לגבי ענבל וגם על הנושא הזה.

משה גפני: אני חשבתי לעשות את זה בכל מקרה.

משה גפני: אתה זוכר שדיברנו על זה בלי קשר לעניין של המלט.

משה גפני: העניין של ההשתלטות של הממשלה התורכית על התעשייה בישראל, לא קשור, אפילו אם היחסים בינינו היו יחסים טובים, המציאות היא שהם מסבסדים מפעלים, מה שאנחנו לא עושים.

משה גפני: הם מגיעים לכאן ומשתלטים על פלחי שוק מאוד קשים.

משה גפני: היה לנו את העניין הזה במחזור, היה לנו את העניין הזה בכבלים בשדרות.

מרדכי יוגב: בפניציה.

איילת נחמיאס ורבין: מותר להזכיר כאן את נגב קרמיקה?

איילת נחמיאס ורבין: להזכיר את הדיון לגבי סגירת המפעל.

איילת נחמיאס ורבין: זאת הייתה השתלטות של יבוא זול.

משה גפני: אני מסכים.

משה גפני: בכל מקרה צריך לקיים את הדיון הזה.

משה גפני: זה לא קשור למערכת היחסים בינינו.

משה גפני: הם פשוט מתנהגים ככאלה שמשתלטים על פלחי שוק.

משה גפני: הם מסבסדים את החברות האלה.

משה גפני: זה משתלם להם.

עודד פורר: זה קורה לא רק בישראל.

משה גפני: אני יודע על ישראל.

עודד פורר: הם עשו את זה באיטליה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו מתחילים את הדיון ואני נותן את רשות הדיבור לעמיר פרץ.

משה גפני: אני מכבד אותך, הרי שנינו הגענו יחד לכנסת.

משה גפני: אין מי שמתחרה אתנו בעניין הזה.

עמיר פרץ: נכון.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך על הרגישות שאתה מגלה, על כך שהחלטת לקיים דיון בסוגיית מוכנות העורף, סוגיה שאנחנו עוסקים בה, כל החברים שנמצאים כאן, מבוקר עד ערב, כל אחד בהיבט מסוים.

עמיר פרץ: היריעה היא רחבה מאוד, החל ממרכיבי ביטחון, החל משאלות של מצב המלאים במקומות השונים במשרדי הממשלה, החל משאלות של המדיניות לגבי פינוי אוכלוסיות ועוד כהנה וכהנה.

עמיר פרץ: אבל בסופו של יום אנחנו מגדירים את היכולת של האזרח הישראלי להתמודד בהגדרה אחת בלבד.

עמיר פרץ: האלה היחידה שצריכה לעמוד לנגד עיניך אדוני היושב ראש בבואך לבחון האם אכן מדינת ישראל מוכנה היא האם מדינת ישראל מסוגלת לקיים חיי שגרה בעת עימות והיכן.

עמיר פרץ: המודל שנבנה בדרום, כפי שאתה תיארת, הוא מודל שמוכיח את עצמו.

עמיר פרץ: תושבי הדרום, תושבי עוטף עזה, יכולים לקיים שגרה בעת עימות.

עמיר פרץ: לא רק בעת מתיחות אלא גם בעת עימות כי אלה שתי מדרגות שונות.

עמיר פרץ: לכן, כאשר אנחנו באים לבחון את המצב בצפון הארץ, וכאשר אנחנו אומרים שההגדרה שלנו היא הגדרה כפי שצה"ל מגדיר את עצמו, אתה יכול לסמוך באמת על כל המערכות מסביב, על המטוסים, על הטנקים, אבל בסוף אתה שואל את עצמך האם החייל בקצה השרשרת, יש לו את ההגנה הראויה, יש לו את האמצעים הדרושים כדי להגן על עצמו ולנהל את המלחמה עבורנו.

עמיר פרץ: היום אתה יכול להגדיר שכל משפחה בישראל בשלב זה או אחר הופכת לחלק מהמוצב הקדמי האזרחי של המדינה.

עמיר פרץ: לכן חילקנו זאת לשלוש רמות.

עמיר פרץ: הרמה האחת היא הרמה המיידית, שזה אפס עד ארבעה או אפס עד תשעה קילומטרים מהגבול, תלוי בהגדרות בצפון הארץ, שם המדינה צריכה לקחת על עצמה אחריות ולממן בעצמה את החוסרים במיגון, גם במיגון הציבורי וגם במיגון האישי.

עמיר פרץ: הרמה השנייה היא מתשעה קילומטרים ועד עשרים קילומטרים מהגבול, שם חייבים לשדרג באופן מיידי את המיגון הציבורי.

עמיר פרץ: כאשר מדברים על מיגון ציבורי, מדברים על היבט רחב - גם על תשתיות רגישות אבל גם על בית כנסת.

עמיר פרץ: בית כנסת שאין בו מרחב מוגן או ממ"ד ויכול להיות אירוע ביום שבו יש מאות מתפללים, הוא יכול להיות מתכון לאירוע שיוגדר כאסון לאחר מכן.

עמיר פרץ: ודאי כאשר מדובר על בתי ספר, ודאי כאשר מדובר על מתקנים אחרים.

עמיר פרץ: היתרון הגדול אדוני היושב ראש הוא שכאשר אתה ממגן בית ספר לצורך בית הספר, המיגון שבנית הוא גם משרת את המרחב הציבורי.

עמיר פרץ: כלומר, יש כאן שירות כפול.

עמיר פרץ: אין השקעה לבטלה בתחום הזה.

עמיר פרץ: כל שקל שאתה משקיע, מוכיח את עצמו.

עמיר פרץ: הראיה היא, תראה מה קורה בדרום הארץ.

עמיר פרץ: מרגע שהמיגון הושלם, מרגע שהתחושה היא שיש שם ביטחון אישי, הכלכלה צומחת, מפעלים נפתחים, העסק גם מניב.

משה גפני: הכול עובד.

עמיר פרץ: לכן הגדרנו את הדברים כפי שאמרתי – אפס עד תשע, תשע עד עשרים וכלל מדינת ישראל.

עמיר פרץ: כפי שראית, אחת הדוגמאות שהציג פיקוד העורף הייתה בני ברק ולא במקרה.

עמיר פרץ: זה לא כדי חלילה להרגיז כאן מישהו, אבל כל המשפחות בישראל שלא בנו את ביתן או נמצאות בבית שנבנה לפני 1992, הן ללא ממ"ד.

עמיר פרץ: דע לך שתוך כמה שנים גם בני ברק תהיה אזור שיימצא באיום כמו חיפה, כמו תל אביב, כמוכל אזור אחר.

עמיר פרץ: לכן כשאתה לוקח את בני ברק כמשל, 80 אחוזים מהאוכלוסייה שם ללא ממ"ד.

עמיר פרץ: זה לא עולה על הדעת.

עמיר פרץ: הכנו שתי הצעות חוק.

עמיר פרץ: האחת של איל בן ראובן שמדברת על טיפול מסוים ואחת של אבי דיכטר ושלי שאומרת שבונים אינסנטיב לאזרחים בשלוש רמות מאוד מאוד אפשריות.

עמיר פרץ: האחת, שכל אזרח בישראל שרוצה לבנות ממ"ד יוכל לקבל משכנתא.

עמיר פרץ: שניה, ששטח הממ"ד יהיה שטח פטור מארנונה, ושלישית, אחוזי הבנייה.

עמיר פרץ: אני מדבר על אזורים בהם המדינה לא תבנה בעצמה ולא תשקיע בעצמה כי בעוטף עזה כל אזרח קיבל סכום כסף כדי לבנות את הממ"ד שלו.

עמיר פרץ: המשפט האחרון אדוני היושב ראש, כיוון שאנחנו בוועדת הכספים.

עמיר פרץ: אני מציע שתתקבל החלטה עקרונית שעודפי הגבייה בשנה הקרובה יושקעו במיגון ובשיפור המוכנים בעורף.

עמיר פרץ: זאת השקעה חד פעמית.

עמיר פרץ: זאת לא השקעה שצריך למצוא לה תקציב בשנים הבאות.

עמיר פרץ: אני חושב שאם מדברים על יתרת תקציב של מיליארד ו-600 מיליון שקלים כבר ברבעון הראשון, זה יכול לפתור את כל הבעיות העיקריות בצפון באופן מיידי.

משה גפני: האוצר מסכים לזה, נכון?

עמיר פרץ: אנחנו יכולים לחייך, אבל אני רוצה לראות את החיוך שיש בו אימות ואז תגידו לי שנתתם עוד 100 שקלים לכל אזרח.

עמיר פרץ: תאמינו לי שאם נעשה משאל בקרב אותם אזרחים שעומדים לקבל כל אחד 100-200 שקלים תוספת למשכורת מהפחתת מס הכנסה, כולם יצביעו על כך שהם חושבים שהם יכולים לוותר ולהעמיד את עודפי הגבייה האלה לטובת הנושא החשוב ביותר שעומד היום בפני מדינת ישראל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אגב, כשאנחנו צוחקים בוועדת הכספים, סימן שהמצב לא טוב.

משה גפני: חבר הכנסת חיים ילין ואחריו איילת נחמיאס ורבין.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, תודה.

חיים ילין: אני מאוד שמח על הדיון.

חיים ילין: הדיון הזה, אם בסופו של דבר כל החלומות של כל מי שנמצא כאן יתגשמו, לא במלחמה הבאה אלא במלחמה הבאה הבאה יהיה מיגון.

חיים ילין: מי שחושב שמחר בבוקר, גם כמו שעמיר פרץ אומר, יהיה מיליארד שקלים ואז כולם ממוגנים, לא מבין על מה מדובר.

חיים ילין: הפרויקט של מיגון בעוטף עזה, החלטת הממשלה התקבלה בפברואר 2008 והמיגון האחרון בעוטף עזה, שבעה קילומטרים, הסתיים בסוף 2014.

חיים ילין: תספרו כמה שנים כדי להבין כמה זמן לקח למגן 10,500 יחידות דיור בעלות של כמיליארד ו-600 מיליון שקלים.

חיים ילין: זאת התוצאה הכספית של המיגון בשני טקטים.

חיים ילין: המשפט הראשון היה של אולמרט שאמר שלא נמגן את עצמנו לדעת, יש לנו את כיפת ברזל ואז מיגנו 4,5 קילומטרים ולאחר מכן הטקט השני, מ-4.5 קילומטרים עד 7 קילומטרים.

חיים ילין: היו באמצע בג"צים של מוסדות חינוך וכל מה אתם רוצים.

חיים ילין: עלות המיגון בדרום, קרוב ל-4 מיליארד שקלים כולל מוסדות החינוך, גני ילדים, מעונות יום, כל מה שאתם רוצים וכל מה שבונים.

חיים ילין: צריך להבין את הפרופורציה.

חיים ילין: כאשר מדובר על 150 מיליון שקלים, אני הייתי מעדיף שלא ישימו שקל כי זה זלזול באוכלוסייה בצפון.

חיים ילין: אין לי מלים כדי לתאר את הנושא הזה.

חיים ילין: זאת הסוגיה של המיגון עצמו.

עמר בר-לב: אתה מדבר על הוצאה של 1.6 מיליארד שקלים.

חיים ילין: אלה הבתים.

חיים ילין: 10,500 יחידות דיור, פחות או יותר 150,000 שקלים לממ"ד.

חיים ילין: האזרח לא קיבל את הכסף.

חיים ילין: זה בא דרך משרד השיכון עם מכרזים, מסודר, העתקות, כל מה שאתם רוצים, קווי בניין.

חיים ילין: סיפור.

חיים ילין: באמת סיפור.

חיים ילין: גם סכסוך בין שכנים היכן שמים את הממ"ד.

חיים ילין: אני כבר מודיע לכם.

משה גפני: אתה החלטת לייאש אותנו היום?

חיים ילין: לא.

חיים ילין: אני רק שם את האמת על השולחן.

חיים ילין: מי שרצה מיגון במלחמה הבאה בצפון, היה צריך לדאוג לזה לפני שלוש וארבע שנים.

איילת נחמיאס ורבין: למה שלוש וארבע שנים?

איילת נחמיאס ורבין: ב-2006.

חיים ילין: ולא להפיל לאיל ולי את החוק שהבאנו לפני שנתיים וחצי בזלזול נוראי.

חיים ילין: שתי אמירות.

חיים ילין: הטיל לא עושה הפרדה בין מי שמצביע בעד ביבי והליכוד לבין מי שמצביע למפלגות אחרות.

חיים ילין: הוא לא מדויק עד כדי כך.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: אלה שמצביעים לביבי צריכים מיגון?

חיים ילין: אני מסביר.

חיים ילין: הטיל לא מבחין בין דעות פוליטיות של בני אדם.

חיים ילין: הוא הורג כל אחד.

חיים ילין: שנית.

חיים ילין: כאשר האוצר בא ואמר – ויש לי את האוצר מול העיניים – שהם מתנגדים למיגון עוטף עזה כי זאת לא השקעה כדאית כלכלית, זה נכון.

חיים ילין: זה לא 1.6 מיליארד שקלים שמשקיעים עכשיו במפעל שמביא עוד 1,000 מקומות עבודה.

משה גפני: זה לא נכון.

עמיר פרץ: זה ממש לא נכון.

חיים ילין: זאת לא השקעה כלכלית מהסוג הזה שאתה תראה ריבית ואתה תראה תשואה.

חיים ילין: הכסף הזה שהושקע במיגון מפריח את עוטף עזה.

חיים ילין: היום עוטף עזה מחזיק את כל מדינת ישראל.

חיים ילין: השכנים שלנו מדואגים מכך שרואים אותנו צומחים.

חיים ילין: עכשיו תעשו את החשבון הכלכלי כמה היה שווה המיגון הזה.

חיים ילין: לוי אשכול קנה צינור וחיבר 11 ישובים למים.

חיים ילין: לקח את הצינור הזה מעודפי מלחמת העולם השנייה, ואני אמרתי, ריבונו של עולם, הוא עשה את זה כמנכ"ל מקורות, הוא לא שאל כמה זה עולה.

חיים ילין: בעקבות זה מפת הנגב היא חלק של מדינת ישראל.

חיים ילין: כמה זה עלה למדינה?

חיים ילין: אף אחד לא יודע אבל כל הכלכלנים במשרד האוצר מסתכלים על הענן, עלות מול תועלת.

חיים ילין: אני מודיע לך שהתועלת היא שיהיה לנו צפון ממוגן עם אנשים שלא בורחים כמו גידמאק ששילם להם בשביל לצאת כי אין להם מיגון.

חיים ילין: התמונות האלה, זה ניצחון החיזבאללה ואתה לא רוצה אותן.

חיים ילין: לכן זה לא מספיק שהאוצר יבוא ויגיד את המשפטים.

חיים ילין: תראו עוד משהו מעניין.

חיים ילין: לעולם לא תראו – בלי להקניט – שום שר ביטחון מגיע לדיונים האלה או שולח מישהו כדי להילחם על המיגון.

חיים ילין: אתם יודעים למה?

חיים ילין: כי התשובה של האוצר היא שיש לו 73 מיליארד שקלים, תוציא מיליארד או שני מיליארד שקלים מהתקציב שלך כדי למגן.

חיים ילין: לכן הם לא באים.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, תרשה לי להגיד לך משהו.

חיים ילין: אם כל הקואליציה וכל האופוזיציה לא יהיו מאוחדים כאן בתכנית שקודם כל שני הקילומטרים הראשונים ממוגנים ואחרי כן ארבעה – אני לא סתם קובע בצפון את הקו של שני הקילומטרים, שלא כמו בעוטף עזה את ארבעת הקילומטרים – לא יכול להיות שבמדינת ישראל, עד שלא ייפול חצי טון על הבית ויהיו הרוגים, אז כולם יתעוררו.

חיים ילין: לא צריך להגיע למצב הזה אלא צריך למנוע אותו.

חיים ילין: השורה התחתונה.

חיים ילין: אני רוצה לומר לך.

חיים ילין: מותר גם, לא רק למקומות האלה, לרמ"י ולכל מוסדות התכנון, לאשר לפחות בבתים פרטיים לבנות את המרתף כמיגון.

חיים ילין: הם יקבלו וין-וין.

חיים ילין: מצד אחד הם יקבלו את ההיתר הזה ומצד שני כל אחד יעשה את זה, למה?

חיים ילין: כי המרתף הוא המקום הבטוח ביותר שיש מבחינת המיגון, אבל השבחה, חס וחלילה שבן אדם יהיה לו עוד מקום לגור בו.

חיים ילין: זה המקום הכי בטוח שיש גם במטולה וגם במקומות השונים בצפון.

חיים ילין: זה לא עולה למדינה כסף, רק תנו את ההיתר ואת האפשרות לעשות זאת ואז כל אחד יעשה.

חיים ילין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איילת ורבין.

משה גפני: אחריה איל בן ראובן ואחר כך מוטי יוגב.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה רבה לחבריי שמתמידים ביחד בהובלתו של חבר הכנסת עמיר פרץ בעניין המיגון בצפון.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לתקן את אדוני היושב ראש ואתה יודע שאני לא נוהגת לעשות את זה לעתים קרובות.

משה גפני: התיקונים שלך חשובים מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: בפתח דבריך אתה אמרת בגלל השינוי במצב הביטחוני.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב ראש, המצב הביטחוני בצפון הוא אמנם השתנה, זירת הסיכונים השתנתה, אבל בסוף אנחנו יודעים מהו גדר הסיכונים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מדברים כאן על 12 שנים שחלפו מאז מלחמת לבנון ולא יכול להיות שאנחנו נגיד לדבר הזה שזה נפל עלינו כרעם ביום בהיר.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים שאת הצפון צריך למגן.

איילת נחמיאס ורבין: בחודש נובמבר שאלתי את שר הביטחון במליאה שאילתה בנושא של מיגון הצפון.

איילת נחמיאס ורבין: הוא ענה לי ביושר ש-30 אחוזים מהבתים – וכרגע אנחנו מדברים על הבתים ולא על התשתיות הלאומיות – לא ממוגנים.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מדבר על ראשי הרשויות ואתה שומע מהם שיהיה להם מאוד מאוד קשה לייצר פתרונות לפינוי, לתהליך של אחזקת התושבים בכל מיני מקומות חליפיים.

איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר מצאנו את עצמנו בוועדת המשנה מתעסקים בקרטונים.

איילת נחמיאס ורבין: במחסור בקרטונים במדינת ישראל ולמה?

איילת נחמיאס ורבין: משום שבקרטונים צריך לארוז את המזון.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני אגלה לך סוד, לתחושת ראשי הרשויות – אגב, זאת הייתה התבטאות של רח"ל בעניין הזה – אין כרגע והם לא יודעים איך מגיע האוכל לתוך המקומות בהם מרכזים את התושבים.

איילת נחמיאס ורבין: זה רע בהיבט של המיגון ושל ההגנה על התושבים אבל אני אגלה לך סוד, זה רע גם ברמה מבצעית.

איילת נחמיאס ורבין: אם העורף, הוא בעצם חזית, לא יהיה מסודר ומאורגן, אז הצבא לא יוכל לפעול ולמצות את כל היכולות שלו.

איילת נחמיאס ורבין: רק עורף שהוא בעצם חזית – אנחנו יודעים שבעצם כל ישראל היא חזית – יכול לאפשר לצבא לעשות את כל מה שהוא יודע לעשות ואנחנו באמת כולנו סומכים את ידינו על כוחות הביטחון.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שוב ואמרתי גם אצל עמיר בוועדה בשבוע שעבר שראשי הרשויות לטעמי מתנהגים לעילא ולעילא ומגיע להם שנאמר את זה כי באירוע שהיה בצפון לפני שבועיים וחצי, אנחנו היינו כולנו שקטים.

איילת נחמיאס ורבין: היו ראשי רשויות שהסתובבו בשטח.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט היה מעורר התפעלות להתכתב אתם.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר לך משהו חשוב שאני חושבת שהוועדה הזאת יכולה לעשות באופן מיידי.

איילת נחמיאס ורבין: הבעיה שמטרידה את ראשי הרשויות באופן מיידי, וזה לא יכול להיות, צר לי מאוד שאיש האוצר הלך - - -

חיים ילין: הוא הלך להביא כסף.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שהוא הלך להביא כסף.

איילת נחמיאס ורבין: הוא הלך ואני אומר לך למה, כי אנחנו צריכים להודיע להם היום שאת ה-100 מיליון שקלים – אדוני היושב ראש, אתה יודע לעשות את זה בקלות – למערכת התרעה שאין כרגע, וזה הדבר, תשאל את סיון יחיאלי ואת יורם ישראלי והם יסבירו לך.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב ראש, זה הדבר שמדיר שינה מעיניהם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים בוועדה האת שב-100 מיליון שקלים – אדוני היושב ראש, אתה יודע להודיע היום שאתה דואג להעביר את המשאבים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות שאנחנו נשאיר אותם זה הרי מעבר למיגון.

איילת נחמיאס ורבין: הרי באופן מיידי מה שהם זקוקים לו, זאת היכולת להגיע למקום ממוגן בזמן.

איילת נחמיאס ורבין: אם הם לא יודעים לעשות את זה, מה הם יודעים לתת לתושבים שלהם?

איילת נחמיאס ורבין: הנה, האוצר חזר.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק כשדיברתי על 100 מיליון שקלים למערכת ההתרעה שאנחנו בוועדה הזאת, אם האוצר לא יאמר שהוא מתגייס מיד, אנחנו בוועדה הזאת, בגלל שיש כאן יושב ראש ועדה שכולנו סרים למרותו, אנחנו נדע להעביר את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לסיים במשפט אחד.

איילת נחמיאס ורבין: אתמול הייתי בעוטף.

איילת נחמיאס ורבין: חיים ילין גר שם והוא דואג לדווח לי על כל עפיפון שנופל.

חיים ילין: לא על כל עפיפון.

חיים ילין: על כל שריפה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר לכם שאני הגעתי לניר עם לחגוג אתם את הביכורים.

משה גפני: קיימנו דיון על העפיפון.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע, עפיפון, אנחנו צוחקים על זה.

משה גפני: לא, אנחנו לא צוחקים על כלום.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון.

איילת נחמיאס ורבין: זה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: תשמע, אם לא יהיה לנו הומור, מה יישאר לנו?

יורם ישראלי: בואו נסכם שהעפיפונים יהיו הבעיה של מדינת ישראל.

יורם ישראלי: נחליט על זה.

יורם ישראלי: אני חותם על זה.

איילת נחמיאס ורבין: הגענו לניר עם בשריפה השלישית אתמול.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מבינים מה האנשים האלה עוברים ובמובן הזה לא יעזור שום דבר, אנחנו נצטרך לדאוג לצפון מדברים "קטנים", כי זה כאילו דבר קטן, ובעיקר מהדברים הגדולים.

איילת נחמיאס ורבין: איך זה יכול להיות שאנחנו עוד לא שם?

איילת נחמיאס ורבין: אגב, באמת משפט אחרון.

איילת נחמיאס ורבין: אני קראתי לראשי הרשויות, אתה זוכר את היום בו הגיע האוטובוס של ראשי הרשויות מהצפון ומהדרום?

איילת נחמיאס ורבין: אתה היית מוביל אוטובוסים כאלה של ראשי הרשויות ואמרתי להם צאו לשביתה.

איילת נחמיאס ורבין: צאו לשביתה נגד הממשלה ותגידו שאתם דורשים את הכסף הה עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: לצערי היום ראשי הרשויות נוטים לשבות פחות.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזאת טעות במקרה הזה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איל בן ראובן ואחריו מוטי יוגב.

עמיר פרץ: היום יש מקלדות.

עמיר פרץ: מקלידים.

עמיר פרץ: ראית איך ביבי שינה את דעתו שבע פעמים.

משה גפני: מה שביתות?

משה גפני: היום אנחנו צריכים להגיד למשרד האוצר שלא מעבירים כסף על שום דבר אחר.

איילת נחמיאס ורבין: הם היו מעלים את כל התושבים שלהם.

איל בן ראובן: בוקר טוב.

איל בן ראובן: כבוד היושב ראש, אנחנו עוסקים היום כאן בעיני בנושא החשוב והדחוף ביותר לטיפול במדינת ישראל.

איל בן ראובן: אנחנו עוסקים בהגנה על חיי אזרחינו בזמן מלחמה.

איל בן ראובן: זה דבר שמדינת ישראל לאורך השנים השקיעה בו, שמה בו, ידעה להסיט סכומי כסף כדי להשיג את המטרה הזאת ואנחנו כרגע נמצאים כאן במצב לא טוב.

איל בן ראובן: המצב בצפון היום - צריך להבין את זה ולא סתם אתה רואה שיושבים כאן רוב חברי ועדת חוץ וביטחון – הוא מצב של ניצוצות.

איל בן ראובן: הוא לא אש.

איל בן ראובן: יש פה ושם אש, אבל הוא מצב של ניצוצות שיכולים בהינף יד כזה להפוך להיות למדורה גדולה, למערכה גדולה, שאנחנו צריכים להיות ערוכים לה.

איל בן ראובן: צה"ל נערך היטב.

איל בן ראובן: ערוך אליה, נערך אליה, אנחנו עוקבים אחר זה וזה נראה בסדר.

איל בן ראובן: המערך האזרחי שלנו היום בצפון הוא, ואין לי מילה אחרת, הפקרות באשר להגנת אזרחינו.

איל בן ראובן: זה פשוט אפשרי ואני אתן לך דוגמה.

איל בן ראובן: בשבועות, אתמול, באתי לברך בקיבוץ אלרום.

איל בן ראובן: אני מקווה שכולם יודעים היכן הוא.

איל בן ראובן: קיבוץ אלרום הוא לרגלי החרמונית על גבול רמת הגולן.

איל בן ראובן: בזליגות בשנה וחצי האחרונות היו זליגות שנפלו בשער ישוב אלרום.

איל בן ראובן: באלרום היום יש 150 בתים, 85 בתים אינם ממוגנים.

איל בן ראובן: אין ממ"דים.

איל בן ראובן: יש מקלטים.

איל בן ראובן: יסביר בטח עוד מעט סיון מה זה המקלטים האלה.

איל בן ראובן: אלה מקלטים שנבנו למלחמת 1967, אולי למלחמת 1973.

איל בן ראובן: זאת לא המלחמה היום.

איל בן ראובן: ב-1967 ידענו, נכנסנו למקלטים, אזעקה, צפירת הרגעה ויצאנו.

איל בן ראובן: היום זה משהו אחר.

איל בן ראובן: אנחנו צריכים לתת לאזרח היום עשר שניות להיות תחת מיגון רלוונטי.

איל בן ראובן: זה מה שאנחנו צריכים לתת.

איל בן ראובן: גני הילדים, אצל גיורא זלץ - 106 גני ילדים במועצה אזורית גליל עליון אינם ממוכנים.

סיון יחיאלי: גם אצלי.

איל בן ראובן: גם אצל סיון.

איל בן ראובן: אתה יודע מה התרגולת של הילדים היום?

סיון יחיאלי: מתחת לשולחן.

איל בן ראובן: כשחיזבאללה לוחץ על הכפתור, הילדים שלנו, התינוקות שלנו, התרגולת שהם מתרגלים היום היא לשכב על הארץ.

איל בן ראובן: אחרי שהם שוכבים על הארץ, אנחנו צריכים עכשיו להריץ אותם למקלטים תחת אש שאנחנו יודעים היום מהו האיום.

איל בן ראובן: הוא לא היה בעבר.

איל בן ראובן: זאת היום התמונה.

איל בן ראובן: זה היום האיום.

איל בן ראובן: לצערי אנחנו מגמגמים.

איל בן ראובן: זה פשוט לא סביר ולא יכול להיות.

איל בן ראובן: 150 מיליון שקלים אלה ששר הביטחון בא אלי לומר לי אחרי יומיים שהחוק הכול כך הגיוני – החוק של עמיר ודיכטר הוא חוק שמדבר על מדינת ישראל אבל עם עמיר מסכים שאנחנו עובדים על פי סדרי עדיפויות.

איל בן ראובן: סדר עדיפות הוא קודם כל אפס עד ארבעה קילומטרים ומארבעה עד תשעה ומתשעה עד 20.

איל בן ראובן: אלרום, זרעית, ראש הנקרה, המצב הוא בלתי נסבל.

איל בן ראובן: אין להם הגנה.

איל בן ראובן: לישובים האלה אין הגנה.

איל בן ראובן: אז בואו נתחיל.

איל בן ראובן: כל יום שאנחנו יושבים כאן, ואני אומר לך שאני כבר שנתיים מדבר, אנחנו יושבים כאן מדברים ושום דבר לא קורה.

איל בן ראובן: כל יום שאנחנו יושבים כאן, כל יום שכרגע אין ריצה לשטח להתחיל למגן, זה יום בזבוז כי אנחנו צריכים להתחיל להיערך למערכה שסבירותה לצערי גדולה.

איל בן ראובן: אני אומר לך שלפעמים כשאני חושב על זה, אני מרגיש שאני לא מכיר את עצמנו בעניין הזה.

איל בן ראובן: העורף עושה עבודה נפלאה אבל אין לו את המשאבים.

איל בן ראובן: אמר אלוף פיקוד העורף בישיבה פתוחה בשבוע שעבר בוועדת חוץ וביטחון: תנו לי מיליארד וחצי – אני חושב שצריך קצת יותר – לתכנית רב שנתית, הסטה, ואני מתחיל לעבוד למצב של שינוי.

איל בן ראובן: כלומר, צריך לשנות את המצב.

איל בן ראובן: היום הכסף הקיים איננו נוגע בקליפה.

איל בן ראובן: אנחנו מדברים כאן על ילדים, אנחנו מדברים על בתי ספר ואנחנו מדברים על אזרחים ואני מבקש ממך לצאת מכאן עם קריה חד משמעית לתקן את המצב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מוטי יוגב ואחרי עמר בר-לב ועודד פורר.

מרדכי יוגב: כבוד היושב ראש, כבוד חבריי חברי הכנסת, ראשי הרשויות וכל מי שהגיע לדיון החשוב.

מרדכי יוגב: גם אני כחבריי, ואני אומר את זה כחבר קואליציה ויחד עם איל כיושב ראש שדולת הצפון, חבר ועדת המשנה של עמיר פרץ לענייני העורף וגם חבר הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

מרדכי יוגב: האיום בצפון, למי שעוד לא מבין את הדברים, בלי להפחיד חס ושלום את האנשים, הוא יותר מפי עשר מהאיום שנשקף מרצועת עזה לפני צוק איתן ואחרי צוק איתן עוד פחות.

מרדכי יוגב: יושב כאן חברי חיים ילין ואת עוטף עזה לגמרי עשו נכון כאשר לאורך השנים - התחיל בזה עמיר פרץ כשר הביטחון – מיגנו כפי שצריך, מהמיגון הביתי דרך המרחב הציבורי, מוסדות החינוך, בתי הספר, הגנים, המעונות.

עמיר פרץ: רק משפט לגבי מה שאמר חיים ילין.

עמיר פרץ: ראש הממשלה אמר שלא נמגן את עצמנו לדעת ואני כשר ביטחון אמרתי שנמגן את עצמנו מדעת.

מרדכי יוגב: במקום שבו האיום הוא פי עשר, באופן כללי המיגון הוא עשירית.

מרדכי יוגב: אני אומר את זה כך למרות שזה לא בדיוק נכון וצריך לבדוק מקום מקום.

מרדכי יוגב: הפערים הם עד 30 ו-40 אחוזים, אבלך יש גם מקומות שזה כך.

מרדכי יוגב: אני סבור שזה חיוני, ואני אומר את זה כחבר קואליציה, וחס ושלום שהאיום הזה ימומש.

מרדכי יוגב: יש יכולות ויש כוונות והשאלה היא רק מתי, לא עלינו.

מרדכי יוגב: השאלה של ה-מתי היא הפגיעה חס ושלום.

מרדכי יוגב: אני אומר כאן לאנשי האוצר ולנציגיהם, אומר להם את זה כבר כמה שנים, שהפגיעה תעלה למדינת ישראל אולי פי עשר ממה שנשקיע עכשיו במיגון.

מרדכי יוגב: למה לחכות לזה?

מרדכי יוגב: פגיעה בנפשו, פגיעה בתשתיות, פגיעה לא עלינו בדברים נוספים.

מרדכי יוגב: יש תמימות דעים על כך שצריך כאן תכנית רב שנתית.

מרדכי יוגב: יש תמימות דעים שאתה אדוני היושב ראש מכיר אותו טוב מאתנו כי אישרת כספים למיגון בדרום כיושב ראש ועדת הכספים.

מרדכי יוגב: אתה יודע שמדובר כאן על כארבעה-חמישה מיליארד שקלים בדרכים כאלו ואחרות, אם בכסף עודפים או אם מכל כסף אחר שצריך להביא אותו.

מרדכי יוגב: אני אומר עוד כמה משפטים בודדים.

מרדכי יוגב: פינוי, כפי שתכניות מסודרות, פחות רלוונטי.

מרדכי יוגב: חלק יברחו מחמת עצמם וחלק לא יספיקו או לא יצליחו, בחלק מהמקרים האוטובוסים לא יגיעו תחת אש כבדה כזאת.

מרדכי יוגב: אנחנו מדברים לא על פגזים וטילים של עשרות קילוגרמים אלא של חצי טון.

מרדכי יוגב: דברים כאלו יעצרו את האוטובוסים באיזשהו מקום.

מרדכי יוגב: ולכן במקביל לפינוי, חייבים לתת תכנית מיגון ואפילו לפניה, שתהיה לפחות ברמה ש עוטף עזה, כדי להציל חיים.

מרדכי יוגב: עניין של פיקוח נפש פשוט.

מרדכי יוגב: סדרי עדיפויות.

מרדכי יוגב: תמיד יש סדרי עדיפויות, אמרו כאן חבריי אפס עד ארבעה קילומטרים, עד שבעה קילומטרים כי יש דברים שמגיעים עד שבעה קילומטרים וכן הלאה.

מרדכי יוגב: ריכוזי האוכלוסייה יותר בעייתיים כמו קריית שמונה, שלומי, יקבלו בעדיפות ראשונה על פני ישובים קהילתיים שהקהילתיות נותנת להם עוד איזושהי יכולת התארגנות בסיסית וכך הלאה.

מרדכי יוגב: סדרי עדיפויות תמיד.

מרדכי יוגב: המציאות הנוכחית, כפי שהיא, אני אומר את זה כחבר קואליציה, היא חוסר אחריות.

מרדכי יוגב: צריך לעבור ממנה לניהול סיכונים.

מרדכי יוגב: ניהול סיכונים זאת השקעה של לפחות כמיליארד שקלים בשנה על פני ארבע-חמש שנים ואז לפי סדרי עדיפויות מתחילים לעשות.

מרדכי יוגב: מערכת הביטחון, מערכת החינוך את שלה, מערכת הרווחה את המעונות וכך הלאה.

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, באזור עוטף עזה, ולא רק בו אלא גם הרבה צפונה ממנו, גם המרחב הציבורי מוגן.

מרדכי יוגב: על כל תחנת אוטובוס על הכביש יש מיגון.

מרדכי יוגב: לעובד התאילנדי בשדה יש פעמון שהוא יכול לרוץ אליו.

מרדכי יוגב: אל הסטנדרט הזה צריך להביא את הצפון, כן, זה ייקח זמן אבל צריך להיות שם.

מרדכי יוגב: הדבר האחרון שאני רוצה לומר באופן המעשי.

מרדכי יוגב: אני סבור שצריך בראשותך, בראשות יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, לכנס עוד ועדה סגורה יותר, קטנה יותר, שני השרים, מינימום שני המנכ"לים עם המל"ל ועם גורמי אמ"ן אג"ת כדי להבין גם את הנזק המצטבר כדי לקדם עוד יותר, מעבר לוועדה הזאת שתחליט מה שתחליט, להניע את הדבר הזה כדי שעוד ב-2018 נראה גם תקציבים שמאפשרים להתחיל לנוע.

מרדכי יוגב: אני לא רוצה לומר איך.

מרדכי יוגב: את ה-איך יאמרו גורמי המקצוע.

מרדכי יוגב: אני רוצה שעוד בשנה זו נתחיל להניע כספים שיאפשרו למערכת לצאת בסדרי עדיפות ליישום מיגון לחייהם של האנשים.

משה גפני: דברים נכונים.

משה גפני: עמר בר-לב ואחריו עודד פורר.

עמר בר-לב: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

עמר בר-לב: חיים ילין תיאר את המהלך בדרום שלפי החישובים העלות הכוללת היא סיפור של 5-6 מיליארד שקלים.

עמר בר-לב: כאשר אנחנו מדברים על הצפון, זה לאין ערוך יותר כי פשוט מספר התושבים הוא הרבה יותר גדול.

עמר בר-לב: הרבה פעמים נורא קל להתמודד עם בעיה כל כך גדולה ואומרים שהיא כל כך גדולה, כך שממילא אין סיכוי להתמודד אתה ולכן בוא נעזוב אותה, וזה בדיוק מה שקורה.

עמר בר-לב: היה כאן - אני לא זוכר אם זה היה כאן או בוועדת הכלכלה לפני כמה חודשים – בצלאל טרייבר עוד כשהוא היה יושב ראש רח"ל והוא אמר שאצל כל אחד מהמשרדים יש פלח של מיגון הצפון.

עמר בר-לב: הוא אמר לפחות שלמעט משרד הביטחון, יתר המשרדים פשוט לא מקיימים את מה שהם צריכים לעשות בעניין הזה.

עמר בר-לב: יש כאן גם בעיה של מה שנקרא משמעת.

עמר בר-לב: לעצם העניין, חייבים למצוא משהו חלקי.

עמר בר-לב: אנשים דיברו כאן על מיליארד שקלים לשנה או משהו כזה.

עמר בר-לב: צריך להתחיל במשהו כי אם לא נתחיל, לעולם זה לא ייגמר.

עמר בר-לב: בכנסת הקודמת הצעתי הצעת חוק לבניית חדרי ביטחון בבניינים שנבנו לפני 1992 כאשר אז לא הייתה חובה של חדר ביטחון.

עמר בר-לב: בהתחלה ההצעה שלי הייתה שפשוט האוצר לא יגבה את המע"מ ואז הסבירו לי מהאוצר שאין דבר כזה כי זה יהיה פתח כזה או אחר.

עמר בר-לב: לכן שיניתי את הצעת החוק שלי ואמרתי שכיוון שחדר ביטחון – אז עלה כ-100,000 שקלים – המע"מ הוא בערך 17,000-20,000 שקלים, יהיה מענק של 20,000 שקלים לכל אחד שבונה חדר ביטחון כזה.

עמר בר-לב: מה זה אומר?

עמר בר-לב: זה אומר שבפועל המדינה לא מכניסה את היד לכיס כי מצד אחד היא תקבל את המע"מ שזה בערך הסכום הזה, ומצד שני היא תיתן את המענק הזה.

עמר בר-לב: לצערי שר האוצר דאז, שהוא יושב ראש מפלגתו של חיים ילין, לא אישר את הצעת החוק הזאת והקואליציה, כמו בכנסת הנוכחית, גם בכנסת הקודמת פסלה את הצעת החוק הזאת.

עמר בר-לב: הגשתי אותה שוב.

משה גפני: מה הייתה עלות החוק הזה?

עמר בר-לב: העלות של החוק, אני לא חישבתי אבל יש כאן עניין עקרוני.

עמר בר-לב: מי כמוך יודע שאפשר להתחיל במשהו, אפשר לפרוס את זה על פני כמה שנים, חברים אחרים אמרו שאולי יש איזה סדר עדיפויות אחר אבל אם אנחנו לא נתחיל במשהו, גם אחרי המלחמה הבאה נימצא באותו מצב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד פורר ואחריו לאה פדידה ואיציק שמולי.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: ראשית, אני חייב לומר בהקשר של האורחים שיש לנו כאן מהצפון, ראשי רשויות, שלפני הדיון הם באים ומבקשים מאתנו שנעזור להם.

עודד פורר: זה לא הביזנס הפרטי שלהם או של אזרח כזה או אחר בצפון אלא זה עסק של כלל מדינת ישראל.

עודד פורר: זה שעכשיו אני גר במקום כזה או אחר, לא אומר שהדאגה היא לא דאגה של כולם.

עודד פורר: זאת לא בעיה שאנחנו אומרים שזה רק תקציב לצפון או רק לקבוצה הזאת.

עודד פורר: זה ממש לא לקבוצה.

עודד פורר: זה עניין של כלל מדינת ישראל.

עודד פורר: ערב אישור התקציב היה ויכוח בין משרד האוצר למשרד הביטחון.

עודד פורר: בגלל ההסכם שנעשה על אותה תכנית רב שנתית, בא שר הביטחון ואמר שהיה שינוי מז'ורי ועמדתו לא התקבלה.

עודד פורר: בסוף נתנו 150 מיליון שקלים שהוא נתן מתוך תקציבו אבל גם כאן, זה לא הביזנס של משרד הביטחון בלבד.

עודד פורר: משרד הביטחון אמון ויש לו תקציב שנבנה לביטחון ישראל.

עודד פורר: אם היה שינוי מז'ורי, צריכה הממשלה להתגייס וצריכים כלל משרדי הממשלה לעשות כן.

עודד פורר: גם נגעו בזה, שלכל משרד יש חלק בעניין של הגנת העורף והוא צריך ליישם ולקיים את החלק שלו.

עודד פורר: השינוי המז'ורי הזה בצפון, כמו שאמר גם קודמי, מצריך תכנית בסדר גודל של 5 מיליארד שקלים שאותה אפשר לעשות בחמש שנים, מיליארד שקלים בשנה.

עודד פורר: אדוני, אנחנו כל הזמן מעבירים כאן סכומים לא מעטים.

עודד פורר: אני הולך אפילו לציטוט שראיתי בשבוע האחרון של החשבת הכללית שעזבה על איך מבוצעות ההעברות התקציביות באוצר – ברמה של ועדת חקירה.

עודד פורר: ברמה הזו.

עודד פורר: היא אומרת שכמות השינויים התקציביים שנעשית בשנה, התקציב שמאושר הוא לא התקציב בפועל ואנחנו רואים את זה כל הזמן כאן, ואתה יודע כמה שינויים תקציביים מגיעים לכאן לוועדה.

עודד פורר: אם אנחנו מדברים כאן על 5 מיליארד שקלים, אנחנו מדברים על מיליארד שקלים בשנה, ואני רק לפני כחצי שנה שאלתי את שר האוצר - וענה לי סגנו במליאת הכנסת - כמה עודפי תקציב נשארו במינהל מקרקעי ישראל אחרי מכירת הקרקעות וההוצאות.

עודד פורר: נשארו שם 10 מיליארד שקלים עודף.

עודד פורר: שאלתי אותו מה עושים עם הכסף הזה והוא אמר: מה שנחליט.

עודד פורר: החשבים יחליטו.

עודד פורר: ברור שאת הכסף יש.

עודד פורר: אתה שואל אותי, אני חושב שאם תשאל כל אחד מחברי הוועדה האם להוריד מיסוי על טלפונים כדי שנוכל לקנות את הטלפונים יותר בזול ב-200 או 300 שקלים או למגן את הצפון – אני מעדיף למגן את הצפון.

עודד פורר: אני מבקש אדוני שתהיה כאן החלטה.

עודד פורר: תעכב את השינויים התקציביים שמגיעים לכאן עד שלא תאושר תכנית רב שנתית לעניין מיגון הצפון.

עודד פורר: עד אז לא יהיו העברות תקציביות בוועדת הכספים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אתה יודע מה קורה כשאני אומר שלא יהיו העברות תקציביות.

משה גפני: מתחילים הטלפונים מהשרים ומהמנכ"לים.

משה גפני: גם אני אומר את זה מפעם לפעם.

עודד פורר: לפעמים חבר כנסת כזה או אחר מפגין שריר מול האוצר כדי שיתחילו לדבר.

עודד פורר: אנחנו מכירים את זה.

עודד פורר: אני אומר שאם תהיה כאן החלטה של ועדה שאין העברות תקציביות עד שלא תוצג בפני הוועדה תכנית רצינית לעניין הזה, הם ייקחו את זה ברצינות.

משה גפני: אני רק רוצה לומר שפעם ראשונה אנחנו מקיימים את הדיון הזה ויורדים לפרטים.

משה גפני: אנחנו נשמע מה הממשלה עונה לעניין הזה.

משה גפני: לאה פדידה ואחריה איציק שמולי ורועי פולקמן.

לאה פדידה: אדוני היושב ראש, עצם העובדה שארבעה ימים לפני חג השבועות אני הצלחתי למצוא צימר לכל המשפחה – ומדובר בארבעה צימרים – זה אומר שיש בעיה בצפון.

לאה פדידה: תמיד הייתי צריכה להזמין מקום שנה לפני.

לאה פדידה: הדיון כאן מאוד קשה כי הדברים שנאמרים כאן על ידי חבריי וחברותיי הם דברים נכונים אבל באים ואומרים לנו שגם אם ניתן את כל הכסף שהם יצטרכו או יבקשו, התהליך יהיה ארוך מאוד ויארך הרבה שנים.

לאה פדידה: זאת אומרת ששנים התנהלה הכנסת, שאני לא הייתי בה, בשיטת הטניס.

לאה פדידה: הגיע כדור, אנחנו חובטים בו.

לאה פדידה: אין חשיבה מלכתחילה שתושבי הצפון צריכים מיגון או צריכים להיערך לכך.

לאה פדידה: אני חושבת שצריך מה שנקרא לעשות משהו בזמן המיידי ותכף אני אומר מה, וכן להקצות את כל המשאבים ואת כל הכספים למיגון הצפון מבלי לשים על המאזניים האם את זה לתת להם או את זה לתת להם.

לאה פדידה: מגיע להם גם את זה וגם את זה.

לאה פדידה: כרגע אנחנו עסקינן במיגון הצפון אבל מסיור שלי אצל ראשי הרשויות, יש דברים שניתן לעשות היום שלא לוקחים תהליך של שנים.

לאה פדידה: להקצות את הכסף, כבוד היושב ראש, אנחנו צריכים היום או אתמול כדי להתחיל במיגון.

לאה פדידה: במקרה חירום היכן אנחנו מאחסנים תרופות מצילות חיים.

לאה פדידה: את זה אפשר לעשות עכשיו.

לאה פדידה: היכן יש לנו טיפול לחולים כרוניים, היכן אנחנו יכולים לעזור, איך אנחנו מספקים מזון לשעת חירום.

לאה פדידה: אני לא רוצה לראות ראש מועצה שהייתי אצלו והוא אומר לי שהוא חסר אונים ואנחנו כאן בכנסת ישראל לא יכולים לענות לו ולומר לו שנשקיע את הכסף אבל זה יארך שנים.

לאה פדידה: אנחנו צריכים קודם כל לעשות את כל מה שנדרש מאתנו עכשיו, להשקיע את הכסף ואני אומרת, כבוד היושב ראש, שאם לא, אנחנו נתכנס כאן לוועדת חקירה ואז נצטרך לומר למה לא עשינו את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איציק שמולי.

איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: אין ספק שיש כאן, כפי שאמר עודד פורר, אתגר לאומי אבל התחושה היא שהרשויות או משרדי הממשלה לא מתנהלים באופן הזה.

איציק שמולי: במקרה הטוב זורקים את תפוח האדמה הלוהט הזה מאחד לשני ובמקרה הרע כל אחד עושה קצת למרות שזה לא משקף את עוצמת האתגר.

איציק שמולי: הרי ברור שהרשויות המקומיות לבדן לא יכולות וגם לא צריכות להתמודד לבד עם האתגר הזה של המיגון.

איציק שמולי: ברור שגם משרד הביטחון, אם לא יהיה שינוי תקציבי, לא נראה לי שבשעה שבה שר הביטחון דורש תקציב נוסף של 6-7 מיליארד שקלים, הוא לא ייקח מתקציבו הקיים כדי לעשות את עבודת המיגון לפני שהוא קיבל תקציב נוסף.

איציק שמולי: האתגר הוא ברור וסקר אותו בצורה כל כך מדויקת גם חבר הכנסת עמיר פרץ שמוביל את הנושא הזה בכנסת.

איציק שמולי: אני רוצה להדגיש שתי נקודות.

איציק שמולי: חוץ מהסיפור של פערי המיגון של בתי האב עצמם, ונאמרו כל מיני נתונים, אני מסתמך בעיקר על הנתון של דוח מבקר המדינה מלפני שנה וחצי שבא ואמר ש-27 אחוזים מבתי האב במדינת ישראל הם חסרי מיגון.

איציק שמולי: צריך לשים לב, אדוני היושב ראש, שיש לנו תופעה נוספת במסגרתה מיגון ציבורי שאמור לתת מענה לתושבים, למשל בגבול הצפון, 32 אחוזים מהמיגון הציבורי בצפון שמבחינת הרשויות הוא בסדר גמור, הוא לא כשיר או שהכשירות שלו היא ברמה נמוכה.

איציק שמולי: המשמעות היא שבשעה שבספרים של המדינה רשום של-210,000-220,000 תושבים יש מענה באותם המקומות, המשמעות היא שבפועל בעת חירום הם יבואו ויראו או מקלט נעול או מקלט חסום או מקלט שאין בו שירותים ומים זורמים שכמובן היכולת להישאר בו זמן ממושך מוטלת מאוד בספק.

איציק שמולי: זכורה רק מהשבוע שעבר, בהקשר הזה, האמירה של לדעתי מפקד פיקוד העורף שדיבר על 2.5 מיליון ישראלים שהם חסרי מיגון.

איציק שמולי: הנקודה שנייה אדוני היושב ראש שאני רוצה ברשותך להדגיש, הנושא של פינוי אוכלוסייה.

איציק שמולי: לדעתי זאת נקודה שעדיין לא עלתה כאן.

משה גפני: עלתה.

איילת נחמיאס ורבין: אני העליתי אותה.

מרדכי יוגב: גם אני.

איציק שמולי: אני ממש מתנצל.

איציק שמולי: סליחה מכבודכם.

לאה פדידה: אתה מחזק אותם.

משה גפני: אתה יכול לומר את זה שוב אבל בקצרה בבקשה.

איציק שמולי: אני נתלה על אילנות גבוהים.

איציק שמולי: לדעתי יש כמיליון וחצי ישראלים שמוגבלים בניידות.

איציק שמולי: זה כולל נכים, קשישים סיעודיים, יתומים וכך הלאה.

איציק שמולי: כרגע בנקודת הזמן הזו אין איזושהי תכנית סדורה, לא בצפון ולא בכלל הארץ, מה עושים אתם בשעת חירום.

איציק שמולי: לדעתי מה שיקבע האם יפנו קשיש סיעודי או לא, זה יהיה תלוי במידת האסרטיביות של השכנים שלו.

איציק שמולי: להסתמך על שכנות טובה, זאת תכנית פעולה שהיא לא מספיק רצינית.

איציק שמולי: בשבוע שעבר אמרה מישהי שראיינו אותה שתכנית הפעולה שלה, קשישה סיעודית בצפון, מקרה שנופלים טילים, היא להתפלל לשמים ולקוות שהם ייפלו במקום אחר.

משה גפני: שזה רעיון לא רע אבל עדיין לא פותר את הבעיה.

איציק שמולי: אני רק מציע לעזור לאלוהים בעניין הזה.

משה גפני: לא סומכים על הנס.

איציק שמולי: אני מניח שבתסריט הזה תהיה לו מספיק עבודה ואם אפשר להקל עליו, צריך לעשות זאת.

איציק שמולי: נקודה אחרונה לגבי בית החולים זיו בצפת.

איציק שמולי: בכנסת יש דעות סותרות.

איציק שמולי: מצד אחד בשאילתה שאני העליתי במליאה בשבוע שעבר, עלה סגן שר הבריאות ואמר שהוא סייר שם ואין בעיה.

איציק שמולי: מה שאנחנו שומעים מראשי הרשויות בצפון, אני לא אומר שמות כי אני לא יודע אם הם רוצים שאני אומר את זה, זה שבית החולים זיו בצפת שאמנם לא אמור לתת את המענה המרכזי אבל אמור לתת מענה מיידי לנפגעים גם בעורף וגם בחזית חס וחלילה, לא מספיק ערוך.

איציק שמולי: גם לעניין הזה צריך לתת את הדעת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אחרון הדוברים מבין חברי הכנסת, רועי פולקמן.

רועי פולקמן: תודה אדוני היושב ראש.

רועי פולקמן: דרך אגב, הגדלת המצ'ינג למועצות הדתיות יכול להיות חלף בענייני מיגון?

משה גפני: או התכנית לאירוויזיון בשנה הבאה שגם יכולה לתת למיגון.

משה גפני: חסר מקומות מהם אפשר לקחת למיגון?

משה גפני: אני יכול לעשות כאן עכשיו פוליטיקה, חבל על הזמן.

משה גפני: אני שם אתכם אני לא יודע היכן.

משה גפני: צריך כסף למיגון.

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: אין ויכוח.

משה גפני: אנחנו משק חזק ויש כסף.

רועי פולקמן: יש הרבה דברים שצריך לעשות.

רועי פולקמן: אני מסכים לגמרי עם מה שנאמר.

משה גפני: איך הגעת למועצות הדתיות?

משה גפני: גם אותן צריך למגן.

רועי פולקמן: כי הוא אמר שצריך להתפלל.

רועי פולקמן: דיברתי על להתפלל.

משה גפני: להתפלל צריך תמיד.

משה גפני: זה לא קשור.

רועי פולקמן: אני רוצה לומר בקצרה.

רועי פולקמן: כמו בכל דבר, החכמה היא להיות חלק מפתרון.

רועי פולקמן: אני כמובן מסכים עם הדוברים הקודמים.

רועי פולקמן: אני רק אומר בהערה, בעיקר לחבר הכנסת פורר וגם לחברי מיקי לוי, בעיקר למי שהיו בקואליציות לאורך שנים ובאים ואומרים שעכשיו צריך לתת.

רועי פולקמן: אני אומר שצריך לעשות תכנית ברורה.

רועי פולקמן: כמובן משרד הביטחון שותף מרכזי בדבר הזה.

עודד פורר: זה לא פתאום.

עודד פורר: הייתה תכנית למשרדים שקיצצו.

רועי פולקמן: לאורך שנים זה לא טופל ואז מגיעים ואומרים שצריך את הכול.

עודד פורר: יש הסכם בין משרד האוצר למשרד הביטחון.

עודד פורר: קיצצו ויש לזה עלויות.

רועי פולקמן: לא קיצצו שום דבר.

רועי פולקמן: דרך אגב, הכסף צריך להינתן קודם כל למקומות שחבר הכנסת שמוליק דיבר עליהם, לסיעודיים, לקשישים, לציבורי.

רועי פולקמן: יכול להיות שצריך להגדיל.

רועי פולקמן: אין ויכוח על הצורך.

רועי פולקמן: זה אתגר גדול, אתגר לאומי לכל המשרדים וצריך למצוא פתרון ולא לחפש הסברים למה עכשיו או לאיים.

רועי פולקמן: צריך להביא תכנית ואני יודע שיושבים עליה במשרד הביטחון גם למיגון אזרחי.

רועי פולקמן: כמובן כל המשרדים צריכים להתגייס לזה והחמה היא איך נותנים פתרונות ולא איומים ולא דברים אחרים.

רועי פולקמן: האתגר הלאומי ברור ואין לי ספק שכמו בכל דבר, גם בעניין הזה תהיה התקדמות ואנחנו נראה תוצאות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לפני שאני מאפשר לסיון יחיאלי, אני רוצה לומר שיש שתי בעיות שהועלו כאן אבל אני רוצה להקדים ולומר.

משה גפני: יש את הבעיה של המיגון עצמו כאשר מדובר ב-5-6 מיליארד שקלים ויש את הנושא האם יש היערכות מבצעית ומה עושים עם הנכים.

משה גפני: צריך להיערך לזה.

משה גפני: זאת היערכות שתכף נשמע לגביה אבל שתדע רועי, אני הייתי אומר את זה לכולם ואני אומר את זה לך כי אתה נתת לי את ההזדמנות.

משה גפני: היה רעש בדרום ואי אפשר להתעלם מהעניין הזה.

משה גפני: גם עם שדרות וגם עם הישובים הסמוכים של עוטף עזה, כל הזמן היו בעיות ואז המדינה לא יכלה לעמוד מן הצד.

משה גפני: לשמחתנו זה לא קרה בצפון.

משה גפני: זה לא קרה אבל כשזה יקרה חס וחלילה, המצב יהיה רע מאוד.

חיים ילין: גם יהיה כבר מאוחר.

משה גפני: הוא יהיה בעוצמות אחרות, במספר אחר והכול יכול להיות שונה.

רועי פולקמן: גם חיפה תופגז.

משה גפני: רועי, אתה לא היית בדיון.

משה גפני: הדיון לא היה מתלהם.

רועי פולקמן: אלה לא מרגמות על שדרות.

משה גפני: יש איזו סיבה שאתה לא מקשיב לי?

משה גפני: אני לא יושב ראש קבוע אלא אני זמני אבל כשאני זמני, תקשיב לי.

משה גפני: אני אומר לך שהדיון לא היה מתלהם והוא גם לא היה אמור להיות מתלהם.

משה גפני: אף אחד לא מאשים מישהו ואומר שקודם היה טוב.

עודד פורר: זה לא עניין אישי.

משה גפני: זה גם לא נושא פוליטי.

משה גפני: יש מציאות שאנחנו היום ניצבים בפניה.

משה גפני: אנחנו יודעים שבצפון יהיה יותר קשה מאשר בדרום ומה עשינו בדרום, זאת הוכחה שאפשר להמשיך את החיים.

משה גפני: אמר את זה עמיר פרץ, בצדק.

משה גפני: אפשר להמשיך את החיים מבחינה כלכלית, אפשר להמשיך את החיים כמות שהם, אפשר להמשיך את הלימודים, אפשר להמשיך הכול כאשר המצב הוא כזה שבו הכול ממוגן.

משה גפני: אנחנו משק חזק.

משה גפני: זאת לא מדינה ענייה שאיננה יכולה להרשות לעצמה הוצאה כזאת של מיליארד שקלים בשנה.

משה גפני: היא יכולה.

משה גפני: יש מציאות ואנחנו יודעים את זה ולא צריך לתת דוגמאות.

משה גפני: אנחנו חיים כאן, אנחנו בוועדת הכספים ויודעים מה עובר כאן כל הזמן ואנחנו מברכים על כך.

משה גפני: אנחנו לא אומרים שזה רע.

משה גפני: זה בסדר וזה מצוין אבל צריך להתמודד עכשיו עם הבעיה הזאת ולעשות את זה בלי התלהמות.

משה גפני: ראש המועצה כפר ורדים סיון יחיאלי, בבקשה.

סיון יחיאלי: אני מדבר בשם פורום קו עימות.

סיון יחיאלי: כפר ורדים הוא פחות הבעיה שלנו כאן.

משה גפני: רק בקצרה.

משה גפני: אתה יכול לדבר בשם כל המדינה.

סיון יחיאלי: קודם כל, אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך על הדיון ועל כך שנכנסת לנושא.

סיון יחיאלי: אני רוצה להודות לעמיר פרץ ולכל חברי תת הוועדה של ועדת חוץ וביטחון שעוסקים בנושא באופן נמרץ כבר כמה שנים.

סיון יחיאלי: אני משמש ישוב ראש פורום קו עימות מאז 2012.

סיון יחיאלי: בתקופתי תרחיש הייחוס התעדכן כבר ארבע פעמים.

סיון יחיאלי: זאת אומרת, כל פעם הוא התעדכן ואף אחד מהעדכונים האלה לא הפך את קריית שמונה להיות שופהאוזן בגבול בגרמניה.

סיון יחיאלי: אף אחד לא צפה שזאת הולכת להיות התחזית.

סיון יחיאלי: כולם הלכו והחמירו את המצב.

סיון יחיאלי: אנחנו מדברים כרגע על פערים בשלוש רמות שונות.

סיון יחיאלי: קודם כל, יש פערי התרעה.

סיון יחיאלי: פערי ההתרעה, מה שחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין אמרה, הם בעיני מאוד חשובים ומאוד מאוד דחופים כי בסופו של דבר אם אין התרעה בפני מרגמות, זה אומר שמרגמה יכולה ליפול היכן שאתה רוצה והעסק הזה הוא בלי שליטה ואנשים אפילו לא יודעים לשכב על הרצפה.

סיון יחיאלי: הילדים שאנחנו אומרים להם לשכב מתחת לשולחן לא יודעים לשכב מתחת לשולחן והדבר הזה יכול להיות קטסטרופה.

סיון יחיאלי: אגב, מרגמות, למי שלא זוכר, גבו מאתנו מחיר מאוד מאוד כבד בצוק איתן.

סיון יחיאלי: מאוד כבד ובעקבות זאת הוקמה מערכת בדרום.

סיון יחיאלי: העלות של מערכת כזאת מראש הנקרה עד לאל חמה, שזאת למעשה כל החזית הצפון-מזרחית, היא 20 מיליון דולר.

סיון יחיאלי: היא פחות מ-100 מיליון שקלים ואז גומרים את כל העניין הזה.

סיון יחיאלי: לכן אני בכלל לא מבין למה צריך להתעכב.

משה גפני: לא הבנתי.

סיון יחיאלי: העלות של מערכת כזאת לכל הגבול הצפוני, מאל חמה עד ראש הנקרה, היא פחות מ-20 מיליון דולר.

סיון יחיאלי: זה לא סכום שמדינת ישראל צריכה להתעכב.

משה גפני: מערכת התרעה?

סיון יחיאלי: מערכת התרעה נגד מרגמות ורחפנים.

איל בן ראובן: מערכת התרעה רלוונטית בזמן.

סיון יחיאלי: מערכת שתיתן התרעה.

מרדכי יוגב: כפי שעשו בעוטף עזה.

סיון יחיאלי: אלה ממש גרושים במונחים מקרו כלכליים וזה מתעכב בגלל הסיבות הלא נכונות.

איילת נחמיאס ורבין: 100 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: 20 מיליון דולר.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא בונה על זה שגידרו את הדולר.

עמר בר-לב: זה לא מספיק.

עמר בר-לב: שלא תחשבו שזה המגן.

סיון יחיאלי: אני אומר לך שמבחינתנו זו הנקודה.

סיון יחיאלי: הנקודה הבאה, הנושא של רציפות תפקודית.

סיון יחיאלי: הנושא הזה הוא נושא קריטי ואכן נגעו כאן בנקודות המרכזיות עת דיברו על בעלי צרכים מיוחדים וכולי.

סיון יחיאלי: אבל העניין הוא הרבה יותר חמור מזה כי בעצם המקלטים הציבוריים – ושוב, אנחנו מדברים על סדרה של תרחישים שונים ואנחנו מדברים בתרחיש החמור – בתרחיש החמור, בתוך המקלטים הציבוריים הולכים לשהות הרבה מאוד אנשים להרבה מאוד זמן.

סיון יחיאלי: השאלה הנשאלת היא איך אתה מביא אוכל לישוב קרוב מאוד לגבול, מי מביא לי אוכל, מאיפה האוכל מגיע והשאלות האלה היום, אין להן תשובות.

סיון יחיאלי: התשובות שיש להן הן תשובות ששום דבר לא תפור.

סיון יחיאלי: כל אחד אומר לך שההוא מסדר וההוא מסדר, אבל אתה בא אליו והוא אומר לך שאתה מסדר.

סיון יחיאלי: בסוף זה נשאר אצלנו וזה לא תפור.

סיון יחיאלי: לכן לעניין הזה צריך להקדיש את כל הנושא של הצטיידות ומערך חירום שהוא קרוב למקומות ויש לזה תשובות.

סיון יחיאלי: אלה גם תרופות וגם ציוד חירום.

סיון יחיאלי: זה רלוונטי מאוד למגזר הערבי, שם יש מעט מאוד מקלטים בבתים והרבה יותר מקלטים ציבוריים וזה רלוונטי גם לכל הקיבוצים והמושבים שנמצאים לאורך הגבול.

סיון יחיאלי: הנקודה האחרונה מבחינת מיגון.

סיון יחיאלי: אני מצטרף לדברים שנאמרו כאן.

סיון יחיאלי: מיליארד שקלים בשנה לאורך חמש שנים אמורים לייצר שינוי רדיקלי ואני חושב שצריך להקצות את זה מיידית.

סיון יחיאלי: אני חושב שהממשלה צריכה להקצות את הסכום הזה אבל לפני כן אני רוצה לומר שזה באמת לא מתקבל על הדעת שרוב מוסדות החינוך בטווח אפס עד ארבעה קילומטרים לא ממוגנים.

סיון יחיאלי: זה משהו שהדעת לא סובלת וזה צריך לקבל תיקון מיידי.

עמר בר-לב: אגב, בדרום בג"ץ הכריח את המדינה למגן את מוסדות החינוך.

סיון יחיאלי: כי הייתה שם זליגה.

סיון יחיאלי: אנחנו יודעים.

סיון יחיאלי: בסדר, אבל אתה מבין שהסיטואציה אחרת.

איילת נחמיאס ורבין: שם הלכו לבג"ץ.

סיון יחיאלי: נכון.

סיון יחיאלי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לסיים.

סיון יחיאלי: אני יודע שהקבינט מתכנן דיון ב-12 ביוני בנושא הזה ואני מקווה שהדיון הזה יוביל לכיוון של מיליארד שקלים בשנה ואם לא, אנחנו באמת תולים את יהבנו בך ובוועדה הנכבדה שאתה עומד בראשה.

סיון יחיאלי: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יורם ישראלי, ראש המועצה מטה אשר.

יורם ישראלי: אני רוצה להודות לך.

משה גפני: אנחנו יכולים לתת לכם אורחי כבוד בוועדת הכספים.

יורם ישראלי: כן.

יורם ישראלי: קיבלתי את הזימון לוועדה הזאת ביום חמישי ב-3:00 אחר הצהרים, הסתכלתי וראיתי שזה איסרו חג שבועות.

יורם ישראלי: אמרתי לעצמי שבטח היושב ראש יסכם את הדיון כאן ויאמר שאין לנו על מי לסמוך אלא על אבינו שבשמים.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: זה לא בגלל איסרו חג.

יורם ישראלי: לכן קבעת את זה באיסרו חג מתן תורה.

משה גפני: האמת היא התלבטתי האם לעשות ישיבה באיסרו חג.

משה גפני: אמרתי שנעשה את הדיון הזה שאני כבר מדבר עליו כמה ימים והדיון הזה הוא פיקוח נפש.

יורם ישראלי: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אתה צודק, אבל למה בחינוך החרדי אין היום חופש ובחינוך הממלכתי והממלכתי-דתי יש היום חופש?

איילת נחמיאס ורבין: אתה יכול לספר לי?

משה גפני: למה?

משה גפני: אשתי בחופש.

משה גפני: היא בחינוך העצמאי.

משה גפני: היא שאלה אותי למה אני לא בחופש.

לאה פדידה: הרב מוזס אמר שאין חופש.

משה גפני: מה שהוא אמר, אני לא יודע.

משה גפני: אשתי בחופש.

משה גפני: היא סגנית מנהל.

יורם ישראלי: זו סוגיה רצינית.

יורם ישראלי: שני דברים עקרוניים.

יורם ישראלי: אני לא אצטרף לכל הפרטים אליהם ירדו כאן לגבי התרופות וכולי.

יורם ישראלי: מי לא זוכר את התאריך המדויק כאשר מ-10 במאי או 9 במאי חל שינוי משמעותי בצפון.

יורם ישראלי: ברגע שמפקד האוגדה התקשר אלי ואמר לי שנהיה מוכנים כי הולכת להיות מכה ואנחנו הולכים לחטוף, וצריכים לדעת שמעכשיו זה הסידור, כי אנחנו עושים משהו – אנחנו נחטוף.

יורם ישראלי: זה שהם לא הצליחו, זה בסדר, אבל הם יצליחו ונגמרה המשוואה שאנחנו עושים והם לא מחזירים.

יורם ישראלי: אם כן, קודם כל, נגמר העידן הזה וצריך לחשוב יותר ברצינות כי הטבע שלנו הוא שאם לא קורה משהו, אפשר לגלגל את זה למחר.

יורם ישראלי: דבר שני.

יורם ישראלי: שמעתי כאן איזה ערבוב, שהאוצר מערבב את תקציב הביטחון עם תקציב המיגון.

יורם ישראלי: מה שאותי כמי שהשתתף בכל מלחמות ישראל הכי מטריד זה בכמה ימים אנחנו מסוגלים לחסל את לבנון/חיזבאללה.

יורם ישראלי: אני מוכן לעשות את המאמץ, לשבת מתחת לאדמה, רק תנו לצה"ל לנצח.

יורם ישראלי: העניין הזה שעליו אנחנו מדברים היום של תנו לצה"ל לנצח, לצה"ל יהיה קשה לנצח כי יהיו עשרות ומאותה הרוגים בעורף.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

יורם ישראלי: זאת תופעה בצפון שהיא לא תופעה שמתרחבת.

יורם ישראלי: אנחנו יודעים את גבולות המשחק.

יורם ישראלי: כמה בתי ספר, כמה גנים, כמה מוסדות ציבור וכמה יחידות דיור צריך למגן.

יורם ישראלי: שימו פעם אחת את התקציב ונגמור עם זה.

יורם ישראלי: אני בונה עכשיו שני בתי ספר חדשים, כולם ממוגנים כי הם נבנים מחדש אבל בישנים התלמידים שוכבים מתחת לכיסאות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיכל פנט פלג.

משה גפני: אני רואה שאת מנשים עושות שלום.

משה גפני: אנחנו עוסקים רק במיגון.

משה גפני: למה גברים לא עושים שלום?

מיכל פנט פלג: יש גברים שעושים שלום.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם אפשר בקצרה.

משה גפני: אני מאפשר לכולם לדבר.

מיכל פנט פלג: אדוני היושב ראש, הדברים אני הולכת לומר קשורים מאוד למיגון כי מיגון עושים לקראת מלחמה.

מיכל פנט פלג: כולם כאן מדברים על המלחמה הבאה וחלק דיברו – חיים ילין לא כאן – על המלחמה שאחריה.

מיכל פנט פלג: הוא אמר שהמיגון לא יהיה מוכן למלחמה הבאה ואולי יהיה מוכן למלחמה שאחרי המלחמה הבאה.

מיכל פנט פלג: זאת אומרת שכולם מתייחסים למלחמה כאירוע הכרחי.

מיכל פנט פלג: כל כמה שנים יש מלחמה בארץ והמלחמה היא לא אסון טבע אלא היא מעשה ידי אדם, או קובעי החלטות אצל האויב או קובעי החלטות אצלנו, אבל מישהו מחליט על מלחמה.

מיכל פנט פלג: מלחמה לא רק עולה בדם אלא גם בדמים והוועדה הזו עוסקת בדמים, בהרבה מיליארדים.

מיכל פנט פלג: ישראל יכולה למנוע מלחמה והיא צריכה למנוע את המלחמה הבאה.

מיכל פנט פלג: הדרך הטובה ביותר לעשות זאת היא קודם כל לשנות את התפיסה, לא רק להתכונן למלחמה אלא אם יהיה דיון כל כך רציני מה עושים כדי למנוע את המלחמה הבאה, אני בטוחה שישראל, כמו שאמרת, מדינה חזקה - - -

קריאה: הרוצה שלום ייכון למלחמה.

מיכל פנט פלג: הדרך הנכונה ביותר למנוע את המלחמה בצפון היא לסיים את הסכסוך עם הפלסטינים בהסכם מדיני.

קריאה: לא.

קריאה: זה לא קשור.

מרדכי יוגב: הדברים שלך לא רלוונטיים.

משה גפני: אני הבנתי שזה מה שהיא הולכת להגיד.

משה גפני: גברת פלג, אני אאפשר לך לסיים את הדברים אבל אני רוצה שתדעי, אולי את לא מכירה כל כך את מבנה הכנסת, שאנחנו עוסקים לא במדיניות – במדיניות עוסקת ועדת חוץ וביטחון – אלא בדברים מאוד פרוזאיים.

משה גפני: יכול להיות שמי מחברי הוועדה, עמדותיו המדיניות כשלך והוא מסכים שצריך לנהל משא ומתן, אבל אנחנו עוסקים כאן בכסף.

משה גפני: כל עוד המדינאים לא יצליחו לעשות שלום, לא חשובה הסיבה לכך, אנחנו צריכים כסף למגן את האנשים וזאת העבודה שלנו.

משה גפני: מה שאת אומרת, אלה יכולים להיות דברי חכמה, אבל לא כאן.

משה גפני: תאמרי את המשפט המסכם.

מיכל פנט פלג: על ידי הסכם עם הפלסטינים כל מערך הכוחות במזרח תיכון ישתנה לטובתנו ונוכל למנוע את המלחמה הבאה.

מיכל פנט פלג: תראו עכשיו איך עושים שלום בצפון קוריאה.

משה גפני: זה רחוק מדי.

עודד פורר: בואו נחכה לראות את ההסכם.

מיכל פנט פלג: השלום אפשרי לפחות כמו המלחמה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני בעד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני בעד שלום.

קריאה: אבל אל תעכב את המיגון, עד שיגיע השלום.

משה גפני: לכן אמרתי לה.

משה גפני: יכולים להיות אתה בנושא המדיני.

משה גפני: משרד הביטחון.

משה גפני: נאמרו כאן כמה דברים.

משה גפני: תדעו, אני לא הולך להרפות מהעניין הזה.

משה גפני: היום אני נפגש גם עם שר האוצר ואני הולך לדבר אתו על מה שהיה כאן בדיון.

עמר בר-לב: רק שתדע שהשר מסכים לכל מילה.

משה גפני: מסכים לכל מילה, הפירוש הוא שצריך העברה.

משה גפני: יש כאן שני דברים.

משה גפני: יש דבר אחד שכנראה תאמר שיש תכנית בסך 6 מיליארד שקלים, 7 מיליארד שקלים, אבל אתה לא מוסמך להחליט בעניין הזה.

משה גפני: אבל יש דברים שהם בסמכותכם.

עמיר פרץ: אתה הולך לפגוש את שר האוצר.

עמר בר-לב: אני דיברתי על שר הביטחון.

עמר בר-לב: התכוונתי לשר הביטחון.

עמיר פרץ: אתה צודק והוא צודק.

עמר בר-לב: הכול בסדר, שהאוצר ייתן את הכסף.

משה גפני: יש דברים שהם תחת פיקודכם ממש.

משה גפני: אני לא יודע מה התשובות שתתנו אבל יש דברים שצריך להיערך אליהם כמו הנושא של ההתרעה.

משה גפני: התרעה מיידית, הדבר הפשוט ביותר שקיים בדרום וזה לא הרבה כסף ולא נמצא בסדרי גודל עליהם דיברנו במיגון.

משה גפני: יש את הנושא של היערכות, איך מביאים אוכל כשיש התקפת טילים קשה.

משה גפני: מה עושים עם אלה שהם מוגבלים בפינוי, נכים, יתומים, אנשים שהיכולות שלהם הן יכולות מאוד מוגבלות והשאלה מה עושים עם המקרים האלה.

משה גפני: יש דברים שהם אינם כסף.

משה גפני: הדבר השני כמובן והחשוב ביותר הוא הנושא של המיגון.

משה גפני: אני אומר לכם שהיה כסף היום.

משה גפני: אני לא רוצה לפתוח פה אבל אם חס וחלילה היה קורה משהו, מה שקרה בדרום, אני יודע שיש כסף.

משה גפני: קודם כל, תענה בבקשה לחלק הראשון, האם אתם נערכים למצב כזה, כן או לא, ומה לגבי הדבר הגדול.

משה גפני: אחרי כן נעבור כמובן לצימוק שבעוגה, למשרד האוצר.

גולן ואך: ראש מחלקת מיגון.

גולן ואך: אני אענה על ראשון-ראשון.

גולן ואך: ראשית, נושא ההתרעה הוא חלק אינטגרלי ממה שנקרא תפיסת ההתגוננות בעורף.

גולן ואך: כפי שאמר כאן סיון, בשעה שאדם שומע את ההתרעה, הוא נכנס למרחב מוגן.

גולן ואך: ההדרכה או ההסברה היא השלם.

גולן ואך: זאת אומרת, יש כאן בעצם שלושה מרכיבים כאשר האחד הוא המוכנות המנטלית או ההסברתית-הדרכתית של האזרח, השני הוא סיפור התרעה והשלישי הוא סיפור המיגון.

גולן ואך: יש את יתר הצרכים שהם איך מביאים לו אוכל בשעה שהוא נמצא שם, איך מפנים אזרחים כאלה ואחרים, שזה נדבך משלים של כל התפיסה הזאת.

גולן ואך: בסך הכול התפיסה הזאת היא תפיסה שהיא מאורגנת והיא מסודרת ואנחנו למעשה מצויים על כל הפערים ומבינים את כל הפערים שקיימים.

גולן ואך: בנושא התרעה.

גולן ואך: קיימת היום התרעה לכל האזרחים כאשר יש פערים בצפון שמציבים אותם מדרגה אחת מתחת למדרגה שמדינת ישראל הציבה אותה בעוטף עזה.

גולן ואך: הפערים הללו, אני לא אגע בתקציבים, דיברו עליהם קודם לכן יש תכנית התרעה כוללת, מתוכה במידה ורוצים להציג בצורה ממוקדת מה בדיוק התכנית, אבל אני חושב שזה באמת השלב הראשון, זה כיסוי פערי התרעה או בעצם יצירת – אני קורא לזה – בין ה-15 ל-20 שניות לישובים שהם קרובים לגבול כאשר היום ההתרעה עצמה היא התרעה.

משה גפני: אתה לא רגיל להיות כאן בוועדה.

משה גפני: התפיסה שלי היא מאוד מוגבלת.

משה גפני: אני לא כל כך מבין מה שאומרים לי וצריך להסביר לי בדיוק.

משה גפני: אתה עכשיו אומר לנו מה צריך או אתה אומר לי מה יש?

משה גפני: יש התרעה מהירה?

גולן ואך: בדיוק המשפט הזה.

משה גפני: אני פשוט לא קולט כל כך מהר.

גולן ואך: ההתרעה היום בצפון נעשית בסמוך לנפילה.

גולן ואך: זאת אומרת, אין לאזרח את משך הזמן הנדרש להיכנס למרחב המוגן.

משה גפני: ההתרעה שיש בדרום, יש בצפון?

גולן ואך: לא.

משה גפני: למה?

גולן ואך: כיוון שהתפתחה יכולת טכנולוגית מסוימת, ניתנה יכולת טכנולוגית מסוימת, הוסטו תקציבים לעוטף עזה כדי לייצר משך זמן לאזרח להיכנס למרחב המוגן.

משה גפני: טוענים אנשי הצפון, בצדק, וגם אנחנו סבורים כך, שצריך שתהיה את אותה התרעה גם בצפון בגלל שיש ישובים שהם ממש סמוכים לגבול ואין להם את ההתרעה הזאת.

קריאה: והאיום הוא כפול ומכופל.

משה גפני: ההתרעה הזאת עולה 65 מיליון שקלים.

משה גפני: 70 מיליון שקלים.

משה גפני: אין לך 70 מיליון שקלים?

גולן ואך: לא.

גולן ואך: היה תר"ש - --

משה גפני: לא שאלתי למה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זאת תשובה.

משה גפני: יש אמירה בגמרא שאומרת שאם אין, אף אחד לא מתווכח אתך.

משה גפני: תכף נלך למי שצריך לתת.

גולן ואך: לגבי הדבר הבא, סיפור ההיערכות.

גולן ואך: כל מה שקשור לפינוי ואספקת מזון וכדומה, זה בחצר שלנו יחד עם רח"ל.

גולן ואך: זה באחריותנו ואנחנו נעשה את הדברים בצורה הכי טובה.

גולן ואך: יש דברים שנמצאים אצלנו ואנחנו לא באים עם זה לוועדה.

משה גפני: אבל תגידו לנו.

משה גפני: אנחנו מתחילים להיות מודאגים.

גולן ואך: אני אומר שוב, אלה דברים שקשורים לאחריות שלנו.

משה גפני: אני מבקש לדעת.

משה גפני: אתה אומר שזה נמצא בחצר שלכם ואתם נערכים לעניין הזה.

גולן ואך: נכון.

משה גפני: אתם אמורים לעשות את זה יחד עם רח"ל ואני מניח יחד עם הרשויות המקומיות.

משה גפני: אני מבקש אם אפשר רק להגיד לי שזה הושלם.

משה גפני: שאת ההיערכות הזאת סיימתם.

גולן ואך: לדבר הזה יש לוחות זמנים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לי יש לוחות זמנים בכל מיני נושאים ואני בודק בסוף הזמן האם זה באמת התרחש.

משה גפני: לוחות זמנים לא חשובים לי כיוון שאני סומך עליכם אבל אני מבקש שתגידו לי ברגע שזה יסתיים ונערכים לעניין הזה ואני יודע שמבחינת העניין נשאר לנו רק הנושא של התרעה שאין לו כסף.

קריאה: של המיגון.

משה גפני: חוץ מהמיגון.

משה גפני: אמרתי קודם החלק הזה של ההרתעה.

משה גפני: לכן ביקשתי שמשרד הביטחון יתייחס.

איציק שמולי: בחלק הזה אתה מתכוון לפינוי אוכלוסייה?

עודד פורר: הוא מתכוון למערכת ההתרעה שתיתן יותר זמן לאזרחים.

משה גפני: כל הדברים, חוץ מהמיגון.

משה גפני: המיגון עולה כמה מיליארדי שקלים שאני עוד לא יודע בדיוק כמה, 5 מיליארד בתכנית רב שנתית או 6 מיליארד שקלים.

משה גפני: יש עוד דברים.

גולן ואך: נכון.

משה גפני: התרעה וההתרעה לא עולה כסף רב ואני לא מזלזל בכסף הזה.

משה גפני: פינוי, איך עושים פינוי של נכה?

משה גפני: איך מביאים מזון למקום בו יש בעיות מול ראשי הרשויות?

משה גפני: זה משרד הביטחון.

עמיר פרץ: זה לא הכול משרד הביטחון.

עמיר פרץ: יש חלוקה.

עמיר פרץ: משרד הרווחה אמור להגיש לנו תכנית איך הוא מפנה את האזרחים.

משה גפני: אבל משרד הביטחון הוא המתכלל.

קריאה: משרד הביטחון מתכלל את המשרדים האחרים.

מרדכי יוגב: אין כרגע סירקולציה בין רח"ל לבין מה שהיה השר להגנת העורף.

עמיר פרץ: אני רק אומר שלא פרק את כל העסק.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב אדוני היושב ראש שיש בעיה שרח"ל נמצאת עכשיו במדרון אחורי, שהיא הייתה אמורה לתכלל את כל הגורמים השונים.

מרדכי יוגב: היא בסבב טיפול ג'.

עמיר פרץ: אבל יש לך כאן

עמיר פרץ: גם את משרד הפנים שצריך לתת תשובות, גם את משרד הרווחה וכל משרד ממשלתי חייב לתת תשובה.

עמיר פרץ: אי אפשר להשאיר את זה לראש הרשות שבסוף מחפש את כולם כשהמרגמות באוויר.

מיקי לוי: יש לך למטה מה אומר שר הביטחון.

משה גפני: כן.

משה גפני: ראיתי.

גולן ואך: לגבי נושא המיגון, קודם כל, יש למדינת ישראל ולפיקוד העורף - - -

משה גפני: מי עומד בקשר עם המשרדים?

גולן ואך: פיקוד העורף יחד עם רח"ל שעכשיו נמצאים בסוף תהליך של הסדרה בין גופית, בין ארגונית, ובאמת אני חושב שגם שיתוף הפעולה שקיים היום הוא מצוין והוא יהיה טוב יותר גם בעתיד.

גולן ואך: יחד עם כל משרדי הממשלה – משרד הפנים שנוכח כאן ונמצא אתנו בכל התכניות, משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד הרווחה, אנחנו כמובן בשיתוף פעולה גם עם האוצר, מרכז השלטון המקומי.

גולן ואך: אני לא חושב שיש משהו בדבריי שיפתיע מישהו מהאנשים שנמצאים כאן.

גולן ואך: נעשו לא מעט פעולות לאורך השנים האחרונות, בחלקם היינו שותפים פעילים וראינו באמת את התוצאות שציינו אותן במיגון עוטף עזה, מיגון של תשתיות לאומיות כאשר לא מזמן גם תוקצבו, עוד סדר גודל של כמעט 200 מיליון שקלים למיגון התשתיות הנוספות.

גולן ואך: מוסדות חינוך ברמת הגולן - שזה היה תחילתו של תהליך שמקדים תרופה למכה - יחד עם משרד החינוך כמעט נמצאים בסופו של מיגון, גני הילדים ובתי הספר עם התכנית האחרונה של ה-150 מיליון שקלים.

גולן ואך: כאן אני חושב שזאת דוגמה מצוינת לכך שמדינת ישראל טיפין טיפין עשתה את זה בזמן ולכן היום אנחנו נמצאים במקום אחר.

גולן ואך: לגבי המיגון.

גולן ואך: נאמרו כאן המון דברים.

גולן ואך: אני אומר את זה עכשיו כרמ"ח מיגון, אמירה מאוד מאוד ברורה.

גולן ואך: מיגון פרטי, הממ"ד לכל בית אב, זה הפתרון לאזרח לשעת חירום.

גולן ואך: שלא נתבלבל, יש הרבה צרכים, גם גני ילדים זה חשוב, גם מוסדות חינוך זה חשוב וכדומה.

גולן ואך: כשאני מדבר על יכולת העורף מחר בבוקר, אתמול, להיערך למלחמה, לתפקד במלחמה, זה שהאזרח נמצא בביתו במרחב מוגן.

גולן ואך: למה?

גולן ואך: כיוון שזה מחולל את כל השרשרת.

גולן ואך: משפחות יכולות להיות בבית, רופא יכול לצאת הביתה בשעה שהילדים שלו מוגנים ואז יתר התהליך או יתר הרציפות התפקודית מתאפשרת.

גולן ואך: דבר שני, זה לא מעמיס על המדינה.

עמר בר-לב: כבוד היושב ראש, זאת אמירת מפתח מקצועית ורצינית.

גולן ואך: העובד יכול להישאר במפעל וזה בשעה שמדברים על מערכה.

גולן ואך: אנחנו לא מדברים על מערכה שהיא רק בצפון אלא מדברים על מערכה שהיא כלל ארצית.

גולן ואך: בשעה שיישובי הצפון נשארים בבתיהם ולא מתפנים דרומה, הצירים נשארים פנויים כדי שצה"ל יוכל להגיע צפונה ויישובי המרכז ערוכים לקבל את אזרחיהם ולא לקבל את אזרחי הצפון.

גולן ואך: כאשר אנחנו מדברים כרגע על המיגון הפרטי, המספרים עצמם הם מספרים – אני חושב, אם מסתכלים על לפי מדרגות – מנותחים לרמת הבית.

גולן ואך: כאשר אנחנו מסתכלים על מדרגת האפס-אחד, מדרגת הקילומטר מהגדר, יש בסך הכול 413 בתי אב ללא ממ"ד.

גולן ואך: 413 בתי אב שזה 41.3 מיליון שקלים.

גולן ואך: כאשר אנחנו מסתכלים על כל מדרגת האפס-ארבע, מדובר על 420 מיליון שקלים.

גולן ואך: זה הסיפור.

גולן ואך: 420 מיליון שקלים לכל התושבים שהם ללא מיגון פרטי בדרגה אפס-ארבע.

גולן ואך: וכן הלאה וכן הלאה.

משה גפני: לא וכן הלאה וכן הלאה.

משה גפני: תגיד מה.

גולן ואך: עד היכן אתה רוצה שאני אפרט?

משה גפני: עד לעוטף עזה.

יורם ישראלי: אפס-ארבע אצלנו זה כמו אפס-תשע.

גולן ואך: אפס-אחד – אנחנו מדברים על 413 בתי אב שזה 41.3 מיליון שקלים.

גולן ואך: אפס-ארבע – מדובר על 425 מיליון שקלים, 4,250 בתי אב.

גולן ואך: ארבע-תשע – 12,600 בתי אב כפול 100,000.

גולן ואך: 1,2 מיליארד שקלים.

גולן ואך: תשע-עשרים – 36,000 בתי אב.

גולן ואך: עשרים-ארבעים – סדר גודל של 100,000 בתי אב.

גולן ואך: אנחנו סבורים, וזה גם עלה במסגרת המלצות ועדת 2025, שלא נכון וגם לא צריך לתת לכל אזרח מענק של מאה אחוזים.

גולן ואך: לא צריך.

גולן ואך: עוטף עזה היה במציאות אחרת ולכן כל אזרח, מדינת ישראל בעצם הוציאה את התקציב של מאה אחוזים מימון.

גולן ואך: בהמלצות הוועדה אנחנו המלצנו שהקרובים, סדר גודל של עד אפס-ארבע יקבלו מאה אחוזים מימון.

גולן ואך: יש המלצות ועדה שדיברה על אשכול סוציו אקונומי.

איל בן ראובן: הגיוני, נכון ורציני.

משה גפני: אתה תוכל לדווח לנו כשהעניין יושלם?

משה גפני: אני מדבר על ההיערכות.

משה גפני: על התכניות עליהן דיברת.

קריאה: יש תכנית?

גולן ואך: יש תכנית לרמת כל מרכיב ומרכיב, לא רק שלמיגון.

גולן ואך: לגבי התכנית של הפינוי, אספקה וכדומה, יש תכנית לדבר הזה ויש לזה לוחות זמנים.

גולן ואך: אם הוועדה תרצה, אנחנו נעביר.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא ארצה.

משה גפני: אני הייתי מעדיף לא לעסוק בזה.

עמיר פרץ: אני נתתי להם 60 ימים.

משה גפני: אני הייתי מעדיף לא לעסוק בזה, אבל אני כבר שם.

משה גפני: אני מבקש דיווח כי אם לא יהיה דיווח, אני אומר שלא עשיתם כלום.

משה גפני: יש לי פה גדול.

משה גפני: אני מבקש שלא תעשו את זה.

עמיר פרץ: אנחנו בוועדה הקצינו להם 60 ימים.

משה גפני: נחכה לזה.

משה גפני: אני רוצה דיווח.

קריאה: אני שאלתי לגבי תכנית כספית.

משה גפני: מר גולן, אני מודה לך.

משה גפני: אתה תצטרך לדווח לוועדת המשנה של עמיר פרץ.

משה גפני: אני היום הצטרפתי כעוזר שלו ואני רוצה לדעת האם הנושא הזה אכן עומד בלוחות הזמנים וזה מסודר.

משה גפני: כשאין כסף, אומרים שאין כסף, אבל כאן לא נגיד כלום אלא נגיד שאנשים לא עשו את עבודתם ואני לא רוצה להגיד את זה כי אני מכבד אותך ואני רוצה לומר שעשיתם את עבודתכם.

משה גפני: עכשיו צריך להביא כסף.

משה גפני: משרד החינוך.

משה גפני: אתם ממוגנים?

שאלתיאל רם: ממוגנים טוב.

משה גפני: אתם ממגנים גם בצפון?

משה גפני: מה המצב?

שאלתיאל רם: אנחנו שותפים מלאים לכל התכנית והולכים יד ביד עם מחלקת מיגון של פיקוד העורף/משרד הביטחון.

שאלתיאל רם: אנחנו עכשיו עובדים על תכנית של מיגון מוסדות חינוך, בשלב ראשון השלמת פערי מיגון של מוסדות חינוך מיוחד, כ-23 מוסדות, ובשלב שני שיפור מיגון של 35 מוסדות חינוך רגיל שבעצם זה הטווח של ה-20 קילומטרים כפי שמשרד הביטחון מגדיר.

משה גפני: זאת אומרת, אם חס וחלילה יהיה מחדל במשרד הביטחון, אתם שותפים למחדל.

שאלתיאל רם: לא זה מה שנאמר.

משה גפני: אבל זה מה שיצא.

שאלתיאל רם: שיתוף הפעולה מחייב ששני משרדים פועלים.

איל בן ראובן: מי דואג לגני הילדים?

משה גפני: משרד החינוך הוא משרד מכובד ומותר לו לומר שאם יש בעיה, הוא שותף לפיקוד העורף אבל הוא התריע ולא נענה.

איל בן ראובן: מי דואג היום לגני הילדים?

איל בן ראובן: המספרים מטריפים את השכל.

איל בן ראובן: גני הילדים שאינם ממוגנים, אנחנו מדברים על מאות רבות של גני ילדים שאינם ממוגנים היום.

איל בן ראובן: הילדים נשכבים מתחת לשולחן ואלה ילדים בני שלוש.

שאלתיאל רם: משרד החינוך, כמו ציין גולן, ברמת הגולן, על פי הגדרת האיום של משרד הביטחון שהוא אמון עליה, כן להכניס לתכנית את מיגון גני הילדים ולפי הגדרות משרד הביטחון אנחנו ממגנים את בתי הספר יחד אתם.

שאלתיאל רם: כפי שציינתי, מדובר בסדר גודל של 58 בתי ספר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד הבריאות.

בני דוידזון: אני מנהל אגף לשעת חירום ואבי בן זקן אחראי על התכנון והבינוי של משרד הבריאות.

משה גפני: אני רוצה לדעת אם משרד הבריאות מרוצה מהמצב.

אבי בן זקן: סמנכ"ל פיתוח במשרד הבריאות.

אבי בן זקן: בבתי החולים של אפס עד 20, רובם הגדול, הפונקציות שהוגדרו ממוגנות באופן מלא.

אבי בן זקן: בבתי החולים שחסר מיגון ניתנו יחד עם פיקוד העורף פתרונות לרציפות תפקודית.

אבי בן זקן: כלומר, מקומות אליהם יהיה ניתן לפנות את הטיפולים הנמרצים או את הפגיות במקרה של חירום ואלה פתרונות שניתנו לטווח הזמן המיידי.

אבי בן זקן: כלומר, המימוש שלהם הוא בחודש-חודשיים הקרובים.

אבי בן זקן: יש לנו תכנית שאושרה על ידי סגן השר ליצמן לפיתוח בטווח הזמן הבינוני והארוך שנותנת מענה למיגון.

אבי בן זקן: אם תרצו, אני יכול לפרט.

מרדכי יוגב: כמה כסף יש שם?

אבי בן זקן: עשרות מיליוני שקלים.

סאלח סעד: מה אתה יכול לומר לנו על בית חולים זיו?

אבי בן זקן: בית חולים זיו בצפת, אנחנו כרגע בבינוי של טיפול נמרץ, השלמה של הבינוי של הטיפול הנמרץ.

אבי בן זקן: ניתן מענה לטווח הזמן המיידי למיגון של הטיפול הנמרץ במרתפים של בית החולים.

אבי בן זקן: יש שם חדרי ניתוח ממוגנים וסגן השר אישר לתכנן ולפתח עוד חדרי ניתוח ולמגן גם אותם.

אבי בן זקן: המלר"ד של בית החולים זיו בצפת ממוגן באופן מלא.

אבי בן זקן: בניין הילדים של בית החולים זיו בצפת ממוגן באופן מלא.

אבי בן זקן: יש שם פער במחלקות הכירורגיות ואנחנו עושים תכנית שעלותה מאות מיליוני שקלים.

סאלח סעד: בעת מלחמה או מבצע, כמה מיטות בבית החולים הזה יהיו ממוגנות?

אבי בן זקן: לבית החולים זיו בצפת יש תקן מיטות בחירום של 550 מיטות.

סאלח סעד: עכשיו יש מענה ל-500 מיטות?

אבי בן זקן: לא.

סאלח סעד: אדוני היושב ראש, הנתונים ממש לא מדויקים.

מרדכי יוגב: מחלקות האשפוז לא ממוגנות.

אבי בן זקן: יש אשפוז ממוגן מלא ומשולב, גם כימי וגם לפגיעות בליסטיות של 100 מיטות.

סאלח סעד: זה רק באודיטוריום.

אבי בן זקן: לא רק באודיטוריום.

אבי בן זקן: חוץ מהאודיטוריום.

סאלח סעד: והמיון הקדמי של קריית שמונה?

אבי בן זקן: הוא ממוגן.

אבי בן זקן: הוא מיון ממוגן מלא.

אבי בן זקן: המיון הקדמי של קריית שמונה ממוגן מלא.

סיון יחיאלי: יש חולי דיאליזה, יש חולים כרוניים, יש תרופות, יש מיליון דברים שהם רחוקים מלהיות סגורים.

משה גפני: אני לא יכול להמשיך את הדיון הזה.

מרדכי יוגב: גם בנהריה.

משה גפני: הדיון תוכנן לשעה.

משה גפני: משרד האוצר, בבקשה.

עלי בינג: רכז ביטחון, אגף התקציבים באוצר.

עלי בינג: כפי שאמר היושב ראש, השנה לראשונה הוקצו 150 מיליון שקלים לטובת מיגון הצפון.

עלי בינג: בזכות ה-150 מיליון שקלים אלה בעצם התקציב שדובר - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: אישרנו את זה כאן.

עלי בינג: אני יודע.

עלי בינג: הוועדה הזאת אישרה גם את ההרשאה וגם את המזומן.

משה גפני: מדברים על זה שלא מאשרים 6 מיליארד שקלים והוא אומר שאישרנו 150 מיליון שקלים.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: באמת.

קריאה: לשנת 2019?

עלי בינג: ל-2018.

משה גפני: ל-2018.

משה גפני: אישרנו את זה כאן.

משה גפני: זאת הייתה העברה שמשרד האוצר העביר.

עלי בינג: התקציב הזה יוצא לפועל בימים אלה.

עלי בינג: אנחנו מקבלים דיווח מפיקוד העורף.

עלי בינג: גולן לא השלים את האמירה הזאת אבל במסגרת התקציב הזה כלל המקלטים הציבוריים - תקן אותי אם אני לא מדייק - אפס עד 20 יהיו בכשירות מלאה.

עלי בינג: במערכות הבריאות כל הצרכים החיוניים יהיו מוכנים מבחינת מיגוניות וכיוצא בזה.

עלי בינג: מעבר לזה חשוב לי לומר בהקשר לדבריו של חבר הכנסת פורר, לא היה שום קיצוץ בסיכום התקציבי.

עלי בינג: במסגרת הסיכום התקציבי הוסכם שיש הפחתות רוחביות והן היו.

עלי בינג: מעבר לזה לא היה אף קיצוץ נוסף.

עלי בינג: חשוב לומר שמשרד הביטחון הוא המשרד שאמון על הנושא.

עלי בינג: כפי שאתם יודעים, למשרד הביטחון יש תקציב די משמעותי.

עודד פורר: האמירה הזאת לפיה במשרד הביטחון יש תקציב משמעותי, גם במשרד החינוך יש תקציב משמעותי.

עודד פורר: לשם מה בכלל פונים לאוצר?

עודד פורר: יש שינוי מז'ורי מבחינת מפת האיומים.

עודד פורר: הרי מפת האיומים שאנחנו מתייחסים אליה היום היא לא מפת האיומים שהייתה לפני חמש ושש שנים.

עלי בינג: בכל מקרה, ה-150 מיליון שקלים הם תוספת מעל הסיכום והם תוספת שסוכמה בין שני המשרדים ממש לפני התקציב האחרון והוקדמה כבר ל-2018 כדי שבאמת המיגון יתחיל.

עלי בינג: כפי שנאמר, אנחנו ממשיכים בעבודת המטה המשותפת לקראת הקבינט הקרוב ובאופן כללי לקראת סוג של בניית תר"ש עורף.

משה גפני: ההתרעה עליה מדובר, ה-100 מיליון שקלים או קצת פחות, יש אפשרות לקבל את הכסף?

עלי בינג: אני לא מכיר פנייה כזאת.

משה גפני: מה זאת אומרת אתה לא מכיר?

עלי בינג: מעבר לדיון היום.

עודד פורר: פעם ראשונה שאתה שומע על העניין הזה?

עלי בינג: על ההצעה הכספית הזאת.

עלי בינג: כן.

עמיר פרץ: שמעת את זה לפני שבוע בוועדה.

עלי בינג: בוועדה.

עמיר פרץ: הוא היה בוועדת המשנה.

עלי בינג: הייתי בוועדה של חבר הכנסת פרץ.

עלי בינג: אנחנו כמובן ממשיכים בשיח המשותף של המשרדים ונראה ביחד איך אפשר לתת מענה גם לזה.

עמיר פרץ: האם אתם עוסקים במשרד האוצר בשאלת המיגון הפרטי או בכלל לא?

עלי בינג: אני חושב שגם התייחסתי לזה בוועדה הקודמת בראשותך.

משה גפני: תגיד עכשיו עוד פעם.

עלי בינג: אני אומר.

עלי בינג: אחד, עוסקים.

עלי בינג: כפי שנאמר בהחלטת ממשלה 2025 הוקם צוות.

עלי בינג: מבחינת מקור תקציבי, כרגע אין וזה גם מה שאמרתי בוועדה הקודמת.

עלי בינג: מה שכן, היו המלצות נוספות שלצערי עדיין לא יושמו.

עלי בינג: אנחנו חושבים שצריך ליישם אותן.

עלי בינג: הן נותנות תמריצים לבניית ממ"דים.

עלי בינג: לדעתנו צריך ליישם אותן בהקדם.

עלי בינג: הן בוודאי בעלות ערך בהיבט של הפרט.

עודד פורר: צריך לזכור שהעניין הזה של המיגון נותן מענה לעוד איום שלא דיברנו עליו כאן וזה האיום של רעידות אדמה.

עודד פורר: האזור הזה שאנחנו מדברים עליו, אזור הצפון, דווקא באזורים האלה הוא אזור מועד לפורענות במובן הזה.

עודד פורר: התכנית של הממשלות – לא הממשלה הזאת ספציפית – של תמ"א 38, נכשלה בעניין המיגון.

עודד פורר: כשאתה ממגן את הצפון לטובת האיומים שמענו כאן, אתה גם ממגן אותו כמיגון לאותן רעידות אדמה עליהן דיברנו.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: אני אבקש ממך, לגבי הנושא של ההתרעה, אותם 100 מיליון שקלים, אני מבקש תשובה.

משה גפני: אני מבקש שתבדוק עם הממונים עליך.

משה גפני: אלה דברים שצריך שייעשו מיד.

משה גפני: הם לא יכולים לחכות למסקנות של צוות.

משה גפני: בסופו של דבר אם חס וחלילה יקרה משהו, יהיה כסף ויבנו ויעשו את הכול.

משה גפני: אנחנו מבקשים לעשות זאת קודם.

משה גפני: לגבי ההתרעה.

משה גפני: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת בעליל.

משה גפני: לא יכול להיות.

משה גפני: אנחנו נצטרך בסוף לא להעביר כאן דברים שאתם מבקשים עד שלא יעבור הכסף הזה.

משה גפני: אני מבקש שתפנה לממונים עליך.

משה גפני: יש כאן דבר שהוא חד משמעי ברור וברור שצריך את ההתרעה הזאת לסדר כפי שזה קיים בדרום.

משה גפני: לגבי הדברים האחרים.

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים התרשמנו שאין דיון אמיתי לגבי הנושא של מיגון הצפון ומדובר במיגון הצפון על כל המשתמע מכך.

משה גפני: מיגון הצפון, הכוונה כמו שנאמר כאן על ידי גולן, שזה נכון, שצריך שיהיה מיגון פרטי של הבתים כדי שהעסק לא ייעצר שם בגלל שיש עימות או בגלל שיש מצב שבו הכבישים פתאום יהיו חסומים מכיוון שאנשים יברחו וייסעו.

משה גפני: המיגון הפרטי הוא מיגון ואנחנו כולנו מסכימים עם הרעיון הזה על אף שאנחנו סבורים שצריך למגן את כולם כמו בעוטף עזה, אבל המיגון הפרטי הוא מיגון שצריך להיעשות.

משה גפני: אני מבקש, בינג, שהמיגון הזה ייעשה.

משה גפני: אנחנו רואים בחומרה את המצב הזה שמדינת ישראל , או יותר נכון ממשלת ישראל, איננה ערוכה לתופעה הזאת שכולנו חיים אותה.

משה גפני: אנחנו יודעים מה שקורה.

משה גפני: אנחנו מדינה שידענו למגן את הדרום כמו שצריך.

משה גפני: לפני מיגון הדרום היו כאן ספקות לגבי המיגון הזה, האם אפשר, האם אי אפשר, האם זה עולה הרבה כסף וכל מה שנלווה לעניין הזה ובסוף הכול נעשה ואנחנו מברכים על כך ואנחנו שמחים שזה אכן מצב שבו גם כאשר יש עימות בדרום, החיים ממשיכים והכול ממשיך.

משה גפני: גם מערכת החינוך עובדת, גם החקלאים עובדים והכול עובד.

עמיר פרץ: גם המפעלים.

משה גפני: המפעלים עובדים.

משה גפני: התעשייה עובדת.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שאם חס וחלילה זה לא היה קורה, המציאות הייתה הפסד כספי למשק הישראלי שהוא הרבה יותר ממה שעלה המיגון.

משה גפני: זה ברור לחלוטין.

משה גפני: התופעה הזאת שלא מדברים על הצפון, זה ראש קטן.

משה גפני: זה מצב שאי אפשר לסבול אותו.

משה גפני: היה על זה דוח של מבקר המדינה, הייתה אמירה של שר הביטחון, העביר לי מיקי לוי וזה נכון.

משה גפני: אנחנו רואים את המצב הזה בחומרה רבה.

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים, אנחנו מצטרפים לוועדת המשנה למיגון העורף בראשותו של עמיר פרץ בוועדת חוץ וביטחון.

משה גפני: אני מבקש דיווח בתוך 60 ימים על כל העניין הזה, גם האם הושלמה ההיערכות של פינוי, של אספקה, של תרופות, של אנשים מוגבלים, שזה לא קשור לנושא של הכסף אבל זה קשור להיערכות שצריכה להיעשות מול המשרדים, כאשר גם משרד האוצר בעניין הזה אבל גם המשרדים האחרים ומוביל את זה פיקוד העורף במשרד הביטחון.

משה גפני: לגבי הנושא של המיגון.

משה גפני: תהליך שיצטרך להיות תהליך רב שנתי.

משה גפני: אני מבקש תשובות ואת זה אני מבקש ממשרד האוצר.

משה גפני: אמרתי, אני אפגש עם שר האוצר ואני אומר לו את זה אבל אני מבקש תשובות באופן פורמלי כדי שנדע אם חס וחלילה יהיה מחדל, נדע את מי להאשים.

משה גפני: אנחנו רוצים שלא נגיע לזה.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם יש תהליך של מיגון העורף שהוא תכנית רב שנתית.

משה גפני: אי אפשר לעשות אותו בבת אחת אבל אפשר לעשות אותו בתהליך כאשר התהליך צריך להתחיל עכשיו.

משה גפני: אני מבקש להעביר אלינו את כל הדיווחים האלה.

משה גפני: אני לא מתכוון לעבור על זה לסדר היום.

משה גפני: זה נראה לי דבר שהוא די בעייתי.

משה גפני: אין תשובות חד משמעיות בעניין.

משה גפני: זה שיש צוות וזה שזה תקציב משרד הביטחון, אנחנו מכירים את זה אבל לא היו ויכוחים כאשר מיגנו את הדרום והם לא צריכים להיות כאן לפני מה שקורה מה שקרה בדרום.

משה גפני: אני מודה לכולם על ההשתתפות.

משה גפני: תודה רבה.