ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 752, 2018-05-21 12:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכלכלה בנושא הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5), התשע"ח-2017.

איתן כבל: נתחיל בהקראה כמו שהבטחתי בדיון הקודם.

איתן כבל: נשמע כל רעיון לגופו של סעיף בלבד.

איתן כבל: נקודה שניה, כדי שלא נצטרך לחזור על הדברים, אני אעשה הכול כדי שלא יקרה שמשתמש הקצה יפגע.

איתן כבל: נגע בזה כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים.

איתן כבל: ברשותכם נתחיל עם ההקראה.

אילת פלדמן: אילת פלדמן מחלקת יעוץ וחקיקה משרד המשפטים.

אילת פלדמן: אם יורשה לי בכל זאת לומר שתי הערות כלליות לפני ההקראה בהתייחס לדברים שעלו בדיונים קודמים.

אילת פלדמן: עלתה טענה שהצעת החוק היא קיצונית ולא מידתית ובעלי זכויות צריכים לעדכן את המודלים העסקיים שלהם.

אילת פלדמן: אנחנו חושבים שהפעולה שתביא לתוצאה הטובה ביותר להפחתת הצריכה של תכנים פיראטיים ברשת היא פעולה משולבת, הן בהפחתה של ההיצע הפיראטי, שזו המטרה של הצעת החוק הזאת והן באמצעות פעולה של עלייה בהיצע החוקי.

אילת פלדמן: אנחנו קוראים לבעלי הזכויות לפעול בנושא.

אילת פלדמן: אנחנו רואים שיש מודלים חדשים בתקופה האחרונה ואנחנו מקווים שיהיו מודלים נוספים שיתאימו את עצמם למודל הצריכה של הצופה הישראלי.

אילת פלדמן: הערות כלליות אחרות שנאמרו כאן, נתייחס כשנגיע לנושאים עצמם.

אילת פלדמן: הערה נוספת כללית בהתייחס למה שאמר כבוד היושב-ראש בעניין משתמש הקצה.

אילת פלדמן: משתמש הקצה שצורך את התוכן, הצעת החוק הזו לא מטפלת בו.

אילת פלדמן: הצעת החוק מטפלת במפרים.

איתן כבל: עורכת הדין אילת פלדמן, בואי לא נפתח את זה.

איתן כבל: לא מעניין אותי עכשיו אם זה עולה או לא עולה.

איתן כבל: אני רוצה שלא ייווצר מצב כתוצאה מהחוק הזה שמשתמש הקצה ימצא את עצמו נפגע.

איתן כבל: אחר כך נעסוק בעניין הזה.

איתן כבל: כשנגיע, דבר אחד יהיה ברור, שהצעת החוק הזאת שמונחת בפנינו, שאני רואה בה הצעת חוק חשובה ובכוונתי לגרום לכך שתהיה חלק מספר החוקים עד סוף הכנסת הנוכחי.

איתן כבל: אז אנא, אל תגרמי לנו לחזור אחורה.

איתן כבל: אני רוצה לברך אורחת נכבדה, מחליפתה של מיכל, עורכת דין אסי קליין, שיהיה בהצלחה מכל הלב, זה לא פשוט.

איתן כבל: אני אומר, אין נעלים גדולות, יש רגלים קטנות.

אילת פלדמן: אני מציעה שנדלג על סעיף מס' 1 כי הוא רלוונטי בעיקר לסעיפים של צווי הגבלת גישה וחשיפת פרטי מפרסם תוכן.

אילת פלדמן: "2.

אילת פלדמן: תיקון סעיף 48.

אילת פלדמן: בסעיף 48 לחוק העיקרי, בכותרת השוליים, במקום "זכות יוצרים" יבוא "זכות היוצרים להעתקה".

אילת פלדמן: זה שינוי נגרר לסעיף הבא כך שאני מציעה שנקרא את שניהם יחד ונערוך דיון במשותף.

אילת פלדמן: "3.

אילת פלדמן: הוספת סעיף 48א.

העיקרי יבוא: 48א.

העיקרי יבוא: הפרה עקיפה של זכות היוצרים להעמדה לרשות הציבור.

העיקרי יבוא: (א) הועמדה יצירה שיש בה זכות יוצרים לרשות הציבור, כאמור בסעיף 15, בלא שניתנה רשותו של בעל זכות היוצרים, לרבות לאחר העמדתה כאמור לראשונה, באופן שמהווה הפרה של זכות היוצרים להעמדה לרשות הציבור כאמור בסעיף 11(5) (בסעיף זה – העמדה בהפרה), ועשה אדם, על דרך עיסוק, פעולה שיש בה כדי להקל על הגישה של הציבור ליצירה שהועמדה בהפרה או להרחיב את הגישה של הציבור אליה, במטרה להפיק רווח מעשיית פעולה כאמור ומקיומה של גישה כאמור, מפר הוא בכך את זכות היוצרים, אם בעת ביצוע הפעולה ידע או היה עליו לדעת כי היצירה הועמדה בהפרה.

העיקרי יבוא: (ב) יצירה שהועמדה מחוץ לישראל לרשות הציבור, ברשותו של בעל זכות היוצרים במדינה שבה הועמדה כאמור, לא תיחשב, לעניין סעיף קטן (א), ליצירה שהועמדה בהפרה".

העיקרי יבוא: אני אפתח בכמה מילים כלליות על סעיף 48א' המוצע ואז אתייחס ספציפית לכמה אלמנטים בתוך הסעיף.

העיקרי יבוא: לפי חוק זכויות יוצרים, לבעל זכות היוצרים יש אגד של זכויות שהן הזכויות המסורות לשימושו הבלעדי או להרשעה שהוא נותן לאחר.

העיקרי יבוא: רק מה שיש בזכויות האלה הוא חלק מהזכות, כל דבר אחר הוא לא חלק מהזכות.

העיקרי יבוא: למשל הדוגמה המובהקת, שאדם יושב בבית וצופה בטלוויזיה, הוא לא עושה כל פעולה אסורה, זה לא חלק מאגד הזכויות.

העיקרי יבוא: באופן דומה, אדם שמגיע למוזיאון ורואה תמונה תלויה על הקיר, הוא לא מבצע שום פעולה שמהווה הפרה של זכויות יוצרים.

איתן כבל: אלא אם כן נכנס ללא תשלום.

אילת פלדמן: זו לא הפרה של זכות היוצרים.

אילת פלדמן: יכול להיות שאלה דברים אחרים.

איתן כבל: צודקת.

איתן כבל: סליחה.

אילת פלדמן: לעיתים הנזק נעשה באמצעות פעולה משנית שהיא לא חלק מאגד הזכויות וצריך לתת כלים כדי לטפל באותה פעולה משנית.

אילת פלדמן: הדוגמה המובהקת בעולם הפיזי היא הפצה של דיסקים מפרים ובזה מטפל סעיף 48 הקיים.

אילת פלדמן: בעולם האינטרנט הסיטואציה היא שמישהו אחד שם את החומר און ליין, לפעמים בשרתים בחו"ל, לפעמים באופן אנונימי, בצורה שלפעמים או מקשה על ההוכחה שבאמת מדובר באותו אדם, בין אם קושי עובדתי, בין אם קושי משפטי.

אילת פלדמן: הפעולה שגורמת את הנזק עצמו היא הפעולה המשנית, שעושה או הוא עצמו או אדם אחר לגבי אותו חומר והוא יוצר את אפקט הנזק.

אילת פלדמן: למשל אם יש תוכן שנמצא באתר מסוים שאף אחד לא יודע עליו, הפעולה המשנית מקלה על הגישה אליו.

אילת פלדמן: יש דומה מהפסיקה בחו"ל, אתר שנקרא "פיראט ביי" מפרץ הפיראטים, זה אתר שנחסם בהרבה מדינות בעולם.

אילת פלדמן: באתר הזה יש אוסף של קישורים וחלקי סרטים, כך שאדם שניגש לאותו מקום יש לו קישור ורשימה שאומרת לו איפה לראות את חלק א', איפה את חלק ב'.

אילת פלדמן: לפעמים כל אותו חלק של יצירה לא מהווה הפרה בפני עצמה.

אילת פלדמן: דוגמה אחרת זה אתר קדמי שמציג את התכנים אבל בעצם פועל בצורה של קישורים לאתר אחורי שם התכנים מאוחסנים.

אילת פלדמן: לפי הפסיקה בישראל קישורים הם לא הפרה, הם לא חלק מאגד הזכויות של היוצר, אבל אפקט הנזק נעשה באמצעות אותם קישורים ואותה הצגה של הסרטים.

אילת פלדמן: דוגמה שלישית ואחרונה היא כאשר התוכן נמצא במיקום כלשהו ברשת וישנה תוכנה שיודעת להגיע לאותו מיקום ולמשוך משם את התכנים.

אילת פלדמן: המשיכה של התכנים היא אל בהכרח פעולה שמהווה הפרה לפי סעיף 11.

אילת פלדמן: עם זאת, החוק לא רוצה לשתק, לא את המסחר בעותקים פיזיים ולא לשתק את עולם האינטרנט.

אילת פלדמן: לכן כשאנחנו מדברים על אותן פעולות משניות יש מעין נסיבות מחמירות כדי שהדברים יחשבו להפרה.

אילת פלדמן: הפעולה המשנית צריכה להיות בעלת היבט כלכלי או מסחרי או עסקי, כל סעיף לפי ההגדרות שלו ובנוסף המפר המשני צריך לדעת שמדובר בעותק מפר או שהוא היה רשלן לגבי מקור העותק המפר.

אילת פלדמן: חשוב לציין שאין חובה אקטיבית לבדוק.

אילת פלדמן: אין חובה לנטר את המקור של העותק המפר כיוון שחובה אקטיבית על כל התקשרות עסקית כזו עשויה להגביל את המסחר יתר על המידה למעט באותם מקרים שאדם סביר היה צריך לבדוק.

אילת פלדמן: הדברים נקבעים לפי הנסיבות.

אילת פלדמן: למשל הדוגמאות המובהקות הם אדם שעוסק בתחום, שהיה צריך לדעת שמדובר בעותקים מפרים, או אם אנחנו מדברים על איכות נמוכה של עותקים או מחיר מאוד זול.

אילת פלדמן: אלה נסיבות כלליות שיכולות להעיד שהיה צריך לדעת שמדובר בעותק מפר.

אילת פלדמן: בסעיף הקיים בחוק היום, שמדבר על עותקים, אותן נסיבות כלכליות מסחריות או עסקיות הן בדרך כלל בעלי היבט של פעילות מתמשכת או איזה עניין מסחרי באותה פעילות .

אילת פלדמן: בעולם האינטרנט אנחנו סבורים שרצוי לנהוג במשנה זהירות ולכן בחרנו במבחן כפול, הן מבחן של פעולה מתמשכת על דרך עיסוק, כפי שכתבנו בהצעת החוק והן מבחן של הפקת רווח, שזה ההיבט המסחרי, שאותו עיסוק נועד ליצירת טובה למפר.

אילת פלדמן: המבחן כפול והדרישות מצטברות.

אילת פלדמן: יש לי עוד כמה הערות קונקרטיות על אלמנטים מסוימים.

אילת פלדמן: אלה נקודות שחשוב לומר כדי שהסעיף יהיה מובן .

אילת פלדמן: הבהרה חשובה אחת היא שהסעיף הזה לא גורע מכל הסדר או דוקטרינה כללית שקיימת היום.

אילת פלדמן: לפי חוק זכויות יוצרים פקודת נזיקין חלה על הפרות ולכן סעיפים כלליים כמו סעיף 12 לפקודת נזיקין שמכוחו הוכרה בפסיקה הפרה תורמת, עומד בעינו ולא מוריד מהתכולה של הסעיף הזה.

אילת פלדמן: אלה שתי דוקטרינות שונות הקיימות במקביל.

אילת פלדמן: דבר חשוב נוסף, אנחנו מדברים על יצירה שיש בה זכות יוצרים שהוא העמדה לרשות הציבור באופן שמהווה הפרה.

אילת פלדמן: מאחר ואנחנו נופלים בסעיף 11(5) באופן שמהווה הפרה כולל גם העמדה לרשות הציבור של חלק מהותי מהיצירה.

אילת פלדמן: לא רק היצירה בשלימותה אלא כל פעולה שתחשב הפרה לפי סעיף 15.

אילת פלדמן: לגבי הנושא של "היה עליו לדעת" דברתי במבוא.

אילת פלדמן: כאמור מדובר בסטנדרט של רשלנות כאשר אדם הסביר היה בודק את מקור התוכן.

אילת פלדמן: הערה לסעיף קטן (א) למילים "בלא שניתנה רשותו של בעל זכות היוצרים, לרבות לאחר העמדתה כאמור לראשונה".

אילת פלדמן: ישנה סיטואציה בה אדם מעלה תוכן מפר ומסדיר בדיעבד את ההרשעה.

אילת פלדמן: המילים האלה נועדו ליצור שגם מי שעשה פעולה לפי אותו סעיף, למשל העלה קישור לאותו תוכן מפר, גם הוא לא ייחשב כמפר אחרי שניתנה אותה הרשעה וגם רטרואקטיבית.

אילת פלדמן: כלומר, הקישור לא יחשב כמפר מלכתחילה, גם לא לעניין תקופת הביניים שבין העלאת התוכן להסדרה של ההרשעה.

אילת פלדמן: נקודה אחרונה, לעניין סעיף קטן (ב).

אילת פלדמן: המטרה של סעיף קטן (ב) היא למנוע מצב בו יש תוכן שהועלה כדין על ידי גורם זר בעל זכויות ואדם פה בישראל שם קישור לאותו תוכן, למרות שבעל הזכויות פה בישראל, במקרה של פיצול של זכויות לא כל כך רוצה שהתוכן הזה יהיה זמין ברשת.

אילת פלדמן: למשל גוף שידור כמו BBC מעלה יצירה לאתר שלו, יצירה ששייכת לו ויש כאן בעל זכויות אחר כי עשו פיצול גיאוגרפי של הזכויות.

אילת פלדמן: אם אני שמה קישור לאתר של ה-BBC, למרות שהתוכן הונגש לציבור שלא בהסכמת בעל הזכויות בישראל, הקישור הזה שאני עושה הוא קישור כדין.

אילת פלדמן: הוא לא ייחשב הפרה לעניין סעיף 48א'.

איתן כבל: אני רוצה להציע הצעה.

איתן כבל: אם נעבור על כל הסעיפים בצורה הזאת, גם בחורף 2020 לא נסיים את החוק.

איתן כבל: אני אעשה את הכול כדי שהצעת החוק החשובה הזאת תעבור.

איתן כבל: אמרתי שלא תתאפשר פגיעה במשתמש קצה בשום פנים ואופן.

איתן כבל: אני מכיר את עמדת חברי הכנסת וזו גם עמדתי האישית, הצעת החוק הזו היא הרבה מעבר לעניין של משתמש הקצה.

איתן כבל: יש גם שילוב של הבעיה עם חברי הכנסת שמתכתבת עם זכויות יוצרים ונגיע גם אליה.

איתן כבל: לכן אני מבקש בשלב הזה הערות רק לעניין עצמו.

איתן כבל: אני מבקש ממך, יש ארבע נקודות מרכזיות שהן המסד עליו יושב החוק הזה.

איתן כבל: אני מצפה מכם, שלגבי כל אחת מהאבנים האלה תשימי את סיפור הדרך הקצר שלו כדי שתהיה לנו אפשרות לראות לאן הדברים הולכים וזה יעזור לחלק מהאנשים שנמצאים סביב השולחן, בוודאי לי.

עליזה לביא: גם אני חושבת שהחוק הזה בא לעשות סדר, אבל יש פה כמה דברים שאני לא מבינה אותם ואני חושבת שהם יצרו בעיות.

עליזה לביא: נתחיל בסעיף 48א' שבחלק האחרון שלו, אני אקרא בקול: "אם בעת ביצוע הפעולה ידע או היה עליו לדעת כי היצירה הועמדה בהפרה".

עליזה לביא: תאמרי לנו בבקשה מה הכוונה.

עליזה לביא: ממה שאני מבינה יש פה משהו מאוד מאיים, דרקוני וחדשני גם מבחינת המציאות בשאר חלקי העולם.

עליזה לביא: מה אתם רוצים לומר בזה?

אילת פלדמן: "ידע או היה עליו לדעת", כמו שאמרתי על אלמנטים של הפרה עקיפה, ידיעה כוללת גם עצימת עיניים, אדם שנמנע לבדוק ולחקור אם מדובר בעותק מפר ו"היה עליו לדעת" זה יסוד של רשלנות.

אילת פלדמן: יש פה אלמנט אובייקטיבי.

איתן כבל: זה הדיון השלישי שלנו, קל מאוד לצאת מהנתיב הזה לכן את חייבת להיות קשובה ומדויקת.

איתן כבל: יש שאלות שמיד עולות מתוך הטקסט.

איתן כבל: אני מבקש, כשאת אומרת את הדברים צריך להיות מאוד מדויק כיוון שבסוף אני יושב בבית ומעלה משהו, אני לא אמור לדעת.

איתן כבל: זה לא כמו במילואים שאי ידיעה אינה פוטרת מעונש.

עליזה לביא: יש פה משהו מאוד דרקוני, אז אם את רוצה שנתקדם בסעיף, תסבירי לנו.

אילת פלדמן: כמו שאמר היושב-ראש, אדם שיושב בבית ועושה פעולה הוא לא אמור לדעת שהתוכן הוא תוכן מפר.

אילת פלדמן: אנחנו מדברים על עניין של סבירות.

אילת פלדמן: אדם מן הציבור באופן סביר, יודע או לא יודע זה תלוי בנסיבות, בסופו של דבר בית משפט בוחן את זה.

אילת פלדמן: בנוסף לכך יש את שומרי הסף האחרים בתוך הסעיף כשאנחנו מדברים על פעולה שנעשית על דרך עיסוק ולמטרת רווח.

איתן כבל: אני מכיר את העסק ואני רואה איך את הולכת לנתיבים שהחברים שלי לא ימצאו את עצמם בהם.

עליזה לביא: לפני שהיא מסתבכת, אני רוצה להציע למחוק את "היה עליו לדעת".

איתן כבל: את צריכה לחדד לנו.

איתן כבל: למרות הפתיח שלך, שאם מדובר במשתמש קצה שבאופן אקראי נכנס, לא יהיה ולא יקום.

איתן כבל: חשוב שתגידי שמי שיסתבר שהוא לא אדם פרטי אלא אדם שיושב וכל מהותו היא להגיע לאתרים ולגנוב אותם, את צריכה להיות מדויקת.

בצלאל סמוטריץ': כתוב "דרך עיסוק".

בצלאל סמוטריץ': "עשה אדם על דרך עיסוק פעולה שיש בה.." לכן החשש של אדם פרטי ששיתף בפייסבוק לא קיים.

בצלאל סמוטריץ': יש פה שני חששות, אחד הוא של אדם פרטי, חבר שלי העלה לפייסבוק, אני לא ידעתי, נהניתי ועשיתי שיתוף.

בצלאל סמוטריץ': אני לא אמור לדעת וזה לכאורה לא נכנס בסעיף כי כתוב כאן "על דרך עיסוק".

אתי בנדלר: אלא אם כן אתה עושה את זה הרבה פעמים.

איתן כבל: כל אחד בא מהמקום שזווית הראיה שלו היא מנקודת מבט מאוד מדויקת.

איתן כבל: אני מכיר את הנושא של זכויות יוצרים ואיך הדקויות האלה בעלות משמעות גדולה.

איתן כבל: עזרו לנו להתקדם.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לדבר על יוטיוב או גוגל, אני אדם פרטי שמעלה סרטון לרשת.

בצלאל סמוטריץ': גוגל ידעה?

בצלאל סמוטריץ': הייתה אמורה לדעת?

בצלאל סמוטריץ': מחר יבוא בית משפט ויטיל עליה?

בצלאל סמוטריץ': היום אני שולח פניה לגוגל שמישהו הפר זכויות אז גוגל חייבת לאורך זמן סביר להוריד את הדבר.

בצלאל סמוטריץ': אם פניתי לגוגל והיא לא הוריד, אז אני יכול לתבוע אותה על זכויות יוצרים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אי אפשר לכתוב משפט שאומר שאם בעת ביצוע הפעולה ידע או היה עליו לדעת, מחר יבוא שופט יצירתי ויגיד שהוא רוצה שגוגל תפתח עכשיו אלגוריתם שדרכה הוא ידע אוטומטית.

בצלאל סמוטריץ': הוא חייב להקים מאגר של כל זכויות היוצרים בעולם.

בצלאל סמוטריץ': לכן צריך לדבר על "ידע" או שנחריג מזה.

בצלאל סמוטריץ': צריך לזכור שהמערכות האלה עובדות אוטומטית, אין בן אדם בגוגל שיושב וזה תפקידו.

בצלאל סמוטריץ': זה חייב להיות מסויג בצורה כזו שבה או שהגוף ידע כשהוא קיבל ממני הודעה ולא תיקן את העבירה תוך זמן סביר.

עליזה לביא: לדוגמה אתר שמארח ונותן לך לכתוב בלוגים.

עליזה לביא: זה חופש המידע, את יכולה להתחיל ולבדוק כל דבר?

עליזה לביא: מה יקרה?

בצלאל סמוטריץ': ידע או קיבל על זה הודעה תוך זמן סביר.

בצלאל סמוטריץ': משהו כזה.

אתי בנדלר: ברגע שהוא קיבל הודעה הוא כבר ידע.

אילת פלדמן: מה שאומר חבר הכנסת סמוטריץ הוא אכן מצב שהוכר בפסיקה בצורה כזו.

אילת פלדמן: כלומר כאשר בן אדם מקבל הודעה הוא נחשב כיודע והחל מאותו רגע ואילך הוא יכול לתקן.

עליזה לביא: אם הייתה פסיקה, למה כאן אתם מוסיפים?

אילת פלדמן: כי הפסיקה היום לגבי אותם גורמי ביניים כשאנחנו מדברים על תוכן גולשים.

אילת פלדמן: תוכן שצד שלישי שם באתר של אותו אדם ואז עולה השאלה מה אותו מנהל פלטפורמה או מנהל האתר יודע או לא יודע ומה הוא צריך לעשות.

אילת פלדמן: זה לא המקרה כאן.

אילת פלדמן: המקרה כאן לא מדבר על גורם ביניים של תוכן גולשים אלא אנחנו מדברים על סיטואציה בה הגוף עצמו הוא זה שעושה את הפעולה ובעת שהוא עושה את הפעולה הוא צריך לדעת.

אילת פלדמן: ככלל, אותם גורמים שאתם מדברים עליהם, שמנהלים תוכן גולשים, ככלל אין להם ידיעה ואין להם חובת ידיעה וגם אין להם חובה לנטר.

אילת פלדמן: לפי המצב המשפטי היום שאותו הסעיף לא משנה, הסעיף הזה לא יוצר חובה לנטר חומר מראש.

עליזה לביא: אדוני, זה לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': או שנוריד את המילים "היה עליו לדעת", או שנכתב במקומו "שזה לא יחול".

איתן כבל: יש פה נקודה שצריך לתת עליה את הדעת.

איתן כבל: הדברים שנאמרים כאן על ידי חברי הכנסת הם לא מופרכים.

איתן כבל: צריך לחדד את ההצעה.

עליזה לביא: בקשה נוספת, אני רוצה לדעת מה קורה בעולם, איפה קיים מנגנון כזה בעולם?

עליזה לביא: מניין לקחתם את ההשראה?

אילת פלדמן: הפסיקה באירופה בעניין GS מדיה קובעת שפעולות מסוימות בעולם האינטרנטי ייחשבו כהפרה ישירה ולא כהפרה עקיפה מאחר שאצלם ברמה האירופית אין את המנגנון הזה, הם הכניסו את זה לתוך הפרה ישירה.

אילת פלדמן: אבל הם גם הכניסו מנגנונים לצמצום החבות בגלל החשיבות של העולם האינטרנטי, חופש הביטוי וזרימה חופשית של המידע.

אילת פלדמן: שם התנאים הם אחרים.

אילת פלדמן: שם כמו כאן נדרש החומר שאליו מפנה הקישור שלגביו מתבצעת הפעולה הוא יהיה חומר מפר.

אילת פלדמן: הפסיקה דיברה על קישור לכן אני מדברת ספציפית על קישורים.

אילת פלדמן: בפסיקה נדרש מציב הקישור לדעת או שהיה עליו לדעת שמדובר בחומר מפר וכך זה גם אצלנו בהצעת החוק.

אילת פלדמן: אלמנט שלישי, בפסיקה האירופית נדרש שהצבת הקישור תהיה לצורך מסחרי אבל שם זו לא דרישה מצטברת כמו שאנחנו עשינו אצלנו, שם זו דרישה חלופית.

אילת פלדמן: אם הקישור נעשה לצורך מסחרי יש חזקה שהדבר נעשה מתוך ידיעה.

אילת פלדמן: לכן במובן הזה, אם אנחנו משווים לפסיקה האירופית - - -

בצלאל סמוטריץ': מי שהעלה, לא הפלטפורמה.

אילת פלדמן: מי ששם את הקישור.

אילת פלדמן: הסעיף הזה מדבר על אותה סיטואציה שאנחנו מדברים בפסק דין GS מדיה שם כאמור הדרישות הן חלופיות, ידיעה או עניין מסחרי, כאשר אצלנו מדובר בדרישות מצטברות כאשר הדרישה לעניין מסחרי היא עצמה בעלת שני אלמנטים כמוש הסברתי בהתחלה.

בצלאל סמוטריץ': אבל לא כתבתם "מסחרי" כתבתם "דרך עיסוק".

אילת פלדמן: דרך עיסוק והפקת רווח.

אתי בנדלר: דברנו על נושא הרווח שזה יכול להיות רווח הכולל מוניטין ואו דווקא רווח כספי.

בצלאל סמוטריץ': זו בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אתם מרחיבים.

בצלאל סמוטריץ': מה זה רווח?

בצלאל סמוטריץ': אם אני רוצה לספק את החבר'ה שלי שנהנים כשאני מעלה להם סרטונים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע שמדובר בזכויות יוצרים.

בצלאל סמוטריץ': מחר תגידו שהייתי צריך לדעת, מאיפה אני אמור לדעת?

אילת פלדמן: זה לגבי הפסיקה האירופית.

אילת פלדמן: לגבי המצב בארצות הברית - - -

עליזה לביא: שם אני מבינה שיש מנגנון שמודיע ונותן לך את האפשרות להסיר.

עליזה לביא: למשל אני חברת כנסת, חוטפת כל היום תביעות משפטיות על תמונות שהעוזרים שלי צילמו ועוד, אנחנו בריב משפטי עכשיו עם "פלאש".

עליזה לביא: הם לא אומרים לי להסיר, הם ישר באים ומבקשים כסף, ממש סחיטה.

עליזה לביא: היועץ המשפטי של הכנסת נכנס כאן לעובי הקורה כי הבנו שסוחטים אותנו.

עליזה לביא: איך יש בהצעה שלכם מנגנון הגנה כמו האירופי שתיארת?

אילת פלדמן: צריך להפריד בין מצב בו יש את אותם מנגנונים לפטור מאחריות, מה שנקרא בעולם "הודעה והסרה" לבין הסיטואציה שאת מתארת בו אדם מעלה תמונה ובעל זכויות מאיים עליו בתביעה.

אילת פלדמן: מי שהעלה את התמונה הוא זה שביצע הפרה ואז האם הוא צריך לשלם וכמה הוא צריך לשלם זה סיפור אחר.

אילת פלדמן: אותם מנגנונים של הודעה והסרה מדברים על מקרים של תוכן שצד ג' העלה.

אילת פלדמן: בכל מקרה אותם מנגנונים אירופאים שאת מדברת עליהם לא פותרים את הבעיה של האדם שמעלה בעצמו את החומר.

עליזה לביא: אם משהו העלה לעמוד הציבורי שלי תמונה שיש לה זכויות יוצרים, אבל הוא העלה אלי, תייג אותי, אפשר לתבוע אותי?

עליזה לביא: אם מישהו בבלוג שלי שם לי תמונה, אני אהיה אשמה?

אילת פלדמן: לא, את לא זאת שעשית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בדיוק הסעיף, "היה עליו לדעת".

בצלאל סמוטריץ': סעיף מוגזם איך שהוא מנוסח.

אילת פלדמן: אנחנו מדברים על סיטואציה בה אדם מעלה בעצמו תמונה, היא לא הסיטואציה שאנחנו מדברים עליה כאן כשאנחנו מדברים על הודעה והסרה ועל תכנים של גורמים שלישיים, זה לא המקרה וצריך לעשות את ההפרדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שקורא את הנוסח הזה לא רואה את ההפרדה.

בצלאל סמוטריץ': אז תכתבי במפורש שהסעיף הזה לא יחול על מצב שמישהו העלה לדף הציבורי של חברת כנסת בלי שהיא ידעה מזה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו קוראים סעיף.

בצלאל סמוטריץ': את יכולה להסביר לנו מה התכוונת עד מחר בבוקר.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא מה שכתוב בסעיף.

בצלאל סמוטריץ': בסעיף הזה כתוב שכל מקום שבו נעשתה הפרה ואני או ידעתי או הייתי אמור לדעת על ההפרה, בין אם ביצעתי את הפרה בעצמי ובין אם הפרה בוצעה בפלטפורמה שיש לי זיקה מסוימת אליה, זה מה שכתוב בסעיף.

בצלאל סמוטריץ': אפילו לא כתוב שאני העמדתי, כתוב "הועמדה" משהו אחר העמיד.

בצלאל סמוטריץ': "הועמדה יצירה שיש בה זכות ציבור לרשות הציבור בלא שניתנה רשות באופן שמהווה הפרה.

בצלאל סמוטריץ': ."

אילת פלדמן: אותו אדם הוא לא פאסיבי, הוא צריך לעשות פעולה שיוצרת את אותה הבדלה.

אילת פלדמן: זה כתוב.

בצלאל סמוטריץ': נניח שלאחותי יש פייסבוק פרטי וחברה שלה העלתה משהו ואחותי עשתה שיתוף, היא עומדת בתנאים האלה?

בצלאל סמוטריץ': היא רוצה להרוויח מזה כי החברים שלה אוהבים אותה כשהיא מעלה דברים.

קריאה: בשביל זה יש בית משפט בישראל שיבחן את העניין.

דב חנין: לא מגלגלים הכול על בית המשפט.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים להוציא חוק שיהיה כמה שיותר ברור אזרח.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים שהאזרח לא ידע מה הוא עושה ואחר כך ילך לבית משפט, זה לא פתרון.

בצלאל סמוטריץ': צריך להיות ברור שאם אדם יודע זה דבר אחד ואם הוא לא יודע זה דבר אחר.

אילת פלדמן: אדם סביר שעושה שיתוף בפייסבוק לא צריך לדעת אם היצירה הזו מפרה או לא מפרה.

דב חנין: מי אמר שהוא לא יצטרך לדעת?

אילת פלדמן: חברת הכנסת לביא שאלה על הדין בחו"ל ועניתי רק על אירופה, אני יכולה להתייחס לארצות הברית, אבל אפשר גם לוותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם יש לך בעיה להוריד את "והיה עליו לדעת"?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי יקבע באיזה קנה מידה היה עליו לדעת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך הוא היה צריך לדעת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה מוטל עליו כדי לדעת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם נגיע לבית משפט בכל פעם שיפרש אם היה עלי לדעת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא כל כך ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אזרח רגיל לא יכול לדעת.

קריאה: אזרח רגיל לא ייקח סחורה גנובה - - -

דב חנין: הדיון יהיה מסודר.

דב חנין: מי שרוצה לדבר יאמר את דעתו כשתגיע רשות הדיבור שלו.

דב חנין: תודה.

דב חנין: לפני שאני מחדש את הדיון, גברתי היועצת המשפטית, אני חייב לעשות גילוי נאות.

דב חנין: אני לא מתכוון לסוגיה שדברה עליה חברת הכנסת לביא שיש כנראה המון תביעות מול חברי כנסת על שימוש בתמונות באתרי פייסבוק, לדעתי זה כל חברי הכנסת.

דב חנין: אני שם את הסוגיה הזאת בצד.

דב חנין: אני מבקש גילוי נאות בעניין יותר ספציפי.

דב חנין: למשפחה שלי יש עניין בזכויות יוצרים של אביה של רעייתי שמואל כץ שהוא מאייר וצייר, הוא נפטר ואיורים וציורים שלו נמצאים ברשת.

דב חנין: כמובן שיש לנו עניין בזכויות היוצרים האלה.

דב חנין: למרות זאת, אני חשוב שאוכל לנהל את הדיון ולהשתתף בו כיוון שעמדתי העקרונית היא בעד העדפה של חופש הביטוי על פני זכויות יוצרים.

דב חנין: זו השקפת העולם שלי, כך שאני פועל נגד האינטרסים של משפחתי כך שאני מרגיש שאני יכול לעשות זאת, אבל הייתי חייב בגילוי נאות לפני תחילת הדיון.

אתי בנדלר: על פניו הדברים שאדוני גילה וטוב עשה שהוא גילה, לא מעלים ניגוד עניינים.

אתי בנדלר: יכול להיות שצריך לבדוק את זה הלאה אבל על פניו אני לא מתרשמת שאכן זה מונע מאדוני להשתתף בדיון.

אילת פלדמן: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת חאג' יחיא.

אילת פלדמן: אנחנו חושבים שלהתמקד בידיעה בלבד עשויה להביא לבריחה מאחריות של אותם גורמים שעושים את הפעולות האלה כיוון שהם ייתממו ויגידו שלא ידעו.

אילת פלדמן: כשאנחנו מדברים על אותם גורמים שעושים את אותם הפרות בצורה משמעותית על דרך עיסוק ולשם הפקת רווח, אנחנו רוצים לתפוס גם את אלה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה רווח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הקריטריונים?

אילת פלדמן: אנחנו מוכנים לצמצם לרווח כספי.

אילת פלדמן: אין חובה לחפש באופן אקטיבי, רק אם הנסיבות עצמן מעלות - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה הנסיבות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנוסח כללי ופתוח.

דב חנין: חבר הכנסת חנין, יכול להיות שאתה נגד החוק אבל לא כל חברי הכנסת נגדו.

דב חנין: אני לא רוצה להתייחס לחוק כולו, יש לי דעות לגבי החוק כולו, אבל הסעיף הזה, סעיף 48א' הוא סעיף מאוד קיצוני ומרחיק לכת.

דב חנין: אני מצטרף לעמיתי שאומרים שהיה עליו לדעת הזה הוא מאוד בעייתי.

דב חנין: גם הסיפור של דרך העיסוק הוא לא ברור.

דב חנין: אומרת לנו בצדק היועצת המשפטית של הוועדה שאדם שעושה משהו כמה פעמים אפשר לחשוב שהוא עוסק בזה.

דב חנין: הייתי מציע בכלל לא לחוקק את הסעיף הזה, לחלוטין לא להכניס את סעיף 48א' לחוק.

דב חנין: הוא סעיף מזיק, מיותר, סעיף שייצר לנו המון צרות והמון התדיינויות ופרנסה לעורכי דין.

דב חנין: למדתי משפטים כך שאני יודע להגיד שזה ייצר הרבה פרנסה לעורכי דין ומעט מאוד פתרונות מעשיים לאף אחד מהצדדים.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו אני צריך להכריז על ניגוד עניינים כי אני עורך דין ופרנסתי תקופח.

דב חנין: לכן אדוני היושב-ראש אני מציע לא לכלול את סעיף 48א' רבתי בחוק.

דב חנין: אני חושב שהסעיף הזה הולך הרחק ימינה בנקודת האיזון.

דב חנין: צריך לשמור עליה, אבל לא במקום הזה.

איתן כבל: שמענו את חברי הכנסת ונשמע עכשיו התייחסויות אחרות.

איתן כבל: אגב, אין פער גדול בין הדברים שנאמרו לבין מה שאתם חושבים.

איתן כבל: יש תיקוני נוסח.

איתן כבל: יש הבדל בין להגיד שלוקחים את הסעיף הזה ולזרוק אותו לבין לקחת אותו ולחדד אותו כך שלא תיפול שגגה בכל מיני מקרים שלא התכוונו אליהם, אלה שני עולמות תוכן שונים.

איתן כבל: רחלי אידלמן חברת הנהלת התאחדות הוצאות הספרים ומנכ"ל הוצאת שוקן, בבקשה.

רחלי אידלמן: אנחנו מבקשים להוריד מסעיף 48א את המילים "בעלות אופי עסקי או מסחרי" משום שזה מצמצם את זכויות היוצרים, זה מאפשר לכל מיני אנשים להעלות חומרים לכל מיני מטרות שכאילו הם לא מקבלים עבורם כסף אבל הם נותנים תועלת למישהו אחר, שזה וריאציה של עיסוק.

רחלי אידלמן: זה פוגע בזכויות היוצרים.

אתי בנדלר: בסעיף הנוכחי זה כתוב "על דרך העיסוק" את זה את מבקשת למחוק.

אתי בנדלר: את מה שחברי הכנסת בקשו להדק, את רוצה להוריד.

רחלי אידלמן: אני חושבת שזה מאפשר להרבה אנשים וגופים להפר זכויות יוצרים של סופרים ושל מו"לים בלי שבכלל מישהו יכול לבוא אליהם בטענה ולהגיד שהוא לקח משהו ששייך לסופר.

איתן כבל: למשל אם אני רוצה להקריא שיר בטקס שבועות?

עידו חיטמן: אם אתה מפיץ אותו באינטרנט.

רחלי אידלמן: אנחנו מאוד סובלים מזה.

רחלי אידלמן: יש הרבה גופים, מורים, כל מיש רוצה לתת לתלמידים שלו חומר, סורקים ספרים, שירים, סיפורים בלי לבקש רשות, בלי לשלם, בלי לעשות שום הסדרים.

אתי בנדלר: את מדברת על הפרה ישירה.

אתי בנדלר: הסעיף הזה מדבר על הפרה עקיפה.

אתי בנדלר: שמישהו הפר, העמיד לרשות הציבור יצירה בדרך כלשהי.

אתי בנדלר: בא גורם נוסף ומפיץ את זה.

אתי בנדלר: את מדברת שהמורה למשל הוא המפר לטענתך, השאלה אם זה שימוש הוגן או לא.

עודד רוז: עודד רוז מלשכת המסחר ישראל אמריקה.

עודד רוז: בלשכה יש כמה מאות חברות שמהוות כשליש מהתל"ג של מדינת ישראל.

עודד רוז: לגבי הסעיף הספציפי הזה לומר שברחבי העולם, במקומות שקיים סעיף כזה, גם באירופה וגם בארצות הברית, הוא מסויג בכך שהאדם הנ"ל צריך להיות מיודע לתוצאות פעולתו ורק אז אם לא תיקן, הוא נושא באחריות.

עודד רוז: הסעיף הזה נקרא "חוף מבטחים" וזה נמצא במקומות שיש סעיף דומה, יש את התיקון הזה והוא מסייג ומגן על אותם אנשים.

נועה אלפנט לפלר: נועה אלפנט מנהלת מדיניות ציבורית בגוגל.

נועה אלפנט לפלר: אני רוצה להצטרף לדעות שכבר נשמעו.

נועה אלפנט לפלר: אנחנו חושבים שהתוספת של "היה עליו לדעת" לא עולה בקנה אחד עם דברי ההסבר של החוק ולא בקנה אחד עם המצב החוקי הקיים גם בארצות הברית וגם באירופה ויוצרת מצב שכל גורם מתווך נמצא בבעיה, מה שישפיע לרעה על כל סביבת האינטרנט בישראל ולכן אנחנו חושבים שהצירוף הזה צריך לרדת.

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה לגבי מאיפה לקחנו את החוק.

איתן כבל: אנחנו לא צריכים להתבייש לתקן דברים.

איתן כבל: אבל אנחנו גם לא צריכים להתבייש להוביל בעולם במקומות מסוימים.

עליזה לביא: אבל אם יש פה החמרה, בוא נבין למה?

איתן כבל: לא חלקתי עליך.

איתן כבל: אמרתי שלא צריך לחשוש אם אנחנו חושבים שמחוץ לארצנו פועלים אחרת ואם אנחנו חושבים שגם שם זה לא עובד, מותר לנו לשנות.

עליזה לביא: בסך הכול ביקשתי ידע.

איתן כבל: אימי עירון מנכ"ל סלונה בבקשה.

אימי עירון: אני מייצגת פלטפורמה שמהותה היא חופש ביטוי באמצעות בלוגים והסעיף "והיה עליו לדעת" מאוד פוגע בחופש הביטוי וגם בנו כפלטפורמה.

אימי עירון: אם אנחנו נהיה חשופים ל"והיה עליו לדעת" לעשרת אלפים בלוגרים פשוט נסגור את פלטפורמת הבלוגים כי לא נעמוד בזה.

אימי עירון: דבר שני, אני רואה בזה פגיעה חמורה במשתמש הקצה שעליו דברנו.

רביה חיים: חיים רביה מאקו"ם.

רביה חיים: ראשית הדרישה "היה עליו לדעת" מופיעה בחקיקה הישראלית.

רביה חיים: שנית, זו דרישה מאוד - - - , ילדיו של חבר הכנסת סמוטריץ "היה עליהם לדעת" זה דבר קטן ומצומצם ואילו גוגל "היה עליה לדעת" זה דבר הרבה יותר גדול.

רביה חיים: היא אולי צריכה להפעיל מערכות.

רביה חיים: דבר שלישי, הדרישה הזאת מופיעה גם בחקיקה הזרה.

רביה חיים: האדון הנכבד מלשכת המסחר ישראל אמריקה וגוגל הזכירו סעיפים אחרים שעוסקים בחסינות של ספקי גישה.

רביה חיים: אחד התנאים לחסינות הזאת זה שלא היה עליהם לדעת.

רביה חיים: לא היו נסיבות שמהם היו יכולים ללמוד על קיומה של ההפרה.

בצלאל סמוטריץ': מאיפה הם אמורים לדעת?

רביה חיים: הסעיף הזה יהפוך להיות עיר מפלט לנבלים שרוצים לא לדעת ולהקים עסקים על בסיס הפרה מסיבית של זכויות יוצרים.

רביה חיים: העסקים האלה הם לא ישראלים.

רביה חיים: העסקים האלה הם בין לאומיים.

רביה חיים: לא אתר סלונה הוא אתר כזה, אבל גוגל לדוגמה במשך שנים הפעילה - - -

בצלאל סמוטריץ': מה אתה רוצה?

בצלאל סמוטריץ': לסגור את יוטיוב?

איתן כבל: עדין לא סגרנו כלום ולא פתחנו כלום, הוא בסך הכול אומר את דעתו.

איתן כבל: החוכמה היא שנשמע את כולם ובסוף נמצא את האיזון בין כל האינטרסים.

רביה חיים: הערה אחרונה, הסעיף הזה מקשה מפני שיש פה שתי דרישות שהן הרבה יותר מכפי שמופיע עד היום בחקיקה או בפסיקה.

רביה חיים: צריך שהפרה תבוצע על דרך עיסוק פעם אחת ושיופק ממנה רווח פעם שנייה.

רביה חיים: אם בכלל הסעיף הזה מצמצם את יכולותיהם של בעלי זכויות יוצרים לקבוע ולא מרחיב.

פנחס מיכאלי: פנחס מיכאלי מלשכת עורכי הדין.

פנחס מיכאלי: בסעיף 48א' המילים שמבקשים לצמצם מצמצמים את היכולת של בעלי זכויות להגן על הזכויות שלהם.

פנחס מיכאלי: יש מקרים שבהם אדם יודע שהוא לוחם חברתי והוא רוצה להילחם בבעלי ההון או בבעלי העסקים ומקים לשם כך אתר חינמי עם קישורים לכל הסרטים האפשריים.

פנחס מיכאלי: הוא לא מפיק רווח, לפחות לא רווח כספי, אולי חברתי.

פנחס מיכאלי: הוא לא עושה את זה דרך עיסוק.

פנחס מיכאלי: יכול להיות אפשר לייחס כוונה להפר זכויות יוצרים ואז זה נותן מענה להערות של חברי הכנסת, שמעלים סרטון לפייסבוק ואין שום כוונה להפר זכויות.

איתן כבל: אם מצב שנסגור את החוק אם כל אחד ימשיך לתת דוגמה משל עצמו.

איתן כבל: בסוף אנחנו מנסים לייצר משהו עם איזון.

אופירה לובניצקי: ראשית אני רוצה לומר שלעולם הטכנולוגיה מקדימה חקיקה.

אופירה לובניצקי: כאשר ב-96 חוקקו את "נמל המבטחים" עוד לא היה גוגל ועוד לא היה פייסבוק ועוד לא ידעו איך זה ישפיע על זכויות היוצרים.

אופירה לובניצקי: נכון להיום גם באירופה, בוודאי בארצות הברית, מתחילה חקיקה בהבנה של הפרצה המאוד גדולה שנעשתה.

אופירה לובניצקי: לגבי סעיף 48א' אני רוצה להצטרף לכל מה שנאמר ולהוסיף דבר אחד, לגבי הנושא של "היה עליו לדעת".

אופירה לובניצקי: אנחנו לוקחים את האיש הפרטי ולוקחים ממנו צל גדול ומחביאים תחת הצל הזה, מגנים תחת הצל הזה על גופים עסקיים גדולים כמו פייסבוק, גוגל ואתרים מפרים, סדרות TV - - -

קרן באר: את לא יכלה להעמיד אותנו באותו מקום.

אופירה לובניצקי: מתוך הצל של ילדים של איש זה או אחר, לקחת ולהצל על כל אלה שמשתמשים בזכויות ללא רשות, אני חושבת שזה רחב מידי וזאת לא כוונתו של המחוקק, לא כוונתו של משרד המשפטים.

מרדכי אמיתי: אני מצטרף לדברים של חברי חיים רביה ואופירה ולא רוצה לחזור על דבריהם.

מרדכי אמיתי: הידיעה הקונסטרוקטיבית זו ידיעה שקיימת היום לכל אורך דיני נזיקין, קיימת בחקיקה היום.

מרדכי אמיתי: אני רוצה במשפט אחר להסביר למה אנחנו יושבים סביב השולחן הזה, אנחנו יושבים פה בגלל שמדינת ישראל נמצאת בראש המדינות המובילות בעולם בתחום של הפיראטיות.

מרדכי אמיתי: בראש המדינות המובילות בעולם.

מרדכי אמיתי: הפיראטיות החצופה שיש במדינת ישראל לא קיימת בשום מקום בעולם.

מרדכי אמיתי: המחוקק, לפי מיטב הבנתי, לא כיוון למקום שהוא מדבר על מנוע חיפוש של גוגל כשהוא חוקק את החוק הזה.

מרדכי אמיתי: הוא כן כיוון לאתר סדרות.

מרדכי אמיתי: אם אנחנו נחריג החוצה את מנועי החיפוש, אתר סדרות, שרשומים אצלו 10,800 סדרות, מכנה את עצמו מנוע חיפוש.

מרדכי אמיתי: הוא לא מכנה את עצמו אתר פיראטי.

מרדכי אמיתי: כך שאם נחריג החוצה בחוק את מה שנקרא מנוע חיפוש, החרגנו בחוצה גם את אתר סדרות.

בצלאל סמוטריץ': אז איך אתה מייצר הבחנה?

מרדכי אמיתי: ההבחנה היא במה שקורה דה פקטו היום.

מרדכי אמיתי: אני עוסק בפיראטיות כבר 15 שנה ולמיטב ידיעתי לא נתבעו פעם אחת, למרות שלפי החוק היום ניתן להגיש תביעות נגד משתמשי קצה.

מרדכי אמיתי: סעיף 15 לחוק זכויות יוצרים קובע כבר היום שניתן להגיש תביעה נגד משתמשי קצה.

מרדכי אמיתי: לעולם לא הוגשה תביעה נגד משתמשי קצה.

מרדכי אמיתי: לעולם לא הוגשה תביעה הילדים של, שמעלים בצורה פרטנית.

מרדכי אמיתי: כן נתבעו אך ורק אתרים מסחריים שעושים את זה לצורכי מסחר ובצורה מסחרית.

בצלאל סמוטריץ': אבל הם מעלים בעצמם.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה עושה עם גוגל שאני מעלה אצלו?

מרדכי אמיתי: משפט אחרון, אני רוצה להצטרף לעמדת לשכת עורכי הדין שאני חשוב שזה נכון להוריד "על דרך העיסוק ו"לטובת רווח" מאחר ואנחנו מצמצמים את זה הרבה יותר ממה שאפשר.

איתמר אביטן: אני אגיד דבר ראשון שכל גנב שתתפוס אותו, המילה הראשונה שהוא יגיד זה "לא ידעתי".

איתמר אביטן: הכול פה מתחם הסבירות, כמה הוא גנב?

איתמר אביטן: כמה פעמים?

איתמר אביטן: צריך להבין שמתחולל פשע באינטרנט בצורה שאני בטוח שגם עומדים מאחורי ארגוני פשע.

איתמר אביטן: זה מתחולל בכל הארץ, רואים את זה ואנשים יכולים לראות דברים שהושקעו בהם מיליונים, בינם.

איתמר אביטן: אין לזה היגיון.

איתמר אביטן: לא היית נותן לזה לקרות אם זה היה משהו מוחשי.

איתמר אביטן: אם היית רואה שגונבים סחורות ממפעל היית שואל איפה המשטרה?

איתמר אביטן: אבל פה זה לא מוחשי ולא ניתן לראות איך גוזלים אותנו.

איתמר אביטן: אנחנו מדברים על חברות גדולות שיודעות אם אנחנו מסתכלים ימינה או שמאלה, אז לדעת אם זה פיראטי או לא הן לא יכולות לדעת?

איתמר אביטן: הן פשוט לא רוצות לדעת כי זה נוח להם.

איתמר אביטן: יש לוגריתמים ויש הכול.

איתמר אביטן: הן יכולות לדעת מה שהן רוצות לדעת עליך.

איתמר אביטן: לכן, לא לפטור אותם במקומות האלה, הן חייבות לעשות א כל המאמצים כדי לדעת.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה פונה - - -

איתמר אביטן: למה אני צריך לפנות אם מישהו מחזיק סחורה גנובה שלי?

בצלאל סמוטריץ': יש סרטון נחמד עם יצפאן שרץ עכשיו ברשת.

בצלאל סמוטריץ': התלהבתי והעליתי אותו ליוטיוב, מאיפה גוגל אמורה לדעת?

איתמר אביטן: זה פשע של ילדים, עזוב את זה.

איתן כבל: אם גוגל תראה שפעם אחת העלית, לא נורא, אבל אם היא רואה שזה מפעל שכל כמה דקות אתה מעלה, זה אחרת.

איתן כבל: הרי לא תתפרנס מפעם בשבועיים להעלות קישור.

איתן כבל: אני עוד לא קובע את עמדתי אני בסך הכול מנסה לשים את אותה פלטפורמה שאומרת שזה לא האדם הפרטי אלא מישהו שיושב בחדר בבית שלו ומעלה לפרנסתו.

איתן כבל: כמו אותו אחד שגונב עיזים ומעלה על טנדר, רק שפה אתה לא רואה את זה מוחשית.

איתן כבל: אנחנו מנסים למצוא את האיזון.

איתן כבל: כל החוק הזה יש לו משמעות אחת, לשוק החדש הזה, שבסוף כמה שהוא ותיק הוא שוק חדש, גם בעולם כולו, שזה לא ייפול על אנשים שהעלו סתם בטעות או שיפול על בן אדם פרטי, הכוונה למי שעושה מזה הון ולא ביושר.

איתן כבל: כל אחד מפה מייצג עשרות אלפים של עובדים בתחום, שחקנים, צלמים, כל אחד בא מהתחום שלו ולכן הכוונה שלי היא למצוא את נקודת האיזון.

איתן כבל: זה חוק חשוב וחשוב שישתתפו בדיונים חברי כנסת כי חייבים לראות את התמונה הכוללת אני אבקש להוציא הודעה לחברי הכנסת, שחשוב לי שבחוק הזה יהיו שותפים לאורך כל הדרך ולא שכל פעם ייכנס מישהו וישאל את השאלה שלו.

איתן כבל: אני לא יכול למנוע מהם להגיד את זה אבל אני יכול לפנות לחברי הכנסת לרצות שיהיו שותפים למהלך הזה כדי להוציא עבודה נכונה מתחת ידינו.

איתן כבל: אני רוצה קודם כל להבין את רוח הדברים.

איתן כבל: דלית קן דרור פלדמן בבקשה, הקליניקה לטכנולוגיה מאוניברסיטת חיפה.

דרור פלדמן: תודה.

דרור פלדמן: רציתי להצטרף להצעות להוריד את המילים "היה עליו לדעת" ולהוסיף "רווח כספי ישיר".

דרור פלדמן: אני מפחדת דווקא מאתרים כמו וויקיפדיה שמעלים קישורים בצורה שהיא כן על דרך עיסוק וכן למטרות רווח שהוא לאו דווקא רווח כספי.

דרור פלדמן: אתרים כמו וויקיפדיה עלולים להיפגע מהחוק הזה בנוסחו הנוכחי וזה לא משנה שהכוונה של המחוקק הייתה זו או אחרת.

דרור פלדמן: ברגע שמגיעים לבית המשפט, בית המשפט מפרש את זה בדרך שלו ואנחנו לא רוצים להגיע לבית המשפט כי מדובר בעלויות גבוהות.

דרור פלדמן: יש פה מכתבים רבים בכל יום שסוגרים את זה ב-5,000 שקל מאחורי הקלעים ואף אחד לא מודע לדברים האלה.

דרור פלדמן: דבר שני, אנחנו מבקשים להוריד את "היה עליו לדעת" כי עצימת עיניים, שזה רוב המקרים, אם יש דבר של עצימת עיניים, זה נכלל כידיעה ולכן לא צריך את "היה עליו לדעת".

דרור פלדמן: דבר נוסף זה לגבי פסק הדין האירופאי שם היה שלב נוסף שפשוט הודיעו לאתר, הם הסירו ואז הם העלו את זה בחזרה ולכן היה עליהם כבר לדעת כי הודיעו להם מקודם.

דרור פלדמן: דבר אחרון, לגבי נוהל הודעת הסרה, אם יוחלט לאמץ נוהל כזה, אני מציעה לחשוב גם על שימושים מותרים שבארצות הברית הכניסו את זה כבר דרך הפסיקה, לא רק להוריד ישר את הדברים כי יש שימושים שעדין מותרים לנו לעשות על פי החוק.

דרור פלדמן: אני יכולה להעלות דברים ליוטיוב.

דרור פלדמן: אני לרגע מסירה את כובעי כאוניברסיטת חיפה כדי להגיד שאני יודעת שיוטיוב היום פועלת להסיר.

דרור פלדמן: בתור אקדמיה אנחנו מנסים להעלות קטעים שהם שימוש הוגן ואפילו השימוש ההוגן מורד מהם.

איתן כבל: אתם רוצים שהחוק יעבור?

איתן כבל: הרעיונות די ברורים אבל נראה לי שאתם רוצים להתיש את עצמכם.

איתן כבל: מבחינתי זה בסדר.

איתן כבל: עורך דין טוני גרינמן בבקשה.

טוני גרינמן: אני מייצג את עובדי הקולנוע והטלוויזיה ואני גם מלמד וכותב על זכויות יוצרים.

טוני גרינמן: צריך להדגיש דבר אחד, כשאנחנו מדברים על "היה עליו לדעת", חוק שיהיה כתוב שהוא ידע חבל לחוקק אותו, הוא לא שווה כלום, הוא לא יתפוס אף אחד.

טוני גרינמן: "היה עליו לדעת" יש קצת בדיני זכויות יוצרים שתי הפרות עקיפות של ניצול פומבי של סחר ביצירות והרמה היא רמה של "היה עליו לדעת".

טוני גרינמן: בסופו של דבר סכסוכים מגיעים לבית המשפט ובני האדם עוד לא הצליחו להגיע לניסוח המיטבי של כל דבר.

טוני גרינמן: בית המשפט, כשהוא בוחן אם היה על סטודנטים שיש לה פייסבוק לדעת שהחבר העלה משהו שהוא מפר, הוא יבחן את זה אחרת מאשר אם היה לאותו בחור שמעלה לאתר סדרות או ל"פיראט ביי", אם היה עליו לדעת.

טוני גרינמן: או אותו גוף שיש לו את היכולת הכלכלית לנטר כל תוכן שהוא רוצה.

טוני גרינמן: מנועי החיפוש היום, יש להם את היכולת הטכנולוגית לנטר כל תוכן, השאלה אם הם רוצים ורק אם החוק יחייב אותם.

טוני גרינמן: דובר פה על נמל מבטחים.

טוני גרינמן: אף אחד לא אמר שמבטלים את נמל המבטחים.

טוני גרינמן: זו הלכה שנפסקה בבתי המשפט והחוק הזה לא מבטל אותו.

טוני גרינמן: דבר נוסף, באירופה, באותה פסיקה שכל אחד מתייחס אליה קבעו שאם אדם פועל למטרות רווח, חזקה שהוא ידע ואם הוא לא ידע, שהוא יוכיח את זה.

טוני גרינמן: אני אומר, גם באירופה היום יש הצעה לדירקטיבה.

טוני גרינמן: באירופה מבינים שאותו נמל מבטחים נהיה נמל לפיראטיות ולכן באירופה יש הצעת דירקטיבה חדשה שאומרת שגופים שיותר מתוחכמים שפועלים למטרות רווח הם צריכים לעמוד ברמת זהירות יותר גבוהה, לפתח מודלים של רישוי ואנחנו מדברים על לסכל את החוק, להקשות על בעלי הזכויות כי אנחנו פוחדים מאותה תלמידה שמעלה דברים לפייסבוק שלא תוכר כמפרה.

יורם מוקדי: התופעה היא לא על קטעי וידאו קצרים בדרך כלל אלא על פרקים מלאים וסרטי קולנוע.

יורם מוקדי: בן אדם שמעלה סרטי קולנוע גם לא למטרת רווח, כדי שכולם יראו, היה עליו לדעת שהוא מפר, הוא יודע שהוא מפר וצריך מאוד להיזהר עם זה שנגביל את זה לכוונת רווח, כי יש גופים ואנשים שמעלים בשביל הכיף, יש כאלה שמתרגמים תוכן פיראטי בשביל הכיף שלהם, בשביל הקהילה שלהם גם כשאין להם מטרת רווח.

יורם מוקדי: אז צריך להיזהר שבמקרים בהם יש משהו חוזר ונשנה, או שהוא מעלה פרקים מלאים או סרטים, גם אם אין כוונת רווח, היה עליו לדעת והמבחן הזה ש"היה עליו לדעת" הוא המבחן שבלעדיו לא תעמוד שום עבירה.

איתן כבל: לגבי "היה עליו לדעת", כבעל ניסיון משני חוקים כבדים שעסקו בזכויות יוצרים.

איתן כבל: המשימה שלנו לשים את החקיקה הכי מהר והכי ברור כי אין לי ספק שכמעט כל עניין יגיע בסוף לבית המשפט.

איתן כבל: הרצון שלנו שלכשיגיע הנושא לבית המשפט זה לא יהיה שהוא ממציא את הגלגל, אלא שהחקיקה תהיה מספיק ברורה שמגוון שלם של הפרות או טענה להפרות, החקיקה תהיה מספיק ברורה כדי שבית המשפט יוכל לשים את עצמו על אדני החקיקה.

איתן כבל: אין סוף לאירועים שנראה בדברים האלה, בוודאי בעניינים של זכויות יוצרים, ראינו את זה בחוק של התקליטים ובחוק העיצובים.

איתן כבל: בסף הכול ניסינו לשים אדנים חזקים.

אדר זהבי: אני מצטרף לדבריך, אבל הכוונה של כולנו שככל שהחקיקה תהיה מספיק חזקה ונכונה יגיעו פחות תיקים לבית המשפט.

אדר זהבי: מה שקורה היום, הבלגן בזכויות שקיים בישראל וגם במקומות אחרים, הפרצה הזאת תיסגר וזו המטרה שלנו.

אדר זהבי: כדי לחזק את האחרים לגבי אותה נקודה שכולם העלו, היא מאוד חשובה, כל נושא הפקת הרווח היא פחות רלוונטית למקרים רבים מאוד של הפרות שאנחנו לא רוצים שיתקיימו, לא אתם ולא אף אחד אחר, של פיראטים שמעלים סדרות או ערוצים או אירועי ספורט, מעלים ללא דרישה לתשלום.

אדר זהבי: המקום הזה מהווה פגישה קשה ואי אפשר להתעלם מזה.

משה אדרי: כשאני מפיק את "הערת שוליים" ואומרים "עליו לדעת", ברגע שהוא עולה בגוגל או במקום אחר, נגמר הסרט.

משה אדרי: הוא צריך לדעת שהוא לא בעל הזכויות של "הערת שוליים" או "פיגומים" או כל סרט אחר.

משה אדרי: אנחנו משקיעים עשרות מיליוני שקלים בשנה בהפקות מקוריות, זו לא תמונה.

איתן כבל: אתה אומר שגוגל היא זו שצריכה לדעת.

בצלאל סמוטריץ': מאיפה היא יודעת שמה שהוא העלה זה "הערת שוליים בכלל" אם הכול זה אוטומטי?

איתן כבל: גוגל כשהיא רוצה, היא יודעת.

איתן כבל: אבל זו לא תשובה מספיקה.

איתן כבל: אנחנו חייבים לדעת שיש מנגנון שיודע.

איתן כבל: ברור שאם אין תשובה ברורה ודי בחכה בתוך האוקיאנוס זה עניין אחר.

איתן כבל: לכן אני מבקש שנשמע ונקשיב קודם כל.

איתן כבל: רשמתי בפני כמה נקודות שאם לא נדע לנעול אותם, כל הסעיף הזה לא יוכל להתקיים.

משה אדרי: כשאתה לוקח תמונה מ"גבעת חלפון" ומעלה אותה, זו לא הבעיה.

משה אדרי: הבעיה היא שכשאתה עושה סרט של שעתים והוא עולה לך עשרה מיליון שקל ומישהו באולפן מחליט להעלות את זה בגוגל, גמרת את ההשקעה שלך.

משה אדרי: לא יכול להיות שנשקיע עשרות מיליוני שקלים ויתחילו פה להגיד ש"היה עליו לדעת".

משה אדרי: אם משיהו הפיק את "הערת שוליים" הוא יודע שזה שלו.

משה אדרי: הוא לא יכול להעלות מחר כל סרט שהוא רוצה או כל סדרה.

משה אדרי: זה לא תמונה או כתבה.

איתן כבל: ואם הוא העלה את הסרט הזה הוא בטח יעלה עוד סרטים.

משה אדרי: הבעיה שקמים אתרים ללא תמורה.

משה אדרי: בחינם.

משה אדרי: אני לא יודע מה השיקול שלהם.

איתן כבל: אבל זו הפרה ישירה.

אדר זהבי: זו לא הפרה ישירה כי מישהו מעלה בצורה לא ישירה את הסרט.

נועה אלפנט לפלר: אני רוצה להגיב לכמה נקודות בקצרה.

נועה אלפנט לפלר: אני רוצה להודות למוטי אמיתי שיצר את ההבחנה בין אתר כמו אתר סדרות לפלטפורמה מתווכת כמו החיפוש של גוגל והבהיר שלא לכך הכוונה.

נועה אלפנט לפלר: לא לפלטפורמה כמו גוגל הכוונה בחוק הזה להבנתו.

מרדכי אמיתי: אני רוצה לחלוק על זה, לא אמרתי דבר כזה.

איתן כבל: כולנו היינו פה.

איתן כבל: נגיד שהוא החמיא לכם ביחס לאחרים.

מרדכי אמיתי: היכולות שיש לגוגל הן לא יכולות שיש לכל אתר אחר.

נועה אלפנט לפלר: ההבדל בין אתר כמו סדרות לבין שירות החיפוש של גוגל או כל פלטפורמה אחרת זה בכוונה להפר זכויות.

נועה אלפנט לפלר: מדברים על המצב קשה ומעלים טענות של מצב קשה של תכנים פיראטיים בישראל.

נועה אלפנט לפלר: הכלים שגוגל מציעה בישראל הם אותם כלים שגוגל מציעה ברחבי העולם.

נועה אלפנט לפלר: דווקא בעולם המערבי קיימות הגנות על גורמים מתווכחים בחקיקה כפי שציינו קודם, על אף טענות אחרות שנשמעו כאן.

נועה אלפנט לפלר: לצערנו הרב, השימוש בכלים הקיימים, שהם כלים מאוד מתוחכמים שמושקעים בהם משאבים רבים והם מאוד אפקטיביים, לצערנו השימוש בהם בישראל הוא נמוך מאוד ואנחנו קוראים לכם ומבקשים מכם לשתף אתנו פעולה בשיפור השימוש בכלים האלה.

איתן כבל: לפני שאת אומרת לאנשים להוציא כסף, אני רוצה לשאול אותך שאלה - - -

נועה אלפנט לפלר: זה לא כרוך בכסף.

איתן כבל: אני רוצה להיות ממוקד.

איתן כבל: חבר הכנסת סמוטריץ ואני, אני מניח שגם אחרים מבקשים לשמוע תשובה לשאלה אחת.

איתן כבל: אם אני, אדם שעוסק בזה, מעלה מחר סרט, האם את יכולה לדעת האם הסרט שהעליתי פיראטי או לא?

נועה אלפנט לפלר: התשובה היא לא.

נועה אלפנט לפלר: קיים כלי ביוטיוב, לניהול זכויות יוצרים, שהוא כלי מאוד אפקטיבי ונקרא content ID.

נועה אלפנט לפלר: כאשר בעל הזכויות נותן לגוף, ליוטיוב במקרה הזה, משתמש בכלי כדי לזהות את התוכן, אז בכל פעם שהתוכן הזה יעלה על ידי גורם שהוא לא בעל זכויות, התוכן יזוהה ומיד תהיה תגובה כפי שבעל הזכויות בחר שתהיה.

נועה אלפנט לפלר: או שהתוכן יוסר או שיהיה עליו רווח כספי כפי שבעל הזכויות בוחר.

נועה אלפנט לפלר: לגופי השידור בישראל יש content ID , לצערי חלקם משתמשים בהם בצורה לא אפקטיבית.

איתן כבל: לא ניתן את המענה ברגע זה.

איתן כבל: אם בן אדם מעלה סרט, אין שומר כניסה שבודק לפני שהוא שם על הפלטפורמה אם הוא מפר או לא מפר, או שיש אלגוריתם שיודע לזהות את זה.

איתן כבל: נועה אומרת שמכיוון שאי אפשר לעצור את העניין הזה, כמו שבודקים בכל אחת מהפלטפורמות האחרות של פייסבוק תכנים שלא עומדים בסטנדרטים, יש להם את הכלי לחסום.

בצלאל סמוטריץ': כשאתה כאדם פרטי מעלה סרט זו מערכת עיוורת טכנולוגית שלא יודעת כלום, יש שתי אפשרויות למנוע את זה: או שאתה תפנה לגוגל ותבקש להוריד תגיד שזו זכות יוצרים שלך וגוגל יורידו, או שאתה מראש, כשיצרת יצירה והוצאת מהמכבש, כנס ליוטיוב, נותנים לך את הכלי בחינם, תגדיר את ה-ID שלה ומרגע זה זה כבר אפשרי.

נועם סולן: נועם סולן מהספרייה הלאומית.

נועם סולן: הערה קצרה לגבי הסעיף, אני יודע שכולם משוכנעים שהסעיף הזה יכול לחול על מנועי חיפוש או אתרים כמו סלונה וכולם משוכנעים שהוא לא יחול על ספקיות התשתית האינטרנט, אני לא מבין את זה מהסעיף הזה.

נועם סולן: החשש שהעלינו כבר לפני כמה חודשים היה שינופפו בסעיף הזה כנגד נטוויז'ן וכו', ספקיות אינטרנט שמטופלות בפרק אחר במקום שיגידו שזה לא חל על ספקית אינטרנט חל איסור לחסום לבד אתר וזה לדעתי יכול לשכנע אותה לחסום בחדר סגור עם יס או הוט, שפשוט יגידו את האתרים האלה תחסמו ואת אלה לא, בלי לעבור דרך בית משפט.

נועם סולן: זה החשש שלי.

דב חנין: אני הצעתי שהסעיף הזה לא ייכלל בחוק.

דב חנין: אם הוא בכל מקרה ייכלל בחוק, אני מציע כמה שינויים: ראשית, במקום התיבה "דרך עיסוק" שהיא מאוד עמומה, לכתוב בפירוש שמדובר בעסק.

דב חנין: כשמדובר על רווח אני מציע שיהיה כתוב במפורשת שמדובר ברווח כספי, כי לפי הדיון שהיה פה יש כל מיני סוגים של רווח.

דב חנין: גם הנאה מזה שמישהו אחר ראה ושמח, זה גם סוג של רווח.

דב חנין: לכן אנחנו צריכים להגדיר את הרווח כרווח כספי.

דב חנין: כמובן להוריד את "היה עליו לדעת".

דב חנין: ההצעה שהעלה נציג לשכת עורכי הדין ביחס לכוונה לפגוע בזכויות היוצרים, לדעתי היא הצעה טובה וצריך להוסיף אותה לאלמנטים האלה.

דב חנין: צריך להגדיר מערכת של תיקונים, מה קורה כשבן אדם נמצא בהפרה?

דב חנין: אם המטרה בסופו של דבר לשמור על זכויות יוצרים, צריך לאפשר לאנשים לתקן בצורה מהירה ואם הם מתקנים בצורה מהירה אז הם יוצאים מהמערכת.

דב חנין: צריך גם להגדיר מערכת של שימושים מותרים.

דב חנין: איזה אינטרסים ציבוריים אנחנו רוצים לאפשר.

דב חנין: הגברת מאתר סלונה, יכול להיות שמעלה דברים שיש בהם זכויות יוצרים, היא מבטאת אינטרס ציבורי חשוב.

דב חנין: האינטרס הזה גובר על הצורך להגן על זכויות יוצרים של משהו.

קריאה: למה?

קריאה: זה כמו להגן על גנבים.

דב חנין: אני אסביר.

דב חנין: בכוונה נתתי אותה כדוגמה, זה לא שכל הציבור הישראלי עכשיו יראה סרטים שהאדון מפיק אותם במיטב כספו, דרך אתר סלונה.

דב חנין: זו לא הדוגמה.

דב חנין: זה אתר שיש לו מטרה לקדם דיון ודיבור בכל מיני נושאים ואפרופו זה הוא משתמש בכל מיני חומרים כאילוסטרציות.

רחלי אידלמן: שיבקש רשות.

דב חנין: אני מבין את עמדתך ואני אומר את עמדתי.

דב חנין: האינטרס שלנו כחברה בקיומם של אתרים כאלה, שייצרו את הדיון והשיח הציבורי הרחב הזה יותר גדול, למרות שיש פה פגיעה מסוימת בזכויות יוצרים.

דב חנין: נקודה אחרונה, הסעיף מתייחס בצורה לגמרי בלתי סלקטיבית לסוגים שונים של דברים.

דב חנין: לטקסטים שיש בהם זכויות יוצרים, לאיורים שיש בהם זכויות יוצרים, לתמונות שיש בהם זכויות יוצרים ולסרט הנפלא שמר אדרי הפיק, שהוא בכלל אל דומה.

דב חנין: יש מקום להבחין בין סוגים שונים של יצירה ורמות שונות של הגנה.

דב חנין: אני יכול להשתמש באיורים של שמוליק כץ זכרונו לברכה כאילוסטרציה למשהו, אבל אני לא יכול לקחת את הסרט "הערת שוליים" כאילוסטרציה למשהו.

חיים סלוצקי: אני לא הבנתי את חבר הכנסת חנין.

חיים סלוצקי: אתה לוקח רכוש פרטי של אנשים ונותן למישהו אחר להשתמש בו.

חיים סלוצקי: אם אתר סלונה, עם כל הכבוד לו רוצה לעורר דיון, שתייצר תוכן ותקיים דיון.

אימי עירון: בגלל שאתם מתייחסים לסלונה חשוב לי להבהיר.

אימי עירון: זו פלטפורמת גולשים, יש לי 10,000 בלוגים והם לא יודעים לפעמים שהם מעלים שיר של דליה רביקוביץ.

אימי עירון: על סרטים אני מסכימה ואין דיון.

אימי עירון: אבל אם אני אהיה חשופה כל פעם שאחד מ-10,000 מעלה שיר של דליה רביקוביץ לתביעה, אני אסגור את הפלטפורמה כי לא אוכל לעמוד בזה.

אימי עירון: זה כבר קרה בארצות הברית.

רועי אלבה: רועי אלבה, מנכ"ל איגוד הבמאיות והבמאים, צריך להבין נקודה חשובה, כל התארים שהם פיראטים מבוססים על חומר מתכנים שנמצאים במחשבים פרטיים לרוב של אנשים, שהאתר רק מאגד את החומרים האלה.

רועי אלבה: ברגע שהוא רק מאגד את החומרים הללו אז הוא לא תחת החוק הזה.

איתן כבל: יש כאן 2.5 דעות מרכזיות.

איתן כבל: יש את העמדה של היוצרים לסוגיהם, בעלי הזכויות ויש את אלה שמבקשים לעשות שימוש.

איתן כבל: שימוש כמו שחבר הכנסת חנין מציג, שימוש כמו שמנכ"לית סלונה מציגה, שימוש כמו שהספרייה הלאומית מבקשת לעשות, או משתמשים כמו שהגברת משוקן מציגה.

רחלי אידלמן: שיבקשו רשות.

איתן כבל: תצטרפו להעמיד מאה טלפניות אם כולם יתקשרו אליכם.

רחלי אידלמן: אז נעמיד.

איתן כבל: יש כמה מושגי יסוד חדשים שצריכים לחדד אותם ולהבהיר.

איתן כבל: אני אומר שהמשותף הרבה יותר גדול בין התומכים לבין המתנגדים.

איתן כבל: הכוונה היא שיחד נוציא תחת ידינו את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: אם תהיה התנגדות, בסוף אני פה ואני אפסוק.

איתן כבל: אני רוצה שתעזרו לי להוציא את התוצאה הטובה לא שכל אחד יבוא ויחשוב שהוא יצא מרוצה יחיד מכל העניין.

איתן כבל: יש כמה מושגי יסוד שאנחנו חייבים לחדד, למשל הנקודה של "היה עליו לדעת", זה משפט מפתח בתוך כל התהליך הזה.

איתן כבל: הוא יקבע לאן החוק הולך ומה החובות של הפלטפורמות כמו גוגל ודומיהם.

איתן כבל: יש פה רווח לא רווח.

איתן כבל: יש רווח ישיר, רווח עקיף, רווח כספי או לא כספי.

איתן כבל: יש גם את איך הוא יודע?

איתן כבל: איך אפשר להביא מומחה שיודע להגיד איך הוא יודע?

איתן כבל: אני צריך איש מקצוע מהמדינה שאמון על זה.

איתן כבל: אני לא מדבר על משרד המשפטים, לא מישהו שיבוא ויגיד האם גוגל צודקת או לא.

איתן כבל: אלא שיגיד לי שהדברים האלה מתבצעים בעולם, עוד לא הגענו טכנולוגית או הגענו לזה טכנולוגית.

איתן כבל: יש פה שאלה מרכזית ממתי הפלטפורמה יודעת לזהות.

אתי בנדלר: אולי הרשות למשפט לטכנולוגיה, בנושא של ניטור?

אילת פלדמן: אנחנו מכירים את הנושא כי למדנו אותו.

איתן כבל: יש הבדל גדול כשאת אומרת את זה כמי שאמרו לה לבין מישהו שיודע להגיד אחרת, בלי להמעיט בערככם.

איתן כבל: כל אחד מהנקודות היא מרכזית.

איתן כבל: דבר אחרון זה לגבי "דרך העיסוק".

איתן כבל: שוב, המשותף רב יותר אבל אתם פשוט מקשיבים רק לעצמכם.

עידו חיטמן: אתה לא מאפשר להגיב.

איתן כבל: כל אחד ומקצועו.

אילת פלדמן: בהתייחס לדברים שעלו פה, יש ואקום שנוצר מהפסיקה ולכן ראינו את הצורך להסדיר את אותה דלתא בחקיקה.

אילת פלדמן: הסעיף הזה הוא לא סעיף של נמל מבטחים.

אילת פלדמן: זה סעיף של נמל מבטחים והוא שונה ממה שיש באירופה או בארצות הברית.

אילת פלדמן: נמל מבטחים אכם עוסק במתווכים, נושא של הודעה והסרה, 48א' לא עוסק במתווכים, לא עוסק בפלטפורמות, לא עוסק באתרים כמו סלונה או גוגל, יש לזה ביטוי גם בנוסח של 48א' שנוסף בין התזכיר לבין הצעת החוק, הנושא של רווח מקיומה של גישה כאמור.

אילת פלדמן: כלומר הכוונה היא שיש מטרה לעשות רווח מאותן הפרות.

אילת פלדמן: כמוש נועה אמרה במפורש, ההבדל הגדול בינם לבין אותם אתרים פיראטיים הוא הכוונה להפר בזכויות.

נועה אלפנט לפלר: אבל זה לא בא לידי ביטוי בניסוח.

אילת פלדמן: אנחנו מצאנו לנכון לעשות את זה כך בניסוח, אפשר אולי לחשוב על דרכים אחרות לעשות את זה.

אילת פלדמן: הכוונה היא ש-48א' לא מדבר על אותן פלטפורמות מתווכות.

איתן כבל: יש מקום שאתה מצפה מהפלטפורמות המתכוונות להיות שחקניות?

אילת פלדמן: לפי הפסיקה היום, כשהם מקבלות הודעה.

אילת פלדמן: גם השימושים המוגדרים, כמו שיר של דליה רביקוביץ, אנחנו מדברים כאן רק על תוכן שהוא מפר, אם בלוגרית מעלה תוכן לאתר שלה, יש סיכוי מאוד טוב שאנחנו מדברים פה על שימוש הוגן ואז אנחנו בכלל לא בעולם של הפרה.

אילת פלדמן: לגבי הנושא של הודעה והסרה.

אילת פלדמן: כמוש אמרתי, כבר היום בפסיקה מכירים בנושא הזה של הודעה והסרה.

אילת פלדמן: לא מהכיוון של פטור מאחריות אלא מהכיוון של איך אנחנו מקימים אחריות לאותם פלטפורמות מתווכות רק אם הן יודעות.

אילת פלדמן: הדרך לעשות את זה, זה באמצעות הודעה.

אילת פלדמן: כלומר אנחנו כבר מכירים את זה בעולם המשפט הישראלי מהפסיקה.

אילת פלדמן: לעניין הרעיון עצמו של פטור מאחריות במקרה של הודעה לאותו גורם מתווך, יש ביקורת על הסדרים האלה בעולם, גם ביקורת מצד חופש הביטוי במקומות בהם יש הסדרים של הודעה והסדרה.

אילת פלדמן: התוצאה היא שאחוזים מאוד גבוהים, מעל 95% של התכנים שמודיעים לגביהם מוסרים ואין לגביהם דיון ויכולה להיות פה בעיה מצד חופש הביטוי.

אילת פלדמן: מצד שני יש גם ביקורת מצד בעלי הזכויות, כמו ששמענו כאן, שמי ש"מרוויח" על חשבון בעלי הזכויות הם אותם גורמי ביניים, אז יש פה הרבה ביקורת.

אילת פלדמן: מאחר והיה ניסיון לחוקק את הנושא הזה לפני עשר שנים, הסתכלנו בהיסטוריה ועלתה השאלה, כאשר יש לאותו גורם מתווך שליטה על החומר אם הוא עולה או לא עולה כדוגמת content ID של גוגל, הייתה הדעה שאומרת שבמקרה כזה הם אפילו לא יכולים ליהנות מהפטור מאחר ויש להם שליטה.

אילת פלדמן: יש פה מחלוקת.

אילת פלדמן: אני לא אומרת שזו הדעה שלנו כמשרד המשפטים, אבל יש פה הרבה מחלוקות ועניינים מסובכים לכן אנחנו חושבים שחבל לעכב את הצעת החוק הזו שכמו שאמר היושב-ראש, היא הצעה חשובה וחבל שתתעכב בגלל הנושא של מנגנוני הודעה והסרה.

אילת פלדמן: לעניין העיקרון של "היה עליו לדעת" אנחנו חושבים שהוא צריך להישאר בתוך החוק, כמובן זו החלטה של חברי הוועדה הנכבדים.

אילת פלדמן: אני מתחברת למה שנאמר מפי חיים רביה וטוני גרינמן "היה עליו לדעת" הוא רכיב שקיים שבהפרה עקיפה שכבר קיימת בחוק והוא עשוי להביא לכך שיצאו החוצה גורמים שאנחנו רוצים לתפוס אותם בפנים.

אילת פלדמן: לעניין הערות שהעלה חבר הכנסת חנין.

אילת פלדמן: יש דברים אנחנו כן יכולים לקבל, כמו רווח כספי, אבל אני מציעה שנתייחס לזה כמו שאר הדברים בעתיד, אחרי שנבדוק.

אתי בנדלר: על כל ההערות שהועלו הערתי בפגישתנו המוקדמת, כך שלא הייתי מופתעת מאף הערה.

אתי בנדלר: לא הגענו לסיכומים כי חשבתי שנכון שהדיון יתקיים כאן לשמוע את הרוח הנושבת מחברי הכנסת.

אתי בנדלר: בנוסף להערות הערתי גם לסעיף קטן (ב) שם נאמר "יצירה שהועמדה מחוץ לישראל לרשות הציבור ברשותו של בעל זכות היוצרים במדינה שבה הועמה כאמור, לא תחשב לעניין סעיף קטן (א) ליצירה שהועמדה בהפרה" שאלתי את עצמי איך המשתמש בארץ יכול לדעת אם היצירה שפורסמה בחו"ל פורסמה ברשותו של בעל זכות היוצרים או לא.

אתי בנדלר: המידע הזה בדרך כלל לא זמין ולא אפשרי ואני מצפה לתשובה גם בנושא הזה.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי אני חושב שסעיף (ב) מתכתב עם סעיף (א).

איתן כבל: אם מדובר במישהו שעשה בטעות או למטרת רווח.

איתן כבל: השאלה היא האם מנסים לייבש את הנחל או לרדוף אחרי כל הדברים.

איתן כבל: הנקודה היא למצוא את אותם גורמים שמייצרים את העוצמות הגדולות של ההפרה ורובם עושים את זה למטרות רווח.

משה אדרי: תאר לך שבתי הקולנוע היו מקרינים סרטים בחינם, לא הייתי יכול לתבוע אותם?

חיים סלוצקי: אני רוצה להוריד את המילה "רווח כספי".

חיים סלוצקי: לא תמיד הרווח הוא כספי.

חיים סלוצקי: אני עשיתי למשל את "מגש הכסף" בערוץ 8.

חיים סלוצקי: גוף פוליטי העלה את זה באתר שלו והפיץ את זה חינם לכולם.

חיים סלוצקי: יש לו רווח מסוג אחר.

אדר זהבי: זה חשוב כל העניין של הרווח.

חיים סלוצקי: רווח זה לא רק כסף.

רביה חיים: מדובר על גוף שתיקן את דרכיו.

רביה חיים: יוטיוב כיום היא פועלת ברישיונות, אבל כשהיא התחילה, במשך שנים ארוכות ביותר היא צברה משתמשים על בסיס זה שאנשים העלו אליה חומרים שהם מפרים זכויות יוצרים.

רביה חיים: היא לא עשתה מזה רווח כספי.

רביה חיים: היא לא פרסמה דבר.

רביה חיים: לא נכנס סנט לקופתה.

רביה חיים: נכנס דבר הרבה יותר יקר ערך.

רביה חיים: תשומת לב ומידע.

רביה חיים: בסוף זה כסף.

רביה חיים: הערה נוספת לעניין "הידע או היה עליו לדעת", טוני גרינמן אמר את זה ואני אחדד מעט, כאשר תובעים מפר אי אפשר לדעת אם הוא ידע או לא.

רביה חיים: זה דבר שבין לבו לראשו.

רביה חיים: לכן הנורמה של היה עליו לדעת היא קריטית מפני ש"ידע" קשה מאוד עד כדי לעולם לא תוכל להוכיח שהוא ידע בפועל.

מרדכי אמיתי: אמרה את זה נועה מגוגל בצורה מפורשת, "היה עליו לדעת" זה פשוט עניין נורמטיבי.

מרדכי אמיתי: זה מבחן נורמטיבי.

מרדכי אמיתי: ברגע שגוגל או יוטיוב מפעילה מערכות סינון או פינגר פרינט, לא היה עליה לדעת.

מרדכי אמיתי: זה בדיוק העניין.

מרדכי אמיתי: זה מבחן נורמטיבי.

מרדכי אמיתי: אם יהיה מישהו שבכל זאת יתבע את יוטיוב לעניין הזה, אז בלי ספק בית המשפט יעיף אותו מכל המדרגות.

איתן כבל: גוגל היא מעצמה וזה ברור כשמש ולא בזה אנחנו עוסקים.

איתן כבל: נקודת המוצא היא הגישה, התפיסה.

איתן כבל: כשהפלטפורמה לא חוקית, כולנו יודעים ורואים.

איתן כבל: הטענה שלהם שגופים כמו גוגל ופייסבוק ופלטפורמות דומות להם צריכות להיות חלק מהפתרון.

איתן כבל: אני רק פרשן לעת מצוא לדברים שלא נאמרים בצורה ברורה.

איתן כבל: הכוונה שרוצים שגוגל ודומותיה תהיינה חלק בלתי נפרד מאלה שנושאים באחריות.

קריאה: שיקבלו הודעה.

איתמר אביטן: כל אדם שגונבים אותו - - -

קרן באר: אם רוצים לעודד פלטפורמות וגורמים מתווכים להכניס מנגנונים שהמטרה שלהם היא לשמור על זכויות יוצרים ולהשיג תוכן מפר, שהדבר הזה יהיה באופן מפורש בתוך הצעת החוק.

קרן באר: שפלטפורמות שמפעילות, פלטפורמות אחראיות שמפעילות מנגנונים תהיינה פטורות.

קרן באר: עצם העבודה שזאת לא הייתה כוונת המחוקק אני מכבדת מאוד את מה שאמר מוטי, אבל כשיגיע הדיון לבית המשפט נצטרך להגיד שזו לא הייתה כוונת המחוקק וזה לא נמצא - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עורכת דין פלדמן, צריך לחשוב על מה שעורכת דין באר אמרה.

איתן כבל: אני מבקש שנעשה פגישה מקצועית של הצוות שלכם יחד עם הצוות שלנו כדי שנגבש יותר את כוונת המחוקק בצורה מושכלת.

איתן כבל: יש עוד הערות לסעיף (ב)?

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אני רציתי להעביר את זה עוד בכנס הזה, אז שכל אלה שרוצים את החוק יתכנסו ביניהם וידאגו לדוברים אחידים, אחרת זה לא יסתיים.

רביה חיים: זכות יוצרים היא טריטוריאלית.

רביה חיים: אדם בעל זכות יוצרים בישראל הוא לא בהכרח בעל זכות יוצרים באותה יצירה מש באנגליה.

רביה חיים: לכן, אם מישהו העמיד יצירה כדין מחוץ לתחום הטריטוריאלי של ישראל, עדיין אין פירושו של דבר שהנגשתה בישראל אינה מפרה זכות יוצרים.

רביה חיים: הפתרון המעשי הוא הצעתי למחוק את סעיף קטן (ב).

אתי בנדלר: לדעתי כולם שותפים להצעה הזאת.

מרדכי אמיתי: כולנו באותה דעה והדבר בא לידי ביטוי בצורה מאוד ברורה בנייר העמדה של לשכת עורכי הדין.

אילת פלדמן: אנחנו חושבים שאם יצירה הועלתה לאינטרנט בחוץ לארץ בצורה שהיא נגישה באופן חופשי לציבור בישראל, קישור אליה לא צריך להיכנס לסעיף 48א'.

אילת פלדמן: עם זאת, בעקבות הערות הן בניירות עמדה שקבלנו לפניה דיון והן הערות שהועלו על ידי הייעוץ המשפטי לוועדה בישיבת ההכנה שלנו, הערות שמראות שיש קושי ביישום של סעיף קטן (ב) כפי שהוא כתוב.

אילת פלדמן: אנחנו השתכנענו שפרשנות נכונה של סעיף קטן (א) יכולה להכניס לתוכה את העיקרון שאנחנו אמרנו.

אילת פלדמן: לכן אפשר למחוק את סעיף קטן (ב).

אילת פלדמן: אם דברנו על כוונת המחוקק, אז כוונת הממשלה שהציעה את החוק ואני מקווה שהמחוקק שותף לה, היא שיצירה שהונגשה באופן חופשי, אפשר יהיה לקשר אליה ללא מגבלה.

אילת פלדמן: הונגשה באופן חופשי כדין, לא באופן מפר.

אתי בנדלר: אני מקווה שזו תהיה גם הפרשנות בית המשפט שבמקרה כזה ההנחה היא שהוא לא ידע ולא היה עליו לדעת שהנגשה של היצירה הזו היא תוך הפרה של זכות יוצרים.

איתן כבל: אני לא מצביע על זה עכשיו.

איתן כבל: אני מציע שתחזרי לחברים שלך, תתייעצי, זה לא פשוט למצוא פה הסכמה רחבה, אני מציע לכם לחשוב טוב בעניין.

איתן כבל: עם כל הכבוד לרמז שהממשלה אמרה ואת יודעת כמה אנחנו אוהבים לעזור לממשלה, אבל זה לא ראה וקדש.

איתן כבל: אני מציע לכם לחשוב טוב בעניין.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם אני מציע שנמשיך בהקראה.

אילת פלדמן: אני אקריא גם את סעיף 1, כיוון שהוא קשור לעניין.

אילת פלדמן: "1.

אילת פלדמן: בחוק זכות יוצרים התשכ"ח-2007 (להלן- החוק העיקרי) בסעיף 1, אחרי ההגדרה "פרסום של יצירה" יבוא: "רשת תקשורת אלקטרונית, רשת האינטרנט וכן כל רשת תקשורת ציבורית אחרת שהשר קבע בצו".

אילת פלדמן: 4.

אילת פלדמן: הוספת סעיף 53א.

העיקרי יבוא: 53א.

העיקרי יבוא: צו הגבלת גישה לאתר.

העיקרי יבוא: (א) בסעיף זה – "אתר אינטרנט" – אתר אינטרנט שיש לציבור אפשרות כניסה או גישה אליו, לרבות באמצעות תוכנת מחשב, אף אם הכניסה או הגישה דורשים שימוש בקוד או בסיסמה, בתשלום או בלא תשלום, בין אם השרת שהאתר מאוחסן בו נמצא בישראל ובין אם הוא נמצא מחוץ לישראל".

העיקרי יבוא: "בית משפט" – בית משפט מחוזי.

העיקרי יבוא: "ספק גישה" – מי שמספק שירות שמהותו מתן גישה לאדם לרשת תקשורת אלקטרונית ובכלל זה ספק גישה לאינטרנט כהגדרתו בסעיף 4ט'(א) לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ז-1982.

העיקרי יבוא: "רישיון ייחודי" – כהגדרתו בסעיף 37ד'".

העיקרי יבוא: אנחנו עוסקים בנושאים של צווי הגבלת גישה לאתרי אינטרנט.

העיקרי יבוא: זה עניין שהולך ומתפתח בעולם.

העיקרי יבוא: אנחנו יודעים שיש כמה מאות צווי הגבלת גישה בעולם.

העיקרי יבוא: הרעיון מאחורי העניין הזה הוא פעמים רבות אי אפשר להגיע למפר עצמו או שהוא אנונימי, או שהוא לא נמצא בישראל והדרך היעילה ביותר למנוע את הגישה היא באמצעות חסימת הגישה לאתר.

העיקרי יבוא: החסימה הזאת יכולה להיעשות בכמה צורות.

העיקרי יבוא: אפשר לסגור את הברז בצד של האתר, אפשר לחסום את הגישה כאשר היא יוצאת ממחשבו של המשתמש.

העיקרי יבוא: יש גם טכנולוגיות שמאפשרות חסימה חלקית אם אנחנו מדברים על אתר שלא כולו מפר, לעיתים אפשר לחסום נקודתית את התכנים המפרים.

העיקרי יבוא: עולה הרבה פעמים טענה שהחסימה הזאת לא יעילה כיוון שאפשר לעקוף אותה בקלות.

העיקרי יבוא: עם זאת מחקרים מראים שברגע שיש חסימת גישה לאתרים, היקף הצריכה הפיראטית באופן כללי יורד.

העיקרי יבוא: מאחר שהאדם הפשוט שיושב בבית ורוצה לצפות בסדרה או בסרט, ברגע שהוא נתקל במחסום, אם הוא צריך להשקיע עוד זמן ומאמץ נוסף כדי לעקוף את החסימה הזאת, הוא לא יעשה את זה.

העיקרי יבוא: לכן הסד הזה הוא סד שמועיל להפחתה של הצריכה הפיראטית.

העיקרי יבוא: אנחנו מדברים מבחינת ההגדרה של אתר האינטרנט.

העיקרי יבוא: אנחנו לא מדברים בהכרח על אתר במובן שכולנו חשובים עליו מה שנקרא באנגלית web sites.

העיקרי יבוא: אתר במובן של מקום.

העיקרי יבוא: מקום מסוים על גבי הרשת שיש שם תוכן מפר שמאוחסן בו ואנחנו רוצים למנוע את הגישה או למנוע את השליפה של החומר הזה משם.

העיקרי יבוא: בנושא הזה המילים "לרבות באמצעות תוכנת מחשב" באות ליישם, הכוונה לאו דווקא לדפדפן שדרכו אנחנו רואים את התוכן באתר אינטרנט אלא כל תוכנה או אמצעי שמאפשר לצפות בתכנים באמצעות מחשב, מכשיר סלולרי, אפליקציה, ממיר וכו'.

איתן כבל: אנחנו מדברים רק על אתרי אינטרנט שבהגדרה אנחנו יודעים שהם לא חוקיים.

אילת פלדמן: נכון.

אילת פלדמן: זה מופיע בהמשך בתנאים עצמם.

איתן כבל: זה לא עכשיו "האח הגדול", נכנס מישהו שלא מוצא חן בעיני ואני מחליט להוריד אותו.

אילת פלדמן: בכל מקרה אנחנו מדברים כאן על סמכות לבית המשפט.

אילת פלדמן: מבחינת הרקע המשפטי לנושא יש דילמה בין בתי המשפט האם יש לבתי המשפט כבר היום סמכות לתת צווים כאלה או לא.

אילת פלדמן: הדבר נדון בבית המשפט העליון בלי הכרעה, הערעור נמחק למיטב ידיעתי.

אילת פלדמן: בכל מקרה, מאחר שהתעוררה שאלה החלטנו למנוע אותה מראש והחלטנו להסדיר הליך מובנה מאוד מסודר כאן בחקיקה שמגדיר את שיקול הדעת, מגדיר את תנאי הסף שבית המשפט צריך לבדוק וחשוב לומר שאנחנו גם בנינו את הסעיף הזה באופן שבית המשפט יהיה חייב להתייחס לאותם תנאי סף ושיקולים לפני שהוא מוציא צו הגלת גישה גם אם הצד השני שהוא בדרך כלל ספקית הגישה לאינטרנט לא מתנגד להוצאת הצו, עדין בית המשפט יצטרך לעבור את אותו תהליך מחשבתי ולראות שאכן כל התנאים מתקיימים.

רביה חיים: הערה טכנית להגדרת אתר אינטרנט.

רביה חיים: אני מקבל בברכה את דבריה של עורכת הדין פלדמן שאין הכוונה רק לאתרי web.

רביה חיים: הבעיה היא שבהגדרה הנוכחית אפשר לסבור שמדובר רק באתרי web וזו הגדרה מעגלית כי אתר אינטרנט לפי ההגדרה הוא אתר אינטרנט ואנחנו לא יוצאים בהירים מספיק במה שאנחנו מתכוונים אליו.

רביה חיים: אנחנו יודעים כעניין שבעובדה שיש הפרות מאסיביות של זכויות יוצרים והם לא מקורות של אתרי אינטרנט.

רביה חיים: אני מציע לקרוא לזה מקור מפר.

רביה חיים: כל אמצעי מבוסס תוכנה הפועל על גבי רשת תקשורת אלקטרונית ומשמש ומסייע לביצוע פומבי שידור או העמדה לרשות הציבור של יצירות בלא הרשאת בעלי זכויות היוצרים בהם.

רביה חיים: אפשר להוסיף גם לרבות אתר אינטרנט בין שהוא בישראל ובין שהוא מחוץ לישראל אבל האמת שמהמילים "אפשר להוסיף" אין צורך, זה רק מסיבות של נוחות.

אתי בנדלר: אם תוכל לשלוח לנו את ההגדרה המוצעת כדי שנוכל לעיין ולבחון אותה.

אתי בנדלר: הייתי רוצה ההצעה תפורסם באתר הוועדה כדי שכל המוזמנים יוכלו לעיין בה ולהתייחס אליה.

מרדכי אמיתי: אני מצטרף למה שאמר חברי חיים רביה.

מרדכי אמיתי: אני רק רוצה לחדד את מה שאמרה עורכת דין פלדמן.

מרדכי אמיתי: כל הסעיף הזה הוא לשיקול דעתו של בית המשפט, חשוב שנבין את זה.

מרדכי אמיתי: הסעיף נולד מתוך מצב של אנומליה שקיימת היום בבתי המשפט.

מרדכי אמיתי: הסעיף הזה מקובל בכל העולם.

מרדכי אמיתי: יש סעיף חוק כזה באנגליה שנחקק לאחרונה שקובע את האחריות הזאת לחסימה ואנחנו מדברים אך ורק לחסימה לפעילות מפרה ספציפית.

שרון קפלן כהן: עורכת דין שרון קפלן מסלקום, לנו יש בעיה מבחינה טכנולוגית לחסימת אתר באופן מלא או בחלקו.

שרון קפלן כהן: למיטב ידיעתנו אין אמצעים לחסום עמוד בתוך אתר ולא ברור מה הכוונה "בחלקו".

אילת פלדמן: מהבדיקות שעשינו יש אפשרות טכנולוגית לעשות את זה.

אילת פלדמן: שמענו את הטיעון שלחלק מספקיות הגישה אין היום את היכולת הטכנולוגית לעשות חסימה כזו, מי שיש לו את היכולת הזו, הכוונה שיעשה בה שימוש.

אילת פלדמן: מי שאין לו את היכולת הזו, אין כוונה שצו בית משפט יחייב אותו לרכוש או לפתח את היכולת הטכנולוגית ובכל מקרה גם אם הטיעון שכיום אין יכולת לחסום רק חלק מאתר החוק הזה צופה פני עתיד הטכנולוגיה מתפתחת.

אתי בנדלר: עורכת דין פלדמן קראה את ההגדרה רשת תקשורת אלקטרונית, עדין אין התייחסות להגדרה הזאת בחומר שקראנו, אבל אני אעיר להגדרה כשיהיה שימוש במונח הזה.

אופירה לובניצקי: אני רוצה להתייחס להגדרה אחרת, הנושא שאליו מתייחסים כשדובר בספק גישה, אנחנו חושבים שספק גישה זה - - - מידי וצריך ספק שירותים.

אופירה לובניצקי: כמו שאמרנו קודם, החקיקה תמיד תפגר אחרי הטכנולוגיה וייתכן שבעוד זמן מסוים ויכול להיות שכבר היום לא רק ספק גישה יכול לטפל, לכן אנחנו מציעים לשנות את זה מ"ספק גישה" ל"ספק שירותים".

רביה חיים: אפילו יש עדיפות.

רביה חיים: אם אתה יכול לשים את היד על התוכן המפר - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מסיים את הדיון.

איתן כבל: אני רוצה לבקש בקשה.

איתן כבל: כיוון שיש לי את הרצון לעשות את כל המאמץ לסיים את החוק בכנס הזה אני מודיע לכם שאתם לא עוזרים לי.

איתן כבל: לפחות שעל הדברים שאתם מסכימים, שיהיה דובר אחד ולא כולם ידברו.

איתן כבל: אם תתעקשו שכל אחד ידבר על כל ניואנס, לא נגיע לשום מקום.

מרדכי אמיתי: את הרוב עברנו, רוב הדברים נאמרו, הכול בידיים שלך, ככל שתהיינה ישיבות תדירות, בסך הכול רוב הדברים נאמרו כבר.

אופירה לובניצקי: ממש לא - - -

איתן כבל: זה על הזמן שלי.

איתן כבל: זה לא שכנסת ישראל עוזבת את הכול ומתכנסת רק לחוק הזה, יש פה הצעות חוק כבדות משקל.

איתן כבל: לכן, ככל שתהיו ממוקדים ולא כל אחד ירצה להראות לשני מה הוא אמר ומה ההוא לא אמר.

איתן כבל: אני מבקש שלא כל אחד יעזור לשני, זו לא קריאה בבית כנסת שכל אחד חייב לעשות את הדיוק שלו.

איתן כבל: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.