ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 628, 2018-05-21 09:00

יואב קיש: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: אנחנו דנים בהצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' ) - רישוי עסקים דיפרנציאלי, פרק י"ב מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2019), התשע"ח-2018, מ/1196.

יואב קיש: קצת על הליך החקיקה ולאן אנחנו מתכנסים, כי היו לנו כמה ישיבות שבהן דנו בנושאים העקרוניים, ובחלק מהדברים גם צללנו פנימה לתוך המשמעויות.

יואב קיש: אני רוצה שנתכנס ללוחות זמנים כי הכוונה שלי היא להשלים את החקיקה הזו תוך חודש ימים מהיום, לא יותר מאוחר מכך.

יואב קיש: לטובת זה נתחיל היום הקראה על דברים שבהם נעשתה עבודה עם הלשכה המשפטית ועם המשרדים הרלוונטיים, בעיקר לגבי המסלולים, שאחרי זה משרד ראש הממשלה יציג עמוד אחד של המסלולים שמתמצת במה מדובר.

יואב קיש: ללא קשר לזה, שני דברים שאני מבקש, גם מהייעוץ המשפטי: בשבוע הבא, נדמה לי ביום שלישי, קבענו יום ישיבות ארוך – מ-9:00 עד 16:00 – עם ישיבה ארוכה.

יואב קיש: יתכן שנעשה הפסקה באמצע, אבל זה הלו"ז.

יואב קיש: המטרה של הישיבה הזו - אני כבר אומר את זה לפרוטוקול ולאנשים, שיידעו: במסגרת הדיונים פה נכנסנו גם לדברים שכביכול אמורים להיות בצו.

יואב קיש: למשל, כל מה שהגדרנו לגבי מזנון ובתי קפה.

יואב קיש: אני מבקש מהייעוץ המשפטי לוועדה לוודא שהתיקונים שהוועדה רצתה ייכנסו לצו, ואם לא – אז למצוא לי כלי חקיקתי שיאפשר לי לראות שהדברים האלה קורים.

יואב קיש: מעבר לזה שדיברנו על מזנונים ובתי קפה, עד 150 מטר ו-50 איש, אני רוצה לבדוק אפשרות של אולמות - התייחסות לאולמות יותר קטנים, של עד 300 אנשים.

יואב קיש: בכיבוי אש יש לכם התייחסות שונה.

יואב קיש: מה הקו, 300 איש?

יצחק שמעוני: 300 מטר ולא יותר מ-300 איש.

יואב קיש: אז זו ההגדרה שאני מבקש לראות גם כן כקטגוריה נפרדת ברישוי עסקים ולאפשר להם, אם אפשר, הקלות.

יואב קיש: כרגע אני מבין שהם בקטגוריה המלאה והם ללא שינוי.

יואב קיש: נכון, אני לא טועה?

יואב קיש: לפי התפיסה, הם במסלול שלא הושפע, ואני חושב שאולמות קטנים יותר, של 300 מטר ו-300 איש - יכול להיות שאנחנו יכולים לעשות הקלה, ואני מבקש שתבחנו את זה לישיבה הבאה, משרד הבריאות וכל מי שצריך לבחון את העניין הזה.

יואב קיש: מי פה ממשרד הבריאות?

יואב קיש: אז תצטרף לשולחן לצד הנציגים של משרדי הממשלה.

יואב קיש: אני מבקש לבחון האם ניתן להקל ברישוי לאולמות של 300 מטר.

יואב קיש: בנוסף, רציתי לבחון את התייחסות לבתי מלון ביום שלישי הבא.

יואב קיש: אני מבקש לבדוק גם הקלות רישוי לבתי מלון, כאשר שם דיברנו אולי על הפרדה בין החלקים השונים של המלון - החדרים או - - -

עמיחי פישר: יש כבר היום.

עמיחי פישר: היום זה בנוי כך שכל רכיב מקבל רישיון בנפרד: הבריכה בנפרד, המלון בנפרד.

קריאה: כשאומרים "מלון" מתכוונים לחדרים.

עמיחי פישר: אבל הסיפור הוא חדרי השינה.

יואב קיש: שהיום הם ביחד עם מה?

עמיחי פישר: שהיום הם רגיל, עד גודל מסוים.

יואב קיש: אני רוצה להבין האם החדרים מושפעים לרעה, במירכאות, בגלל שהם יחד עם משהו או שהם בקטגוריה נפרדת.

עמיחי פישר: הם בקטגוריה נפרדת.

יואב קיש: אז מה הבעיה אתם?

יואב קיש: כמה זמן נותנים רישיון לחדרים?

עמיחי פישר: משך הזמן הועלה בצו שפורסם ממש לאחרונה לעשר שנים.

עמיחי פישר: הנקודה היא מבחינת הליך הרישוי.

יואב קיש: אוקיי, אז יכול להיות שעל החדרים אפשר לתת הליך יותר מקל.

יואב קיש: צריך לחשוב על זה.

עמיחי פישר: היה על זה דיון ארוך.

יואב קיש: אוקיי, אז תציגו את זה.

יואב קיש: אז אומר עוד פעם: ביום שלישי נדון בבתי מלון, אולמות של 300 ו-300 ודבר אחרון הוא גם הרשתות הקמעוניות למיניהן.

יואב קיש: גם שם לבחון האם ניתן להקל ולעזור בעניין הזה.

יואב קיש: יש הקלה?

יואב קיש: אוקיי, אז תציגו את הכול.

יואב קיש: אלה הדברים שאבקש לדון בהם ביום שלישי הבא.

יואב קיש: תומר, מה שהתחלתי, וטוב שגם אתה תשמע, ביקשתי שכל השינויים שאנחנו רוצים לעשות בצו, אני מבקש שיהיה פתרון שאנחנו רואים שזה קורה, ואם זה לא קורה – להכניס לחקיקה.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציע שבכל מקרה צו הרישוי יהיה נספח לחוק הזה.

יואב קיש: ואם לא יספיקו בחודש לעשות אותו?

רועי פולקמן: יספיקו, הרוב כבר מוכן.

רועי פולקמן: התהליך שבו זה נעשה פנימית בחדרי-חדרים במשרד הפנים מאפשר לחצים שנסגרים בפנים.

רועי פולקמן: זאת אומרת, משרדי הממשלה מפעילים לחצים ובסופו של דבר שר הפנים לא יכול להתמודד עם זה, לכן הכנסת היא המקום להתמודד עם זה.

רועי פולקמן: לכן, כמו בחוק התקנים, יצרנו מנגנון שבו זה לא נסגר פנימית.

רועי פולקמן: הרי המשחק הוא מי בפנים ומי בחוץ; אם נעשה את החוק טוב ומקל – מחר יבואו המשרדים ובצו רישוי עסקים יוציאו את כל הדברים החוצה; ואם נעשה את החוק לא רלוונטי – לא תהיה בעיה.

רועי פולקמן: לכן הצו צריך להיות חלק מהחוק, נספח לחוק.

יואב קיש: מה ההתייחסות של משרד הפנים לעניין?

חוה מונדרוביץ: לפי החלטת ממשלה, ישנה ועדה בין-משרדית כבר מ-98' לדעתי, שמתכנסת פעם בחודש.

חוה מונדרוביץ: היא ממליצה לשר הפנים על שינויים בצו רישוי עסקים.

חוה מונדרוביץ: חברים בוועדה, חוץ מהמשרדים נותני האישור, גם נציגי השלטון המקומי.

יואב קיש: מ-98'?

יואב קיש: 20 שנה לא הצלחתם לעשות שום דבר?

רועי פולקמן: הוועדה הזאת היא גוף לא אפקטיבי, אדוני, ולכן כמו שנעשה בכבאות – צריכה לקום ועדה - - -

חוה מונדרוביץ: היו המון שינויים.

רועי פולקמן: הוועדה לא עשתה שום דבר לאורך השנים.

חוה מונדרוביץ: ב-2013 השתנה הצו בפעם הראשונה מאז שיש ועדה ונעשו שם הקלות גדולות.

חוה מונדרוביץ: עכשיו – כרגע ממש - מפורסמים באתר קשרי ממשל להערות הציבור הקלות נוספות, שכוללות גם הארכת תוקף, גם ביטול פריטי רישוי, גם פריטי רישוי שמשרדים מסוימים יורדים מהם כנותני אישור.

חוה מונדרוביץ: תראו את כל הרשימה, היא גדולה ומכובדת, ויש גם פעימה נוספת על הפרק.

רועי פולקמן: יש לי הצעה לעניין הזה.

רועי פולקמן: נעשה פתרון בכבאות, מה שנקרא "ועדה מייעצת".

רועי פולקמן: זה לא נשאר רק בתוך העניין הפנימי, שבו יושבים נציגי משרדי הממשלה, כי אז הלחצים הם ברורים, סוגרים ביניהם את העניינים.

רועי פולקמן: יש ועדה מייעצת שיושבים בה גורמים חיצוניים לממשלה, והדבר הזה הוא כלי הרבה יותר אפקטיבי.

רועי פולקמן: צריך להכניס אותו לחוק.

רועי פולקמן: יכול להיות שאם תומר חושב שלא לגמרי צו - - -

יואב קיש: אני לא פוסל את ההצעה של חבר הכנסת פולקמן, אני אפילו חושב שהסיבה שאמרת, שיכולה להיות קשה כי יהיו פה לחצים בכנסת להקל, דווקא טוב לי עם זה.

תומר רוזנר: הפוך.

תומר רוזנר: מניסיוננו, הנושא הזה, של צו רישוי עסקים, הוא נושא מאוד מאוד טעון לכל הכיוונים - לטובה ולא לטובה.

תומר רוזנר: מניסיון של דברים אחרים מהסוג הזה, הכנסת מתקשה לקבל החלטות.

תומר רוזנר: מה שיקרה, להערכתי – כמובן, זאת הערכה שאפשר לחלוק עליה - הצו יוקפא במצבו הנוכחי.

יואב קיש: אתה אומר שאלה יבואו וירצו להקל ואלה יגידו: לא, זה בטיחותי, ואז חברי הכנסת - - -

תומר רוזנר: בדיוק.

תומר רוזנר: חברי הכנסת לא ייקחו את הסיכון ולהערכתי, הצו יישאר מוקפא.

תומר רוזנר: אבל ההצעה של ועדה מייעצת נותנת התקדמות טובה בעניין.

יואב קיש: אני מבקש שתכין פתרון לדעתך בעניין.

יואב קיש: בכל מקרה, במה שאנחנו כן נעשה שינויים אני מבקש לראות שזה מוטמע בצו, כמו שאמרתי.

יואב קיש: נושא שני: היום אני רוצה לדבר גם על המסלולים ולהקריא אותם, אבל לפני זה אני רוצה לסגור את נושא התוקף; האם תוקף מתנהל לפי סוג המסלול או שהתוקף הוא פר פריט.

עמיחי פישר: פר פריט, והיתה הארכה מאוד משמעותית בצו הנוכחי.

יואב קיש: אז תן לי תיאור של מה הכי קצר ומה הכי ארוך, איך אתם מנהלים את זה ואיפה זה נמצא.

יואב קיש: נושא התוקף הוא נושא מאוד משמעותי.

יואב קיש: למה הכוונה?

יואב קיש: אם אנחנו בנושא של תצהיר – תיאורטית או מעשית, אפשר לתת תוקף ללא סוף, כי הוא צריך למלא תצהיר ואין סיבה להגביל אותו, בוודאי לא על תוקף קצר.

יואב קיש: למשל, שאלה: האם יש עסקים עם תצהיר שהתוקף שלהם הוא מתחת לעשור?

יואב קיש: בשביל להבין.

יואב קיש: אם כן – למה?

תומר רוזנר: לפני שהוא עונה, אני רוצה להגיד שהחוק קובע ברירת מחדל של 15 שנים.

יואב קיש: לכל הרישיונות כולם?

תומר רוזנר: זו ברירת המחדל.

יואב קיש: ללא קשר למסלול?

תומר רוזנר: ללא קשר למסלול.

יואב קיש: זה מה שאתם מכירים, 15 שנה כברירת מחדל?

עמיחי פישר: בסופו של דבר, מכיוון שלכולם יש את האפשרות - - -

תומר רוזנר: סליחה, אני רוצה להשלים.

תומר רוזנר: החוק קובע ברירת מחדל של 15 שנה והוא מאפשר לשר הפנים לקבוע תוקף קצר יותר.

תומר רוזנר: כמובן ששר הפנים צריך לפעול בסבירות ובשיקולים ענייניים.

תומר רוזנר: שר הפנים השתמש בסמכות הזאת וקבע לחלק ניכר מהעסקים תוקף קצר יותר.

תומר רוזנר: לאחרונה פורסמה טיוטת צו מתקן שמנסה להאריך את התקופות בדברים מסוימים.

תומר רוזנר: אני מציע שהממשלה תרחיב בעניין.

עמיחי פישר: אגיב גם לגבי מה שעלה קודם.

עמיחי פישר: הרעיון של הצו, שתהיה בו רמה גבוהה של גמישות, ולכן זה נשאר בעבודת הממשלה ואנחנו חושבים שככה זה צריך להיות.

עמיחי פישר: אבל זה, כמו שאמרת, יהיה דיון אחר.

עמיחי פישר: לגבי התוקף – יש כאלה שהם מתחת, ואסביר את ההיגיון.

עמיחי פישר: כל המסלולים האלה הם על הליך הפתיחה, השאלה היא מה קורה עם הרישיון ברגע שהוא ניתן כקבוע.

עמיחי פישר: נכון להיום החוק קובע שהרשות המקומית שוללת את הרישיון, היא זאת שנותנת את הרישיון – היגיון משפטי מאוד ברור.

עמיחי פישר: לכן בחלק מהעסקים, המסוכנים יותר, נותני האישור אומרים, בצדק: ברגע שניתן הרישיון במסלול מזורז, העסק פועל ללא הגבלה ואני לא יכול לשלול את הרישיון.

עמיחי פישר: לכן, לפי סוגים שונים ורמות סיכון, רוצים לקצר - - -

יואב קיש: לא הבנתי.

יואב קיש: תמיד הם יכולים לעשות ביקורת, לגלות שמשהו שהם חשבו שאמור להיות לא קורה - - -

עמיחי פישר: ואין להם סמכות לשלול.

עמיחי פישר: הסמכות היא של הרשות המקומית.

יואב קיש: אז אתה אומר שבגלל שהרשות המקומית לא רוצה לסגור - - -

עמיחי פישר: הם תלויים בה.

תומר רוזנר: אפשר לשנות את זה.

קריאות: אין דבר כזה.

קריאות: זה בניגוד לחוק.

יואב קיש: לא להפריע.

רועי פולקמן: משרד הבריאות יגיד לרשות לסגור את העסק והרשות תגיד לו שהיא לא סוגרת?

יואב קיש: אני חושב שזה לא צריך להיות לשיקולה של הרשות המקומית.

יואב קיש: אם אחד מנותני האישור, יש לו בעיה מהותית שמצדיקה ביטול הרישיון, הוא יצטרך להתמודד עם זה והרשות המקומית לא צריכה להיות באפר שמונע את שלילת הרישיון.

עמיחי פישר: החוק פורמלית לא אומר את זה.

יואב קיש: אז אפשר להגיד את זה.

יואב קיש: לרשויות המקומיות יש התנגדות?

מוטי צ'מרינסקי: אני מנהל רישוי עסקים בעיריית הרצליה.

מוטי צ'מרינסקי: היום החוק מאפשר למשטרה ולכיבוי אש לזמן את בעל העסק ולהוציא לו צו סגירה, כמו לעירייה.

תומר רוזנר: זה ל-30 יום.

תומר רוזנר: זה לא אותו דבר, זה לא ביטול רישיון.

מוטי צ'מרינסקי: אם עסק יש לו בעיה - הוא יכול לסגור אותו.

תומר רוזנר: זו לא תשובה.

יואב קיש: משרד הפנים, בבקשה.

חוה מונדרוביץ: הפתרון שאליו מגיעים הוא תלוי הגדרת הבעיה.

חוה מונדרוביץ: אם הגדרת בעיה בעסק שכבר יש לו רישיון קיים בתוקף כדת וכדין ובסוף החמש, עשר או 15 שנים הוא מתקשה לחדש רישיון, פתרון שלך יהיה בדמות רישיון לצמיתות.

חוה מונדרוביץ: אבל אם הגדרת את הבעיה - - -

יואב קיש: לא, לא ענית לי על השאלה.

יואב קיש: אני רוצה שתעני לסיטואציה הזו: עסק קיבל רישיון על סמך תצהיר.

יואב קיש: אחרי שנתיים באה לשם ביקורת של משרד הבריאות ומוצאת שהעסק חורג בצורה מסוכנת והם רוצים לסגור אותו.

יואב קיש: בסיטואציה הנוכחית הוא לא יכול.

תומר רוזנר: הוא יכול לסגור ל-30 יום.

יואב קיש: רק לזה.

יואב קיש: כרגע זה הדיון, לא משהו אחר.

חוה מונדרוביץ: רציתי להתייחס - - -

יואב קיש: אז אחר כך.

יואב קיש: חבר הכנסת פולקמן, לדעתי - - -

חוה מונדרוביץ: אבל יש צו סגירה מנהלי שאפשר - - -

תומר רוזנר: זה לא רלוונטי צו סגירה מנהלי.

רועי פולקמן: זה לא הדיון.

חוה מונדרוביץ: אם יש משהו שמסכן את הציבור יש צו סגירה מנהלי.

יואב קיש: אני לא רוצה סגירה, אני רוצה לבטל את הרישיון.

חוה מונדרוביץ: לבטל רישיון – המנגנון היום, אנחנו מודים שהוא קצת מורכב.

חוה מונדרוביץ: צריך להזמין את בעל העסק לשימוע עם נותן האישור, ואחר כך לשיקול הרשות המקומית אם לבטל או לא.

חוה מונדרוביץ: אנחנו מעוניינים שהמנגנון הזה יישאר - - -

רועי פולקמן: אתה צודק במיליון אחוז, צריך לתת סמכות לבטל רישיון.

רועי פולקמן: אבל אם זה תצהיר, למה צריך את הביורוקרטיה החוזרת הזאת?

רועי פולקמן: אם גורם מרשה כלשהו חושב שצריך לבטל את הרישיון – בואו ניתן לו סמכות לבטל רישיון.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אחרי שימוע.

רועי פולקמן: אם בן אדם משקר או מטעה – לבטל לו רישיון באופן מיידי, אבל לא להגביל את הרישיון בזמן.

יואב קיש: אני מבקש להוסיף לחוק את הסעיף הבא, ותנסחו אותו משפטית איך שצריך: במקרה של תצהירים - - -

תומר רוזנר: למה רק תצהירים?

יואב קיש: נכון, כל המסלולים.

יואב קיש: כל גורם מרשה יוכל לעשות ביקורת, להחליט שהעסק לא עומד בתנאים שהיה מחויב להם, ובגלל סכנה כזו או אחרת לבטל את הרישיון, כפוף לשימוע.

יואב קיש: ללא קשר לרשות המקומית, לא צריך את אישור הרשות המקומית.

נפתלי קאיקוב: זה קיים גם היום.

יואב קיש: לא לחדש, אני רוצה לתת לו 15 שנים.

יואב קיש: אגדיר מסלול תצהיר 15 שנים.

קריאה: אבל למה לבטל ולא להתלות את הרישיון?

יואב קיש: לשיקולו, אחרי שימוע.

תומר רוזנר: זה בנוסף.

תומר רוזנר: זאת ההצעה על השולחן: המשרדים נותני האישור צריכים להגיד איך הם מסתכלים על תוקף הרישיון.

יואב קיש: למה אני עושה את זה?

יואב קיש: כי אני רוצה לתת תוקף ארוך לרישיון, וזה טרייד אוף.

יואב קיש: אני לא יכול להגיד שיש להם תוקף ארוך ומצד שני להשאיר את כל המשרדים נכים.

יואב קיש: ממש לא.

יואב קיש: אני רוצה שיהיו למשרדים שיניים ואני רוצה שהם יפעילו את זה רק במקומות שהם צריכים.

יואב קיש: אבל 90% מהעסקים – אני מקווה ש-99.

יואב קיש: 9% - ירוצו ולא יהיו בהן בעיות ולא יצטרכו לבוא כל שנה–שנתיים–שלוש–ארבע–חמש לחידוש.

עמיחי פישר: היום החוק רק מגדיר שנה, שלוש, חמש ו-15.

תומר רוזנר: לא, החוק לא מגדיר.

עמיחי פישר: הצו מגדיר, סליחה.

עמיחי פישר: אלה התקפים האפשריים.

חוה מונדרוביץ: כמעט אין שנה ושלוש שנים.

חוה מונדרוביץ: שנה נשאר לאצטדיון כדורגל ואטליז.

חוה מונדרוביץ: חמש ומעלה זה רוב העסקים.

יואב קיש: לדעתי אטליז לא במסלול תצהיר.

יואב קיש: במסלול תצהיר אני לא רואה סיבה לא לתת רישיון ל-15 שנה.

חוה מונדרוביץ: למדנו מכבאות אש שהתחילו במסלול תצהיר והם אמרו לנו דבר הפוך; דווקא רישיון שניתן על סמך תצהיר, שהוא מסלול מבוסס אמון, לא יכול להיות לפרק זמן מאוד ארוך.

חוה מונדרוביץ: צריך מדי פעם - - -

יואב קיש: הכול מבוסס על זה שאין לך את הסמכות לבטל.

יואב קיש: אני נותן לך את הסמכות לבטל עכשיו.

חוה מונדרוביץ: אבל צריך לחשוב מנקודת מבטו של בעל העסק.

חוה מונדרוביץ: אם הוא יכול אחרי - - -

יואב קיש: אני עוצר את הדיון בעניין.

יואב קיש: אני מבקש עמדת ממשלה מסודרת לשבוע הבא, תשבו בין המשרדים.

יואב קיש: זה הקונספט: מצד אחד תצהיר, מצדי ל-15 שנה.

יואב קיש: לא רוצה שיתעסקו אתו, שיבדקו אותו.

יואב קיש: הוא לא בסדר – תשללו לו במקום, זה הכול.

יואב קיש: בבקשה, משרד הבריאות.

עמיר יצחקי: נעשתה פה עבודה של הממשלה, שכללה התייחסות גם למשאבים.

עמיר יצחקי: עכשיו, כשאתם רוצים לעשות שינויים מבלי להגיד את היתרונות והחסרונות של זה, זה משליך על משאבים.

עמיר יצחקי: אנחנו צריכים לייצג גם את הציבור הרחב, שנהנה מהשירותים.

יואב קיש: אם יש לזה משמעות במשאבים - משרד האוצר פה?

יואב קיש: אז משרד ראש הממשלה, גם הנושא הזה.

יואב קיש: זה בהחלט מצדיק משאבים נוספים ברמת הביקורת.

עמיר יצחקי: גם ברמת הביטול.

עמיר יצחקי: אם יהיו הרבה יותר ביטולים עכשיו, צריך - - -

יואב קיש: כשאמרת משאבים מה שעלה לי בראש זה ביקורת.

יואב קיש: אני חייב לראות שיש לי יותר כלים לביקורת, זה אומר אולי יותר פקחים, אבל מצד שני אני לא בטוח שיהיו יותר ביטולים.

תומר רוזנר: נקווה שלא.

יואב קיש: אני מקווה שלא, בדיוק, אבל את זה המציאות תוכיח לנו.

יואב קיש: רצית להעיר רק על המשאבים?

עמיר יצחקי: רציתי גם להגיד שניסינו לעשות איזושהי הערכת סיכונים, תוך התייחסות לשקיפות לציבור.

עמיר יצחקי: הכב"א שם הרבה עסקים במסלול תצהיר, שזה מסלול שמבחינת הרשות המקומית או משרד הבריאות הוא בלתי אפשרי מבחינת ייצור שקיפות לציבור.

עמיר יצחקי: למשל, אנחנו מקימים מערכת מחשוב, שכל עסק שאנחנו נותנים לו אישור - נפרסם את זה לציבור, שהציבור יידע.

יואב קיש: לא הבנתי את הבעיה של השקיפות פה.

עמיר יצחקי: אם זה במסלול תצהיר, זה לא נכנס לשקיפות.

תומר רוזנר: אתה מקבל הודעה.

תומר רוזנר: תפרסם את ההודעה.

עמיר יצחקי: אני לא מקבל על זה מידע.

יואב קיש: אני חושב שעסק שיש לו רישיון יש לו אינטרס לפרסם את עצמו.

יואב קיש: הוא יעדכן ויודיע שיש לו רישיון.

יואב קיש: פחות מטריד.

יואב קיש: בבקשה, גברתי.

קרן גלאון: אני מרשות הכבאות.

קרן גלאון: חשוב להגיד, כמו שאמר עמיתי ממשרד הבריאות, שההצעה שהוגשה היא הצעה מאוזנת, עם ניהול סיכונים.

קרן גלאון: כל דבר שאנחנו רוצים למשוך למקום אחד, אנחנו צריכים להבין מה המחיר במקום אחר.

קרן גלאון: אנחנו חיים בעולם שבסוף זה משליך על הרבה מאוד עסקים, אזרחים ורשויות.

קרן גלאון: לדוגמה, השאלה מי אחראי לבטל את הרישיון; האם זה נותן האישור או הרשות המקומית?

קרן גלאון: זאת שאלה ענקית, זו לא שאלה להכריע בה בהינף יד.

קרן גלאון: זו שאלה ענקית, עם השלכות לכל הכיוונים, לא רק במשאבים.

יואב קיש: ראשית, גם לכם יש עד השבוע הבא לתת את ההתייחסות שלכם לעניין הזה, לא לשלוף על רגל אחת.

יואב קיש: דבר שני, לא הסכמתי עם מה שאמרת בהתחלה.

יואב קיש: בוועדה פה אנחנו בדיוק עושים את העבודה שאת מדברת עליה.

יואב קיש: אנחנו שומעים את כל הגופים וחברי הכנסת מפעילים את שיקול הדעת על מנת להיות מאוזנים ולאזן.

יואב קיש: להגיד: הפעלנו כך, זה מה יש וזו התורה מסיני שלך – ממש לא.

קרן גלאון: חלילה, זה לא מה שאמרתי.

יואב קיש: אוקיי, אז נבחן לעומק את העניין.

יואב קיש: אני אומר לך עוד פעם שהמדיניות שאנחנו רוצים להוביל ברישוי עסקים היא מאוד פשוטה.

יואב קיש: יש פה צעד מאוד משמעותי שהממשלה עשתה, ממצב שאנחנו נמצאים בו ש-50% מהעסקים בלי רישיון עסק בגלל שהתהליך הוא בלתי אפשרי - לא בגלל שהם אזרחים פורעי חוק בהגדרה - אנחנו רוצים להוביל רפורמה שתכניס את העסקים פנימה, מצד אחד.

יואב קיש: מצד שני, תאפשר הקלת ביורוקרטיה גם לאותם צדיקים שכן הצליחו.

יואב קיש: זה המסר.

יואב קיש: חלק מאוד משמעותי מהמסר הזה הוא תוקף הרישיון.

יואב קיש: להתעלל בעסקים – ואני אומר "להתעלל" – שנה אחר שנה זה מיותר ואת הדבר הזה צריך להפסיק.

יואב קיש: אם אנחנו שומעים וחושבים שהבעיה של המשרדים השונים היא שלא היתה להם סמכות למנוע - אנחנו עוברים למודל אחר.

יואב קיש: מדינת ישראל עוברת למודל אחר ברישוי עסקים, אין מילים אחרות להגיד את זה.

יואב קיש: הדרך לעשות את זה היא במסלולים שיש פה לפנייך ובתוקף.

יואב קיש: אלה שני הדברים הכי כבדים ולכן אנחנו מתעכבים על זה.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם: השינוי המשמעותי הזה - אני מבקש לבוא אתו ביום שלישי הבא.

יואב קיש: הבנתם מה אנחנו רוצים לעשות.

עמיחי פישר: רק אגיד שחלק מהשינוי, גם אם לא ניגע בתוקף, הוא שכל מי שהוא במסלולי התצהיר - גם החידוש הוא על תצהיר.

עמיחי פישר: גם אם לא נוגעים בתוקף – ואני לא אומר שזו תהיה העמדה - החידוש והתצהיר - - -

יואב קיש: לכל בעלי העסקים, לא משנה מסלול ולא משנה אם לא נגענו בהם, ברגע שתהיה תקינה חדשה או דרישה חדשה של כבאות, של משטרה או של המשרד הבריאות, שלתפיסתם הוא משמעותי ומחייב היערכות של עסק לעניין הזה, הם יצטרכו לפנות בהליך מוסדר - - -

עמיחי פישר: הוא מוסדר.

עמיחי פישר: שלוש שנים, ללא כל קשר לתקופת החידוש.

יואב קיש: זו דרך המלך בעניין הזה, ואם יש נושאים דחופים, ששלוש שנים זה יותר מדי זמן כי קרה משהו – גם על זה צריך לתת את דעת.

יואב קיש: זה דבר אחד.

יואב קיש: דבר שני, השיטה שהיתה נהוגה עד היום, שהמשרדים לא עשו ביקורת והרשו לעצמם שמבקשי הרישיון יבואו אליהם פעם בשנה-שנתיים-שלוש וזו הביקורת, במירכאות, שהם עשו – זה ייפסק.

יואב קיש: אנחנו לא נמשיך ככה, את המוד הזה אנחנו משנים ועוברים לביקורת אקטיבית של המשרדים, תלוית משאבים, כפי שהעיר לנו משרד הבריאות.

יואב קיש: אני מבקש לכמת את זה למשאבים הנדרשים, כי אני לא רוצה שעסקים יבואו כל שנה-שנתיים כמו שקורה היום.

יואב קיש: אנחנו רוצים ללכת במסלול ירוק, וכשמשרד רוצה לעשות ביקורת - יש לו את כוח האדם להוציא לשטח ועושים ביקורת.

יואב קיש: התקבל מכתב מאזרח שהתלונן שיש בעיה, יש את כוח האדם להוציא בן אדם לבדוק מה קורה שם.

גיא מור: אני ממשרד החקלאות.

גיא מור: לעניין המשאבים, יש פה טרייד-אוף, כי המשאבים שאני צריך כדי לשבת במשרד ולבדוק תצהירים או לבדוק בקשות אלה משאבים שאני יכול להסיט בדיוק למה שאתה אומר - לפעולות ביקורת בחוץ.

גיא מור: זאת אומרת, זה לא שאם אני מאריך תוקף אני מבזבז משאבים.

גיא מור: במידה מסוימת אני גם חוסך משאבים ויכול להשקיע במקום אחר.

יואב קיש: אבל אתה מקשה על המגזר העסקי בזה.

יואב קיש: אתה לוקח את המשאבים של המגזר העסקי, שהם אלה שיעשו לך את העבודה.

גיא מור: אני מסכים עם הארכת התוקף - - -

יואב קיש: בסדר, תבדקו את המשאבים.

יואב קיש: עוד מישהו מהמשרדים?

חוה מונדרוביץ: מבחינת נקודת ראותם של בעלי העסקים, האם עדיף להם בין 10 ל-15 שנה, במיוחד כשהחידוש הוא על סמך תצהיר, אבל בתמורה הם מקבלים שכל פקח יכול לבוא ולבטל להם רישיון.

קרקריאה: לא, ממש לא.

רועי פולקמן: זה לא יהיה ככה.

חוה מונדרוביץ: היום יש רק סמכות אחת, שזו רשות מקומית, לעומת עוד חמישה נותני אישור שיכולים לעשות את זה.

רועי פולקמן: זה לא עשר, את יודעת שזה לא עשר שנים.

רועי פולקמן: יש הרבה מקומות שזה חמש או שלוש שנים, ואומר היושב-ראש שיהיה תצהיר אוטומטי.

רועי פולקמן: זה לא כל פקח יבוא ויגיד שזה לא מתאים; צריך להיות נימוק, סיבה מספיק חמורה, שימוע והתלייה, ואם יש הצדקה – לבטל.

חוה מונדרוביץ: היום המנגנון לביטול רישיון הוא מאוד מורכב, אנחנו מעוניינים שיישאר מורכב כדי שלא תהיה יד קלה על ההדק.

יואב קיש: עוד מישהו רוצה להתייחס לנושא הזה?

יואב קיש: בבקשה.

שי ברמן: אני מנכ"ל איגוד המסעדות.

שי ברמן: אני רוצה להראות לך איך נראות הדרישות, אפרופו הדברים של הגברת מונדרוביץ.

שי ברמן: בקלסר שאני מחזיק יש חלק מהדרישות שצריך בעל עסק בתחום המסעדות לעמוד בהן כדי לקבל רישיון עסק.

יואב קיש: למה?

חוה מונדרוביץ: אולי בפעם הראשונה.

שי ברמן: כדי לקבל רישיון עסק למסעדה.

שי ברמן: הקלסר הזה הוא קלסר חלקי, כי זה לא כולל חוקי תכנון ובנייה, שזה זורק אותנו גם לשם ולכל מיני דברים אחרים.

יואב קיש: לא, אל תביא גם את כל הספרים של תכנון ובניה.

יואב קיש: ..

שי ברמן: עשיתי לכם הנחה.

שי ברמן: אני שמח לשמוע שאתה חושב כמונו, שמשך הרישיון הוא דבר קרדינלי בתהליך הזה.

שי ברמן: בצו הקיים, הצו הנוכחי שפורסם – ויסלחו לי ידידנו עמיחי ושי ממשרד רוה"מ, שעשו באמת עבודה מצוינת - אין באמת שינוי אמיתי.

שי ברמן: צריך להבין, לפחות בתחום המסעדות, רוב המסעדות יצרכו לעבור את הוויה דולורוזה הזאת שוב כל שלוש שנים לפי הצו שפורסם.

חוה מונדרוביץ: חמש.

שי ברמן: רובם שלוש.

יואב קיש: עכשיו עלה לחמש.

שי ברמן: אני אומר לך שלפי הצו שפורסם חלק קטן יהיה לפי חמש; הרוב הגדול לפי שלוש.

יואב קיש: תודה.

קריאה: - - -

שי ברמן: לא לא, אתה מטעה.

שי ברמן: הרוב שלוש שנים.

יואב קיש: סליחה, לא להתחיל את הדיון.

יואב קיש: לא להפריע.

צפריר פדלון: לא זכור לי בלמעלה משני העשורים האחרונים שאני עוסק בתפקיד שפנה גורם מסוים מהגורמים המאשרים וטען טענה מסוימת ולא התייחסו אליו ברשות או לא ביצעו את ביטול הרישיון שהוא ביקש.

צפריר פדלון: אני יכול להוכיח בעובדות: מספר התביעות המשפטיות שהגישו הרשויות המקומיות מול כל גורם רישוי אחר של רישוי עסקים הוא אפסי לעומת הרשויות המקומיות.

יואב קיש: לא הבנתי.

יואב קיש: אין ניגוד עניינים בין המשרדים לרשות המקומית?

צפריר פדלון: בכל השנים שאני זוכר ברישוי עסקים, כל עבודת האכיפה נעשתה על-ידי הרשות המקומית, גם בנושא תביעות משפטיות.

צפריר פדלון: אף פעם לא ראיתי תביעה של גורם אחר מאשר - - -

יואב קיש: אתה מכיר את זה מאזורים אחרים, חוץ מנתניה?

צפריר פדלון: אני מכיר את פתח תקווה, את קדימה צורן, אני מכיר את תל מונד ואת כל המושבים בסביבה.

נפתלי קאיקוב: רוב האכיפה מתבצעת על-ידי השלטון המקומי.

נפתלי קאיקוב: יש לנו עבודה מצוינת עם משרדי הממשלה, מקבלים מכתב - - -

יואב קיש: אני רוצה שגם למשרדים תהיה הסמכות הזאת.

נפתלי קאיקוב: מצוין, מעולה.

נפתלי קאיקוב: אנחנו שמחים מאוד, מברכים על זה.

יואב קיש: סבב אחרון ואני רוצה לעבור להקראה.

יואב קיש: בבקשה.

רוני סורקיס: אני מנהל רישוי עסקים, שופרסל.

רוני סורקיס: אני מסכים עם דעתם של האנשים האלה וגם עם מה שאמר העמית שלי.

רוני סורקיס: בצו אין בשורה מבחינתי.

יואב קיש: עליכם אמרתי שנדבר בשבוע הבא.

רוני סורקיס: בסדר גמור, אבל ניקח את תחום הבריאות, לדוגמה.

רוני סורקיס: בתחום הבריאות ברשת המרכולים, אנחנו מקבלים ביקורות של ארבעה גופים: תברואן, וטרינר, משרד הבריאות – בריאות הסביבה ושירות המזון.

רוני סורקיס: אני חושב שלרכז את זה ברשות זה דבר נכון.

רוני סורקיס: צריך לחשוב האם נכון שהרשות תרכז את כל העבודה ונקבל סמכויות ונוכל להתקשר מולה, במקום לעבוד אל מול כל כך הרבה גופים, שאנחנו לא מצליחים להשלים את הרישיון.

רוני סורקיס: חשוב להבין את זה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: בבקשה, גברתי.

גילי צימנד: אני מנהלת אגף תעשיות ורישוי עסקים במשרד להגנת הסביבה.

גילי צימנד: אני רוצה לחזק את מה שנאמר פה על ידי נותני אישור אחרים ולומר את הדבר המהותי.

גילי צימנד: אין לנו, כמשרדי ממשלה, שום עניין בחידוש רישיון צפוף.

גילי צימנד: זה מפריע לנו, הגענו לשם בלית ברירה.

גילי צימנד: אני רוצה לומר באופן חד-משמעי: בהיעדר חיזוק משאבים לפיקוח מי שייפגע מהתהליך הזה, שאנחנו בעדו, הוא הציבור.

גילי צימנד: העלינו את זה בדיון ונאמר לנו חד-משמעית שכוח אדם לא יינתן לנותני אישור, רק למשרד הפנים.

יואב קיש: אני אומר, ואני מבקש גם ממשרד ראש הממשלה להעביר למשרד האוצר: את הרפורמה הזו, ללא תוספת תקציבית לכל המשרדים בפקחים בשטח, לא מעביר.

יואב קיש: לא מעביר, עם כל הכאב.

יואב קיש: אני לא מוכן מצד אחד להיות הגיבור ולהגיד שאני פותח ומקל, ומצד שני שהמשרדים יגידו לי – וזאת האחריות שלי כלפיהם – שהם לא מסוגלים לבדוק בשטח.

יואב קיש: הרי כל הרפורמה הזו מבוססת על אמון מצד אחד ביזמים ובזה שהם מבינים לאן הולכים, הקלה דרמטית על המגזר העסקי.

יואב קיש: הרי עד היום התרגלנו שהמשרדים יושבים, פעם בשנה–שנתיים–שלוש באים אליהם ואומרים: תראו, עשינו ככה.

יואב קיש: אנחנו לא רוצים את זה, אבל אני גם לא מוכן לפגוע בפיקוח ובאחריות על שלום הציבור.

יואב קיש: לכן אני אומר לכם: ללא תוכנית מסודרת עם משאבים לא יהיה רפורמה ברישוי עסקים, והאחריות היא על האוצר ומשרד ראש הממשלה, אפילו לא משרד הפנים.

יואב קיש: אתם צריכים לתקצב פקחים לכל המשרדים בצורה שתאפשר למגזר העסקי לעבוד, כי אחרת אנחנו פוגעים באזרחים ולא נותנים להם מענה.

יואב קיש: מה החוכמה להגיד שאנחנו בעד המגזר העסקי, מורידים מהם, רק יצהירו ויחכו שיבואו לבקר ויעמדו במגבלות.

יואב קיש: אז האזרחים – שלא כולם נמצאים פה או לא יודעים להגיד את הקול – אומרים: מי בודק אותם?

יואב קיש: וכן, צריך שתהיה בדיקה.

יואב קיש: אם לא תהיה בדיקה רמת אי-העשייה של התצהירים תהיה נוראית; יש בדיקה ומדי פעם נראה שבמקומות שאנשים חוטאים הם נענשים, תראה שהעסק מתיישר.

יואב קיש: לכן בלי תקציב אין רפורמה, אני לא מעביר את החוק.

יואב קיש: אני גם מבקש להציג לי את זה בשבוע הבא.

יואב קיש: אם התשובה תהיה: אין לנו תקציב, אני אומר לכם שאני מפסיק את הדיונים.

עמיחי פישר: זה לא עניין של תקציב.

עמיחי פישר: בסופו של דבר, כמו שאמר גם משרד החקלאות, יש פה הרבה הורדת עבודה מהמשרדים בגלל שהם צריכים להתעסק בביורוקרטיה הרבה פחות.

עמיחי פישר: שני שליש מהעסקים הם לא - - -

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: אני מבקש לראות איך הביקורת בשטח מתבצעת על-ידי כל משרד שיש לו את כוח האדם שמאפשר לו את זה.

יואב קיש: ישתחרר לו כוח אדם בגלל הפעילות הקודמת – מצוין.

יואב קיש: שכל משרד יציג מצדי איך הוא מתמודד עם יכולת הפיקוח בשטח.

גילי צימנד: אני רוצה להשיב לעמיחי.

גילי צימנד: תסתכלו על לוחות הזמנים שאנחנו עומדים בהם היום למתן רישיונות, שזה אמור להביע את היכולת שלנו.

עמיחי פישר: על איזה רישיונות את מדברת?

עמיחי פישר: אתם, כמשרד, נותנים רישיונות A ו-B, שרובם לא נמצאים פה.

עמיחי פישר: רוב הרישיונות פה זה ליחידות הסביבתיות.

עמיחי פישר: היינו בדיון הזה, גילי.

עמיחי פישר: את מערבבת דבר בדבר שאינו לגופו של הטיעון, זה פשוט לא נכון מה שאת אומרת.

עמיחי פישר: גם היה אתכם סיכום שעסקים מורכבים יוחרגו במנגנון שיש בחוק, כי הם העסקים המורכבים, לכן זה בכלל לא - - -

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: כל מה שדיברנו זה לגבי כל העסקים שנכנסים למסלולים האלה באמת.

יואב קיש: אם עסק הוא עסק מורכב והיתה החלטה לא לשנות אותו - דיברתי על הדברים שאני רוצה לבחון – הוא בקונסטלציה שאנחנו מבינים שאנחנו לא יכולים לזוז ממסלול הרישוי שלו, כמו אטליזים וכו'.

יואב קיש: את זה צריך לבחון.

יואב קיש: אבל התוקף של המסלולים האלה חייב לעלות דרמטית, ואם צריך לזה כוח אדם – תעשו את הבדיקה כמה זה מקל, כמה זה מעמיס.

יואב קיש: הדבר הזה חייב לקבל מענה.

יואב קיש: תציגו את המסלולים ונעבור להקראה.

עמיחי פישר: שקף אחד על המסלולים כדי שיהיה בסיס לדיון.

עמיחי פישר: החוק מייצר שלושה מסלולים חדשים ביחס למצב הקיים.

עמיחי פישר: בכל המסלולים יש לרשות המקומית 21 ימים לעשות את הבדיקות שלה בהתאם למדיניות הרשות.

יואב קיש: זה 21 ימי עבודה?

עמיחי פישר: החוק מגדיר מה זה.

עמיחי פישר: זה שלושה שבועות, אלא אם כן זה חגי תשרי.

עמיחי פישר: אבל בגדול, זה לא 21 ימי עבודה, זה ממש קלנדרי.

עמיחי פישר: בכל המסלולים יש 21 יום לרשות המקומית לעשות את הבדיקות המרחביות שלה, אם לא רוצים חנות כלי נשק ליד בית-ספר וכל מיני דברים כאלה.

עמיחי פישר: זה בכל המסלולים.

יואב קיש: מה הסיבות שהם יכולים?

יואב קיש: למשל, אם הוא ללא היתר בניה, הם גם יכולים - - - ?

עמיחי פישר: שני הדברים שבודקים שם זה את המדיניות הכללית של הרשות, שגם לה אמור להיות מפרט - למשל חניות ליד מסעדה, פינוי אשפה – וענייני תכנון ובנייה.

עמיחי פישר: בסוף 21 הימים ללא מתן תשובה אקטיבית של הרשות המקומית זה כאילו היא אמרה כן, אז בעל העסק מצהיר במסלול תצהיר ולמעשה יש לו רישיון.

עמיחי פישר: הוא פותח לכל דבר ועניין.

יואב קיש: זה מסלול תצהיר.

עמיחי פישר: זה מסלול תצהיר.

עמיחי פישר: בהיתר מזורז א' הוא מצהיר, פותח, אבל יש לו רישיון על תנאי ל-180 יום כדי לאפשר לנותני האישור להגיע ולראות את העסק בעיניים.

עמיחי פישר: למשל, כדוגמת המזנונים ובתי הקפה שהיו בדיון בשבוע שעבר, כאשר בתוך 180 הימים האפשרות לשלול, להפסיק את עבודתו של העסק, היא הרבה יותר קלה ביחס למצב של רישיון רגיל.

קריאה: אז לא עשינו כלום.

עמיחי פישר: אתם פותחים כחוק ולא שלא כחוק.

עמיחי פישר: במצבים של הפרה מהותית או שהעירו לו כמה פעמים והוא לא מתקן – אלה דברים שאפשר בשלם לבטל את הרישיון.

תומר רוזנר: או תצהיר כוזב.

עמיחי פישר: כמובן, גם תצהיר כוזב.

יואב קיש: ואם הוא לא קיבל שום תשובה – אחרי 180 הוא קיבל רישיון.

עמיחי פישר: רישיון רגיל.

עמיחי פישר: בתוך הזמן הזה, אם כבאות גילו ביום ה-150 משהו שמבקשים לתקן, אפשר להאריך את הבעל פה הזה לעוד 90 – כלומר יחרגו מה-180 - כדי לתת אפשרות לתקן בלי להפסיק את העבודה ובלי שיצטרכו להגיד לא.

עמיחי פישר: זה בהיתר מזורז א'.

עמיחי פישר: היתר מזורז ב' זה אותו דבר, רק שבין התצהיר לבין ה-180 יום הוא מחכה 45 יום בלי לפתוח, כי זה עסקים קצת יותר מסוכנים.

יואב קיש: כמו מה?

יואב קיש: אתה יכול לתת דוגמאות לעסקים ב-א' וב-ב', מה ההבדלים ביניהם?

עמיחי פישר: ב-א' יש לנו מזנון.

יואב קיש: מזנון העלינו לתצהיר.

עמיחי פישר: עוד שניה נביא את הדוגמאות.

עמיחי פישר: בהיתר מזורז ב', מכיוון שזה יותר מסוכן, הוא ממש מחכה 45 יום בלי לעבוד, כשבסופם אם לא באו, לא בדקו ולא אמרו לו שום דבר הוא נכנס לאותם 180 יום, ואז זה כמו היתר מזורז א'.

יואב קיש: הרגולטורים שמופיעים ב-45 יום במסלול ב' משתמשים ב-180 יום של א', נכון?

עמיחי פישר: בנוסף, כי זה עסקים יותר מסוכנים שנותני האישור לא רצו שיפתחו בלי שיש לי את האפשרות - - -

יואב קיש: איזה סוג עסקים?

יואב קיש: אני רוצה להבין.

עמיחי פישר: בית מרקחת, מרכול שמעבד מזון - - -

שי עגמי ליבוביץ: מסגריה, בית מלון עד גודל מסוים הם, לדוגמה, דברים שהם בהיתר מזורז ב'.

שי עגמי ליבוביץ: גם מסעדות יעברו להיתר מזורז ב'.

יואב קיש: בגודל מסוים?

שי עגמי ליבוביץ: עד גודל מסוים, בהגבלת כבאות, מה שדיברנו.

יואב קיש: היום המסעדות הן ללא שינוי.

שי עגמי ליבוביץ: נכון.

שי עגמי ליבוביץ: יש ארבעה סוגי מסעדות, ששלושה מהם, עוד לפני הדיונים בכנסת, העברנו למסלולים המקוצרים.

שי עגמי ליבוביץ: מזנון העברנו לתצהיר והשאר – היתר מזורז א' ו-ב'.

שי עגמי ליבוביץ: מסעדות שהן בתי אוכל יותר מורכבים, גם הן יעברו להיתר יותר מזורז ב' כתוצאה מהדיון הממשלתי, כמובן, לפי מגבלות גודל של רשות הכבאות.

עמיחי פישר: במסעדות זה 150 מטר ועד 50 סועדים.

עמיחי פישר: מעל זה – רישיון רגיל.

שי ברמן: המשמעות היא שרוב המסעדות נמצאות בהיתר מזורז ב'.

יואב קיש: זה בגלל כיבוי אש.

יואב קיש: נשמע את כיבוי אש.

שי ברמן: אוקיי.

שי ברמן: אז לא עשינו פה כלום.

שי עגמי ליבוביץ: אם הולכים למספרים – רק כדי לדייק - שלושת רבעי מהמסעדות יעברו לתצהיר או להיתר מזורז א'; רבע יהיה בהיתר מזורז ב'.

שי ברמן: אני לא יודע מאיפה הנתונים האלה, שי.

שי ברמן: מסעדה קטנה זו מסעדה שהיא מעל 150 מטר או 50 סועדים.

שי ברמן: מה זה 50 סועדים?

שי ברמן: עם 50 סועדים אי אפשר לעשות מסעדה, זה לא ביזנס.

שי ברמן: לכן ברוב הדברים, בניגוד לתמונה שאתם מציירים פה, אין באמת בשורה בצו הזה.

יואב קיש: בואו נשמע את כיבוי אש.

יצחק שמעוני: שני דברים שאני חייב לציין.

יצחק שמעוני: יש גם אחריות של מחזיק הנכס ומישהו לא שם פה את הדגש ולא חושב שלמחזיק הנכס יש איזושהי אחריות לקיים את הדרישות האלה.

יואב קיש: זה טופס 4, לא?

יצחק שמעוני: לא, אחריות של מחזיק של הנכס בניהול השוטף של הנכס ולשמור על הביטחון של הציבור.

יצחק שמעוני: אם זה 50 איש או 1,000 שיש באותו אירוע, יש מחויבות למחזיק הנכס לקיים את הדברים האלה.

יואב קיש: המפעיל או הבעלים של הנכס?

יצחק שמעוני: הבעלים.

יצחק שמעוני: מחזיק הנכס הוא הבעלים.

יצחק שמעוני: מי שמפעיל אולם שמחות, מי שמפעיל מסעדה - - -

יואב קיש: השוכר.

יואב קיש: בעל העסק, לא הבעלים של המבנה.

יצחק שמעוני: לא של המבנה, של העסק.

יואב קיש: אוקיי, על זה אנחנו מדברים.

יצחק שמעוני: אבל בכל הדיונים משום מה, הסוגיה של מי שמפעיל את העסק נזנחת, הולכת לפינה.

יואב קיש: אתה טוען שיש הפרדה בין בעל רישיון העסק לבין השוכר?

יצחק שמעוני: לא לא, לא זה מה שאמרתי.

יואב קיש: זה מה שאתה מסביר.

יצחק שמעוני: מה שאמרתי, ואמרתי את זה גם בכנס שהיה עם מנכ"ל התאחדות המלונות, והוא קיבל את העמדה שלי בדבר אחד: בתי המלון, זה לא משנה אם הם ב-א' או ב-ב', מאכלסים אנשים.

יצחק שמעוני: כמו שהם קונים סחורה חודש מראש כי הם יודעים שיש להם אנשים, הם יכולים חודש וחצי לפני פקיעת הרישיון שלהם להתחיל לעשות את הסידורים המתאימים לרישיון העסק שלהם.

יצחק שמעוני: הם לא צריכים לחכות לאותו מפקח שיבוא, לא משנה ממי.

יואב קיש: אבל פה אני חלוק עליך.

יואב קיש: אני לא רוצה שהם יעשו את זה.

יואב קיש: אני רוצה שתהיה להם רגולציה קלה ככל שניתן.

יצחק שמעוני: אין ויכוח.

יואב קיש: אבל אתה אומר לי שבהגדרה כל X זמן הם יתארגנו ויעשו.

יואב קיש: אני שואל שאלה פשוטה: מדוע במסעדות הקריטריון של מעל 50 סועדים - - -

יצחק שמעוני: מעל 50 איש יש מערכות מצילות חיים, שאנחנו לא חושבים שבשלב הזה של התהליך שקורה, שהוא תרבותי ביסודו, הבן אדם יכול לראות איך עובד תקן 12/20 של גלאים ולדעת לתחזק אותו.

יואב קיש: לא הבנתי.

יואב קיש: תסביר שוב.

יצחק שמעוני: מעל 50 איש, מסעדה נדרשת למערכת כיבוי אש אוטומטית.

יואב קיש: ספרינקלרים לא צריך מתחת ל-50 איש?

יצחק שמעוני: מעל 300 איש נדרש ספרינקלרים; בין 50 ל-300 איש – רק גלאים; עד 50 איש לא צריך כלום, רק גלגלון כיבוי קטן שעולה 300 שקל.

יצחק שמעוני: זאת אומרת, הנחת היסוד היא שכרגע אותו מפעיל עסק לא יכול לדעת איך מתחזקים מערכת והוא ממילא צריך חברת תחזוקה.

יואב קיש: אגיד לך מה אני לא מבין, ותסביר לי.

יואב קיש: אתה אומר שבעל מסעדה שיש לו מסעדה מורכבת, עם כל מה שכרוך בהאכלת 300 איש, לא יודע שהוא צריך ספרינקלרים.

יצחק שמעוני: לא דרישה, תחזוקה.

קרן גלאון: נסביר.

קרן גלאון: כשעשינו את מסלול תצהיר, והכבאות היתה פורצת דרך במובן של האישור שלנו על בסיס תצהיר, גורמי המקצוע בדקו עסק עסק ובדקו אילו עסקים יכולים להיכנס למסלול תצהיר.

קרן גלאון: לעניין מסעדה, מסעדה עד 50 מטר – ובכלל, כל העסקים שנכנסו למסלול תצהיר הם עסקים שקל להצהיר עליהם, שלא הטלנו על הציבור נטל בלתי הגיוני אלא יכול אדם לפתוח במערכת האינטרנט לנו את המפרט האחיד של אותו עסק, לראות את התנאים הבסיסיים ולהצהיר עליו.

יואב קיש: מצוין, הכול טוב.

יואב קיש: עד 50 מטר – הכי פשוט בעולם.

יצחק שמעוני: 150 מטר ו-50 איש.

יואב קיש: ואחרי זה?

קרן גלאון: אחרי זה הדרישות המקצועיות של הכבאות עולות, בגלל הסיכון שבמקום, השוהים וכן הלאה.

יואב קיש: ברור, בצדק.

יואב קיש: השאלה הגדולה היא למה זה מחייב אותם להיכנס לקטגוריה של רישוי מורכב.

יואב קיש: נגיד עשה פעם אחת ספרינקלרים, אני לא רוצה שכל שלוש שנים - הרי לא היה מקבל רישיון בלי ספרינקלרים - - -

יצחק שמעוני: אבל זה לא אתה או אני, זה תקן התחזוקה של מערכת המתזים.

יצחק שמעוני: אתה רוצה שהיא תתפקד, אז היא חייבת להיות מתוחזקת.

יואב קיש: אז תבוא לבדוק.

יצחק שמעוני: מי יבדוק?

יואב קיש: אתה.

יצחק שמעוני: אני לא בודק.

קרן גלאון: כדי שנבדוק, זה לא מסלול תצהיר.

קרן גלאון: זה בדיוק ההבדל בין המסלולים.

יואב קיש: אז מי יבדוק?

יצחק שמעוני: אני רוצה להגיד משהו לגבי ההערה שאמרת קודם.

יצחק שמעוני: אנחנו עדיין עושים פעילות אקטיבית, יוצאים לפי תוכנית עבודה מסודרת לעסקים.

יצחק שמעוני: אנחנו עושים את זה ברשות הכבאות, לא חיכינו לשום הגדרה כזו או אחרת.

יצחק שמעוני: אבל גם אנחנו, כשאנחנו הולכים לעסק ואומרים לו שאנחנו צריכים אישור תחזוקאי למערכת המתזים, אני בודק את אישור התחזוקה.

יצחק שמעוני: אם תיתן רישיון עסק ל-15 שנה לעסקים כאלה – ואנחנו הראשונים שהסכמנו ל-15 שנה, המכתב נמצא פה – זה מכיוון שנשארת לי האפשרות לגשת מעת לעת ולבדוק עסק.

יואב קיש: אשאל אותך שאלה אחרת.

יואב קיש: יש בניין משרדים של 20 קומות; מן הסתם יש לו ספינקלרים; הוא קיבל טופס 4.

יואב קיש: כל כמה זמן הוא צריך לבוא לביקורת ספרינקלרים?

יצחק שמעוני: זו תקנת התחזוקה שעשינו, אני מקווה שהיא תעבור, כי בהיעדר תקנה של תחזוקה - - -

יואב קיש: המסעדה יושבת בקומת הקרקע של אותו בניין, אז היא כן צריכה לעבור ביקורת?

יואב קיש: הרי זו אותה מערכת בכל הבניין.

קרן גלאון: אדוני, צעד אחד אחורה.

קרן גלאון: אנחנו בחוק רישוי עסקים, וכמו שדיברנו קודם, יש לו איזונים - - -

יואב קיש: אז בואו נקרע לעסקים את הצורה?

יואב קיש: אני לא מבין מה הקשר.

קרן גלאון: להיפך, אנחנו פה בגלל השינוי הדרמטי שאנחנו יזמנו, מובילים אותו ושותפים לו.

קרן גלאון: מה שאנחנו מסבירים שזה ניהול סיכונים.

קרן גלאון: בסוף זה עמדה מקצועית, אז יש עסקים שבניהול הסיכונים אומרים: הוא יכול להצהיר לבד, הוא לא צריך לחכות שנבוא אליו כדי להתחיל לעבוד.

יואב קיש: הייתי מקבל סיבה כמו שיש שם להבות ואש וחייבים לבדוק את התנור שלהם, לראות שאין דליפת גז.

יואב קיש: אבל מערכת ספרינקלרים זה כאילו - - -

יצחק שמעוני: אבל זה כבר נעשה בניהול הסיכונים.

יצחק שמעוני: הוא נדרש למערכת ספרינקלרים בגלל מה שאמרת עכשיו.

יואב קיש: למה אני מפלה את אותה מסעדה שיושבת בבניין.

יואב קיש: במקום לקרוא לה מסעדה יכולתי לקרוא לה משהו אחר; יש לה אותה מערכת ספרינקלרים של הבניין עצמו, שאתה לא בודק.

יואב קיש: אמרת הרגע שאתה לא בודק.

יואב קיש: מערכת הספרינקלרים זה לא מה שייתן לך את הפתרון, זו אותה מערכת שאיך שאתה לא מסתכל עליה מתוחזקת ומתופעלת - לא מסתדר לי.

יואב קיש: היית אומרת לי שאת רוצה אישור על התנורים שאין דליפות גז – על זה אפשר להסכים.

קרן גלאון: לא נכנסנו פה לכל הפרטים.

יצחק שמעוני: לא נכנסתי לכול.

יצחק שמעוני: שאלת על מתזים.

יואב קיש: שאלתי למה הפרדתם, והתשובה שלך היתה שאתה רוצה לראות אישור מתזים.

קרן גלאון: אנחנו מדברים על רמות סיכון, זו התשובה שלנו.

קרן גלאון: שמעוני נתן את זה כדוגמה.

קרן גלאון: יש רמת סיכון שיכולנו להגיד: תצהירו.

קרן גלאון: לא באנו, ואל תחכו לנו יותר.

קרן גלאון: מבחינתנו זה 100,000 עסקים.

יואב קיש: את כל זה עברנו.

יואב קיש: עכשיו אני מדבר על המסעדות, שזה הרבה מאוד בתי עסק, שהם מעל 150 מטר והדרישה היא ספרינקלרים, שברור שהיא לגיטימית והגיונית - - -

יצחק שמעוני: לא - מעל 300 איש ו-300 מטר.

יצחק שמעוני: זה יכול להיות גם מסעדה של 500 מטר ו-300 איש.

יצחק שמעוני: זה צריך להיות שתי הדרישות יחד.

יואב קיש: באמת אין הרבה מסעדות מעל 300 איש.

יואב קיש: אז אנחנו מדברים על קטגוריית הביניים, שהיא יותר רגישה.

יואב קיש: חשבתי שזה או-או.

יואב קיש: אז אנחנו מדברים על מסעדות שהן בין 50 סועדים ל-300 סועדים ובין 150 מטר עד 300 מטר.

יואב קיש: חלק מאוד משמעותי של המסעדות נופל לקטגוריה הזאת, שם השאלה היא מה הדברים שנדרשים.

יצחק שמעוני: אם ניכנס לדרישות הספציפיות, כדי שנבין: נושא של מנדפים - - -

יואב קיש: אגיד לך מה השאלה שלי.

יואב קיש: הם קיבלו כבר רישיון, כבר בדקת את המנדפים, בדקת את הספרינקלרים, בדקת כל מה שצריך מבחינתך ונתת רישיון; האם יש משהו שמצדיק צמצום זמן הרישיון?

יצחק שמעוני: לא.

יצחק שמעוני: אמרתי מראש שאני הראשון במדינת ישראל שנתן ל-15 שנה.

יואב קיש: אז אותה מסעדה, אין לך בעיה שהיא תקבל ל-15 שנה?

יצחק שמעוני: מצד אחד, אין לנו בעיה גם היום ואמרנו את זה מלכתחילה.

יצחק שמעוני: אבל צריך להבין שאם עושים את נושא האכיפה בצורה נכונה ואם לא מייצרים משהו בלי להבין את המשמעויות של ניהול הסיכונים שעשינו - - -

יואב קיש: הכול בסדר.

יואב קיש: אני שואל שאלה: אותה מסעדה קיבלה רישיון, בדקת הכול וחתמת על רישיון.

יואב קיש: 15 שנים אין לך בעיה.

יואב קיש: אוקיי, טוב לשמוע.

יצחק שמעוני: אין לי בעיה.

מוטי צ'מרינסקי: השרידות של מסעדה היא עד עשר שנים בדרך כלל.

יואב קיש: נעבור להקראה.

תומר רוזנר: מונח לפניכם נוסח הצעת החוק שמקורו בנוסח הכחול הממשלתי.

תומר רוזנר: ב"עקוב אחרי שינויים" מופיעים שינויים שנעשו בעקבות ישיבות אינטנסיביות שקיימנו גם עם משרדי הממשלה המובילים את העניין – משרד ראש הממשלה, משרד הפנים, משרד האוצר ומשרד המשפטים – וגם בעקבות הערות שקיבלנו מהציבור.

תומר רוזנר: לכן חשיבות ההערות מהציבור, אנחנו נותנים להן משקל ניכר בישיבות ההכנה שאנחנו מקיימים.

תומר רוזנר: מונח נוסח עם שינויים שמוצעים ב"עקוב אחר שינויים".

תומר רוזנר: לירון תקרא את הנוסח עם השינויים הללו.

תומר רוזנר: אני מציע שנקרא את המסלול הראשון, שזה מסלול הרישוי.

לירז נגר: תורו זה תיקון טכני.

לירז נגר: ההצעה המקורית היתה בחוק ההסדרים בשנת 2019 וכרגע תהפוך לחוק שעומד בפני עצמו.

לירון אדלר מינקה: "חוק רישוי עסקים (תיקון מס'...), התשע"ח-2018.

לירון אדלר מינקה: בחוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 2(א1)(2)(א), במקום 'בתוספת' יבוא 'בתוספת הראשונה'".

תומר רוזנר: זה תיקון טכני שקשור לכך שיתווספו אחר כך תוספות חדשות, אז התוספת שקיימת כרגע תיקרא "התוספת הראשונה".

תומר רוזנר: ההצעה המקורית היתה בתוך חוק ההסדרים לשנת 2019 וכרגע היא תהפוך לחוק שעומד בפני עצמו, ולכן השינוי בכותרת ובמתכונת שבה זה מוצע.

לירון אדלר מינקה: "2.

לירון אדלר מינקה: תיקון סעיף 6.

לירון אדלר מינקה: בסעיף 6 בחוק העיקרי - (1א) בסעיף קטן (ג), בפיסקה (1)- (א) בפסקת משנה (א), אחרי 'מתקיימים בעסק' יבוא 'או במבקש', לפי העניין, אחרי 'התנאים' יבוא 'שיש לקיימם בעת מתן רישיון'; ובמקום 'התנאים שהתנה אותו נותן אישור' יבוא 'התנאים כאמור שהתנה אותו נותן אישור'; (ב) אחרי פסקת משנה (ב) יבוא: '(ג) כי צירף לתצהירו התחייבות בכתב לפיה הוא יעמוד בתנאים שנדרש לקיימם בתקופת פעילותו של העסק, לפי התנאים שפורסמו באופן האמור בפסקת משנה (א); (ד) כי הוא מודע למשמעות של הגשת תצהיר כוזב או שגוי.

לירון אדלר מינקה: ' (1) בסעיף קטן (ד) , פסקה (1) – תימחק; (2) אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: '(ד1) נכלל עסק בצו כאמור בסעיף קטן (ג), יהיה ניתן להגיש לגביו בקשה לקבלת רישיון או היתר זמני רק אם מצורף לבקשה תצהיר כאמור באותו סעיף קטן, אלא אם כן מתקיימים לגבי העסק הסייגים לפי סעיף 6א2 ,כפי שהוחלו לעניין אישור על יסוד תצהיר בסעיף קטן (ג)(3)(א)';"

יואב קיש: בבקשה.

עמיחי פישר: בהצעה הממשלתית לא היתה חלוקה בין תצהיר לבין התחייבות.

עמיחי פישר: התצהיר הוא על זה שאני מקיים את התנאים בעת הפתיחה וגם תצהיר על זה שאעשה באופן שוטף.

עמיחי פישר: לקראת הדיונים פה הלשכה המשפטית ביקשה להפריד בין התצהיר על התנאים ברגע הפתיחה לבין התנאים התפעוליים שבהמשך.

עמיחי פישר: יש לנו הרבה מאוד הערות ממשלה סביב החלוקה הזאת, ואבקש מכבאות ומהמשרד להגנת הסביבה להציג.

עמיחי פישר: זה מעורר הרבה בעיות אז אני מבקש לפתוח את זה לדיון.

יואב קיש: בבקשה, כבאות.

קרן גלאון: חשוב לי להגיד כמה מילים ברקע, אדוני.

קרן גלאון: זה לא אחד מהמסלולים שמצוינים פה על הלוח.

קרן גלאון: זה מסלול שהכנסת חוקקה לפני שנה וחצי, שאומר שברגע שבעל העסק הצהיר שהוא עומד בתנאי המפרט האחיד של נותן האישור, רואים אותו כאילו קיבל אישור של נותן האישור.

קרן גלאון: זה מסלול שכבר שנה וחצי אנחנו מנסים להריץ יחד עם השותפים הרבים סביב השולחן.

קרן גלאון: ברובו יש לנו הצלחות, אבל אין לנו עדיין נתונים.

קרן גלאון: יש לנו, לדוגמה, על נתון על תצהיר שקרי שהוגש לנו לא מזמן וכתוצאה מכך פרצה שריפה אדירה בעסק ובנס לא היו נפגעים.

קרן גלאון: אנחנו שמים את זה רגע בצד ואומרים מה חשוב לנו בתצהיר הזה; חשוב לנו שהוא יהיה פשוט, מובן, אבל חד.

קרן גלאון: זאת אומרת, מי שמפר אותו מבין שהוא הצהיר תצהיר כוזב, עם כל המשמעות הכרוכה בכך.

קרן גלאון: כל השינויים פה, אנחנו חושבים שצריך להוריד אותם מסדר-היום ולהשאיר את התצהיר כפי שהוא כבר בשנה וחצי האחרונות.

קרן גלאון: לתת לזה זמן לרוץ, שהוא יהיה ברור.

קרן גלאון: לא להפריד בין תצהיר להתחייבות, בין תנאים שהוא צריך לקיים עכשיו לבין העתיד.

קרן גלאון: קשה לנו להתניע בשטח, יעידו פה השותפים שהציבור מתקשה להכיל את השינוי הזה.

קרן גלאון: אין צורך אחרי שנה וחצי להוסיף עוד דקדקנות משפטית.

יואב קיש: אז אתם רוצים לקחת את מה שיצא לפני שנה וחצי ולעשות אותו כחלק מהדבר הזה?

קרן גלאון: אנחנו רוצים לא לגעת בו כרגע.

קרן גלאון: ההצעה של הייעוץ המשפטי לוועדה, שכמובן הושקעה בה מחשבה, אנחנו מציעים לא לקבל כרגע ולהישאר בנוסח החוק הקיים, שעובד.

קרן גלאון: לתת לזה להמשיך לרוץ כמו שזה ולא לשגע את הציבור ולהבהיר שהתצהיר הוא חד-משמעי.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: המשרד להגנת הסביבה, רציתם להתייחס?

ליאורה עופרי: אני מהלשכה המשפטית במשרד להגנת הסביבה.

ליאורה עופרי: נכון להיום אנחנו לא נמצאים במסלול הזה, של אישור על יסוד תצהיר.

ליאורה עופרי: יחד עם זאת, אני מבקשת שיובטח שבסיטואציה שבה יש הפרה של תצהיר, ובאותה המידה גם הפרה של התחייבות, יראו בזה כאילו מדובר בהפרה של תצהיר.

ליאורה עופרי: זה הדבר היחיד שאנחנו מבקשים.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: תומר, בבקשה.

תומר רוזנר: צריך לזכור שאנחנו מדברים פה על משמעות פלילית של תצהיר כוזב.

תומר רוזנר: בעניין הזה בדקנו גם את עמדת המחלקה הפלילית של משרד המשפטים ואנחנו תמימי דעים בעניין בצורה מוחלטת.

יואב קיש: יש הסכמה לנוסח מבחינת משרד המשפטים.

תומר רוזנר: הנקודה היא מאוד פשוטה: אדם לא יכול להצהיר על העתיד שהוא אמת.

תומר רוזנר: אם כתוב בתנאים של המפרט האחיד שבעל העסק מתחייב שהדרך לדלת המילוט תהיה פנויה בכל עת שהעסק פועל – הוא לא יכול להצהיר על זה, כי זה משהו עתידי שהוא צריך לקיים בעת שהעסק פתוח.

תומר רוזנר: בעת שהוא מקבל את הרישיון הוא מצהיר על מה שהוא יודע, על העובדות שקיימות באותו מועד.

תומר רוזנר: אי אפשר ולא יהיה ניתן להעמיד לדין אדם על הצהרה עתידית שהוא נתן שלא התקיימה בפועל.

תומר רוזנר: ההבדל הוא מאוד פשוט, זה הבדל שקיים בכל ענפי המשפט – גם בדיני חוזים וגם בדין הפלילי של תצהיר כוזב וכו'.

תומר רוזנר: אדם יכול להצהיר על מה שהוא יודע באותו יום, על העובדות שמתקיימות באותו יום.

תומר רוזנר: אי אפשר לדרוש מאדם להצהיר אמת שהוא בעתיד יעשה א', ב', ג'.

תומר רוזנר: זו הצהרה לגבי העתיד, לא ניתן יהיה - - -

יואב קיש: לכן פיצלתם את זה?

תומר רוזנר: לכן פיצלנו להתחייבות.

תומר רוזנר: אגב, גם ברישיון רגיל, כשנותן אישור או רשות מקומית נותנים רישיון, הם נותנים רישיון על סמך זה שהם ראו שמתקיימים תנאים מסוימים בפתיחת עסק ועל סמך ההתחייבות של האדם שהוא חייב לקיים תנאים שמתקיימים בעת הפעלת העסק.

תומר רוזנר: אם הוא מפר את התנאים שמתקיימים בעת הפעלת העסק - אפשר לבטל לו את הרישיון, לתת לו צו הפסקה מנהלי או לפי כל הסעדים שיש במקרה של הפרת תנאים.

תומר רוזנר: היתרון של זה שהוא מוסיף כתב התחייבות ובו הוא מצהיר שהוא יודע, הוא שזה מקל על מי שרוצה לאכוף כלפיו את ההפרות בזה שהוא לא יוכל לטעון שהוא לא ידע על התנאים.

תומר רוזנר: הוא חייב להגיד שהוא מכיר את כל התנאים והוא יודע על קיומם.

תומר רוזנר: זו עמדה שמקובלת גם עלינו וגם על משרד המשפטים, הם נמצאים פה ויוכלו להבהיר - לא ניתן יהיה להעמיד לדין בשום דרך שהיא על תצהיר כוזב אדם שהפר התחייבות לעתיד.

תומר רוזנר: כלומר, אם בזמן שהעסק פתוח הוא לא שמר על תנאי שהוא צריך לקיים בעת שהעסק פתוח, לא ניתן יהיה להעמיד אותו לדין על תצהיר כוזב.

תומר רוזנר: אפשר להעמיד אותו לדין על זה שהוא לא קיים תנאי רישיון עסק, אפשר יהיה לסגור לו את העסק, אפשר יהיה לתת לו צו הפסקה מנהלי אם זה מסוכן.

תומר רוזנר: לא ניתן יהיה להעמיד אותו לדין על תצהיר כוזב.

תומר רוזנר: אפשר לשמוע את עמדת משרד המשפטים בעניין הזה.

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שהאבחנה הזאת נעשתה בחקיקה - - -

יואב קיש: רק להבין, איך זה הולך לקרות בשטח?

קרן גלאון: זה קורה בשטח, ולכן חשוב להבין שאנחנו לא באים - - -

יואב קיש: אני שואל את משרד ראש הממשלה.

יואב קיש: איך זה אמור לקרות בשטח היום?

יואב קיש: הוא ממלא רק תצהיר, ובתצהיר שאתם נותנים לו היום הוא גם ממלא התחייבויות עתידיות?

יואב קיש: טוען תומר, ונשמע תיכף את משרד המשפטים, שחוקית זו לא הדרך הנכונה.

יואב קיש: מה אתם חושבים, משרד המשפטים?

אביטל שטרנברג: מבחינתנו, איך שהעבירה מנוסחת, גם אם לא נשנה את הסעיף להפרדה בין התחייבות לתצהיר – אני מצהירה רק על דברים שקיימים במועד מתן התצהיר, כמו למשל, על זה שיש מקלחת, שיש מטפים או דברים שצריכים להתקיים במועד קבלת הרישיון.

אביטל שטרנברג: אתן דוגמה שאולי יכולה להבהיר את העניין הזה: אם אני מתחייבת שתמיד האור יפעל - - -

יואב קיש: אור שלט יציאת חירום.

אביטל שטרנברג: אני מתחייבת לזה שהאור בכניסה למלון תמיד יפעל.

אביטל שטרנברג: קיבלתי רישיון, אחרי חמש שנים נשרפה המנורה.

אביטל שטרנברג: על דבר כזה אפשר להעמיד אותי לדין על זה שנתתי תצהיר כוזב?

אביטל שטרנברג: לא.

אביטל שטרנברג: הכוונה היא למועד מתן התצהיר, אז גובשו הנסיבות העובדתיות.

יואב קיש: השאלה היא אם אתם רואים בעיה בניסוח הקודם ואתם אומרים שהוא לא נכון או - - -

אביטל שטרנברג: בקיים.

אביטל שטרנברג: איך שהיום החוק מנוסח – אין בעיה.

יואב קיש: עכשיו קראנו תיקון של הוועדה.

יואב קיש: אני מבין שזה תואם את תפיסת עולמכם המשפטית.

יואב קיש: יושב פה נציג של משרד ראש הממשלה, והוא אומר שהוא רוצה להישאר בנוסח הקודם, שהיה לפני, אז אני רוצה לשמוע מה חושב משרד המשפטים.

אביטל שטרנברג: מבחינתנו, גם אם לא נשנה את הנוסח כפי שהציעה הלשכה המשפטית – זאת העמדה.

תומר רוזנר: אי אפשר לדרוש מבן אדם להצהיר בתוך תצהיר על התחייבות.

מיכל גולדברג: אני ממשרד הבריאות.

מיכל גולדברג: אנחנו, כמובן, מסכימים עם דעתו המלומדת של היועץ המשפטי של הוועדה, אבל יחד עם זה, אנחנו לא רואים בעיה עם הנוסח כמו שהוא קיים היום.

מיכל גולדברג: להיפך, הוא פשוט, הוא ברור.

מיכל גולדברג: היום בעל עסק מצהיר שמתקיימים בעסק התנאים שפורסמו במפרט האחיד או לצד המפרט האחיד של אותו נותן האישור.

תומר רוזנר: זה שקר.

מיכל גולדברג: זה לא שקר, אנחנו לא רואים עם זה בעיה משפטית.

מיכל גולדברג: להיפך, החוק גם ככה לא פשוט לקורא שהוא לא משפטן, וגם לקורא המשפטן הוא לא פשוט.

מיכל גולדברג: אין צורך לסרבל שלא לצורך.

מיכל גולדברג: במקרה הזה הנוסח מתאים לנו, הוא נכון ואנחנו מבקשים לא לשנות אותו.

מיכל גולדברג: אם כן נשנה אותו, אנחנו מצטרפים להערת המשרד להגנת הסביבה – חייב להיות ברור שההתחייבות היא התחייבות - - -

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: כן, בבקשה.

לילך דחוח: אני יועצת משפטית של מגה יינות ביתן.

לילך דחוח: אני רוצה להעלות סוגיה שמתכתבת עם השטח.

לילך דחוח: מן הסתם, לא ראינו את המפרטים ובהרבה דברים עדיין אין מפרטים.

לילך דחוח: אנחנו עוד לא יודעים על איזה דברים צריך להצהיר שהם מתקיימים במועד פתיחת החנות או לפני פתיחת החנות כתנאי לפתיחת החנות, ועל מה אנחנו מצהירים בהמשך.

יואב קיש: לא מצהירים, מה אתם מתחייבים.

לילך דחוח: מה אנחנו מתחייבים או מצהירים שנתחייב לפעילות השוטפת.

לילך דחוח: אבל בהקשר הזה, ובדיוק בגלל המשמעות המאוד קריטית – כי אדם שמנהל סופר או מסעדה יואשם במתן תצהיר כוזב בגלל אירוע - - -

יואב קיש: גם אם ירצו להאשים אותו בתצהיר כוזב על אי-עמידה בהתחייבות – הוא לא יעמוד על זה לדין.

לילך דחוח: אבל ביומיום ובניהול עסק שוטף יש הרבה מאוד דברים שיכולים להיחשב כתקלות.

לילך דחוח: אני חושבת שצריך לעשות כאן איזושהי אבחנה בין הדברים שהם קריטיים הכרחיים כתנאי לפתיחת עסק לבין דברים שאנחנו מבינים - - -

יואב קיש: זה לא כי זה הכרחי, זה תצהיר על מה היה עד עכשיו ועל מה ההתחייבות לעתיד.

לילך דחוח: אבל גם בהתחייבות העתידית יש דברים שהם שוטפים, שהיום הם תקינים ומחר הם יכולים להיות לא תקינים; היום הם בסדר, מחר היתה בהם תקלה.

לילך דחוח: גם כשאנחנו חושבים על המשמעות – גם אם היא לא משמעות פלילית של מתן תצהיר כוזב אלא משמעות לבית העסק – צריך לחשוב על איזשהן מדרגות, של מה אנחנו עושים: פה אנחנו מאפשרים תיקון, פה אנחנו מאפשרים - - -

יואב קיש: לא יהיו מדרגות, כי מבחינת ההתחייבות או התצהיר – אנחנו מסתכלים עליהם באותה חומרה.

יואב קיש: יכול להיות שתהיה הגדרה משפטית שונה כי יש להם משמעויות משפטיות שונות.

קרן גלאון: זה בדיוק המסר שאנחנו מבקשים להעביר.

קרן גלאון: אנחנו אומרים, כל המשרדים – כולל משרד המשפטים, כולל משרד רוה"מ – שאין בעיה בנוסח הקיים.

קרן גלאון: הנוסח הזה עובד, מוטמע בשטח בסדרות של כנסות ואינטרנט וזה מצליח.

קרן גלאון: אין בעיה משפטית בנוסח הקיים, ויותר מזה, אנחנו אומרים שפה יש מסר מסוכן.

קרן גלאון: דווקא בגלל שאין שינוי מהותי, יש פה מסר מסוכן.

קרן גלאון: המסר אומר: רק יצאנו למסלול של תצהיר, שמעבירים את האחריות לבעל העסק, אנחנו כבר מרככים לו את זה - - -

קריאה: אבל זה המצב המשפטי גם היום.

קרן גלאון: אבל יש פה מסר יותר מתוכן, ולכן אנחנו מבקשים לא לגעת בסעיף הזה.

יואב קיש: בבקשה, תומר.

תומר רוזנר: רק אוסיף שמאז שנעשה המסלול ברישוי עסקים למדנו קצת דברים.

תומר רוזנר: מסלולים כאלה נוספו בחקיקה מתקדמת יותר שנעשתה בחודשים האחרונים, במסגרת חוק ההסדרים, בין היתר, במסגרת חוקים נוספים.

תומר רוזנר: כך, למשל, נעשו מסלולי הצהרה בפקודת הטלגרף האלחוטי, בחוק התקנים ובמקומות נוספים, והאבחנה הזאת נעשתה שם, ולא בכדי.

תומר רוזנר: האבחנה הזאת היא אבחנה שמעמידה את בעל העסק במקום שהוא צריך להיות – להצהיר על מה שהוא יודע ועל מה שהוא יכול להצהיר.

תומר רוזנר: הראיתי ליו"ר הוועדה את נוסח התצהיר כפי שהוא קיים היום: ידוע לי שהתנאים צריכים להתקיים בכל עת.

יואב קיש: "שמחובתי להבטיח כי דרישות המפרט יתקיימו בעסק בכל עת".

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: זו הצהרה שאי אפשר לתת אותה.

יואב קיש: הוא יודע שזו חובתו.

יואב קיש: הידיעה היא ההצהרה.

תומר רוזנר: בסדר, זה כתב ההתחייבות שהוא נותן.

תומר רוזנר: הוא נותן התחייבות שהוא יודע שאלה התנאים שהוא יצטרך לקיים.

לילך דחוח: - - -

תומר רוזנר: כי אי אפשר יהיה להעמיד אותו לדין על זה שהתנאים האלה לא התקיימו בפועל.

לילך דחוח: אין לנו מחלוקת.

תומר רוזנר: העבירה מוגדרת בהצעה הממשלתית ובדיני העונשין.

תומר רוזנר: תצהיר כוזב זה כשמצהירים על משהו שהוא לא נכון.

אביטל שטרנברג: אתה רוצה להעמיד אותו לדין, בין על הפרת ההתחייבות ובין על הפרת התצהיר?

תומר רוזנר: ממש לא.

תומר רוזנר: ממש לא.

תומר רוזנר: לא נעמיד אותו לדין על הפרת תצהיר כוזב, זה בדיוק העניין.

יואב קיש: הבנתי, תודה.

יואב קיש: אני עוצר את הדיון בעניין.

יואב קיש: ראשית, אני חושב שהדיון הוא באמת עניין משפטי.

יואב קיש: ממ שאני מתרשם, דווקא הגישה של יועץ הוועדה יותר נכונה בתפיסה שלה, אבל אני בהחלט מבין את העניין שזה יכול לבלבל ולהקשות מאוד על השטח ועל הרפורמה, ואולי יש פה איזה ניואנס משפטי שלא בהכרח אנחנו נהיה חייבים להטמיע אותו.

יואב קיש: כרגע נשאיר את זה ככה, אנחנו לא נצביע.

יואב קיש: אבל אני מבקש להבין יותר, כי מה שאותי מטריד זה לא השינוי, שנראה הגיוני משפטית, אלא מה יהיו ההשלכות בשטח.

יואב קיש: האם באמת בשטח זה יכול לגרום לבלבול ולהטעות את האנשים ועכשיו הם לא יבינו וזו מורכבות.

יואב קיש: יכול להיות שלמרות שהצעד המשפטי הנכון הוא באמת ההפרדה הזו, אבל אם נראה שיש לזה משמעויות לא טובות על השטח ועדיין נוכל לייצר איזושהי מציאות שנוכל להמשיך עם זה, אז אשקול מה לעשות עם זה.

יואב קיש: בואו נמשיך.

לירון אדלר מינקה: "תיקון סעיף 6א 3 .

לירון אדלר מינקה: בסעיף 6א – (א1) בסעיף קטן (א), בסופו יבוא 'בסעיף זה – עסקים טעוני רישוי בלא אישור)'; (ב2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: '(א1)(1) בצו כאמור בסעיף קטן (א) רשאי שר הפנים לקבוע, סוגי עסקים טעוני רישוי בלא אישור, שרשות הרישוי תראה אותם כעומדים בתנאים כאמור בסעיף 6(ג)(1)(א) שהתנה נותן האישור שנקבע בצו, על יסוד תצהיר מאומת כדין שהגיש בעל העסק לרשות הרישוי ובו הצהיר כאמור בפסקאות משנה (א) עד (ד) של סעיף 6(ג)(1); בצו כאמור לא ייקבעו סוגי עסקים שרישוים בלא אישור על יסוד תצהיר כאמור עלול לפגוע בהשגת המטרות המפורטות בסעיף 1(א).

לירון אדלר מינקה: (2) הוראות סעיפים 6(ג)(2), (ד) ו-(ד1), 6א2 ,7ב1(ה) ו-7ג(ד1) יחולו, בשינויים המחויבים, על הגשת תצהיר ועל רישיון או היתר זמני לפי סעיף קטן זה.

לירון אדלר מינקה: '; (3) בסעיף קטן (ב), במקום 'בסעיף קטן (א)' יבוא 'בסעיפים קטנים (א) או (א1)';"

יואב קיש: זה מסלול התצהיר.

יואב קיש: אם אני רוצה להוסיף פה חידוש רישיון במסלול זה אחת ל-15 שנה - - -

תומר רוזנר: זה יהיה סעיף אחר, שמדבר על תוקף הרישיון.

לירון אדלר מינקה: גם הסעיף הזה וגם הסעיף הקודם שהקראנו זה לא מסלול שלם של תצהיר, אלא שגם במסלול של בקשה לרישיון רגיל יכול אחד מנותני האישור להגיד: במקום שאני אבוא, תביא תצהיר.

לירון אדלר מינקה: אבל שאר הליך הבקשה יהיה רגיל.

יואב קיש: זו ההגדרה של תצהיר לצורך העניין.

לירון אדלר מינקה: זה הסעיף הקודם שקראנו.

לירון אדלר מינקה: הסעיף הנוכחי שקראנו הוא שיש כבר היום עסקים שבהם נותני האישור רק מיודעים, הם לא מגיעים ממילא.

לירון אדלר מינקה: אבל גם במסלול הזה מוסיפים אפשרות שבעסקים האלה שנותני האישור רק מיודעים אבל נותנים תנאים, שעל התנאים שלהם אפשר יהיה להגיש תצהיר ולהסתפק בזה.

תומר רוזנר: אסביר.

תומר רוזנר: יש פה הפניה לסעיפים שיחולו; אלה סעיפים של מה יהיה בתצהיר, מה יהיה תוקף הרישיון, לגבי האפשרות לבטל אותו אם הוא תצהיר כוזב וסייגים למתן האישור, שמפורטים כבר לגבי המסלול הקודם ולכן לא חוזרים עליהם פה אלא מפנים לסייגים האלה, כפי שהם קיימים כבר בחוק.

יואב קיש: למי יש הערות?

יואב קיש: בבקשה.

ישראלה מני: אני אמנם מאיגוד לשכות המסחר, אבל כרגע אני מייצגת את כלל המגזר העסקי.

יואב קיש: זו יכולת יפה, לייצר את כלל המגזר העסקי.

יואב קיש: עוד לא שמעתי על מישהו שבחרו אותו לייצג את כלל המגזר העסקי.

ישראלה מני: כרגע זה אמיתי לגמרי, גם את לשכת התיאום וגם את איגוד לשכות המסחר.

יואב קיש: השאלה היא אם זה כלל המגזר העסקי.

יואב קיש: אני לא בטוח.

ישראלה מני: זה באמת הרוב.

שי ברמן: אני חולק עלייך.

יואב קיש: אמרת לך שלהגיד "כלל המגזר העסקי" זה מסוכן.

ישראלה מני: הוא לא חולק עלי, הוא היה באותה ישיבה שהייתי.

ישראלה מני: העברנו לכם תיקון להצעת החוק, ואחד הדברים שאנחנו מבקשים להכניס פה אחרי סעיף קטן (א) זה את עניין הוועדה המייעצת.

ישראלה מני: לקחנו את ההגדרה, בהתאם להגדרה של כיבוי.

ישראלה מני: אם אתם רוצים, נקרא לכם את כל ההגדרה.

יואב קיש: לא עכשיו, לא ניכנס.

יואב קיש: ביקשתי מחבר הכנסת פולקמן, את מוזמנת לשבת אתו על העניין הזה.

יואב קיש: אני לא יודע אם היית פה בתחילת הדיון - - -

ישראלה מני: הייתי.

יואב קיש: אז שמעת שביקשתי ממנו.

יואב קיש: תעבירי אליו את ההצעות שלכם, הוא יציע לי ונשב על זה.

יואב קיש: עוד מישהו רוצה להתייחס?

יואב קיש: אז תמשיך, תומר.

תומר רוזנר: ההצעה של גברתי נכונה לגבי כל הצווים, התקנות, ההנחיות וכו', ולכן, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, אם תתווסף הוראה כזאת היא תהיה הוראה כללית על כל ההליכים במסגרת החוק, בדומה לסעיף המוצע לגבי התחשבות בעידוד התחרות, כמו שהממשלה הציעה אותו.

תומר רוזנר: אז במקום שנדון בסעיף ההוא ובהצעה הנוספת שתהיה, היא תחול על כלל המסלולים, הצווים, התקנות וכו'.

ישראלה מני: זה נכון, רק צריך לזכור שכשכתוב אחר כך שרשאי שר הפנים לקבוע, אז כשאנחנו מדברים על הוועדה המייעצת שר הפנים רשאי לקבוע בהמשך - - -

תומר רוזנר: אמרתי שיהיה סעיף כללי שיכיל הכול.

יואב קיש: נגדיר בדיוק את מערכת היחסים בין ההחלטות של שר הפנים לבין הוועדה המייעצת.

ישראלה מני: תודה רבה.

לירון אדלר מינקה: "תיקון סעיף 6א1.

לירון אדלר מינקה: 4.

לירון אדלר מינקה: " – זה הסעיף שמתחיל לדבר על ההיתר המזורז.

לירון אדלר מינקה: "בסעיף 6א1 - (א1) במקום סעיף קטן (א) יבוא – "(א)(1) שר הפנים, בהסכמת כל אחד מהשרים שקביעתו של עסק כטעון רישוי נעשתה בהתייעצות עמו, ובכפוף להוראות סעיף קטן (ב), רשאי לקבוע בצו סוגי עסקים שרשות הרישוי תיתן היתר לעסוק בהם לפני שניתן להם רישיון, בכפוף להוראות לפי חוק זה וכמפורט להלן (בחוק זה – היתר מזורז), ואולם בצו כאמור לא ייקבעו סוגי עסקים שרישוים בהיתר מזורז כאמור עלול לפגוע במטרות המפורטות בסעיף 1(א): )א) היתר מזורז במסלול ללא תקופת בדיקה, בהתאם להוראות סעיף קטן (ז) (בחוק זה – היתר מזורז א'); (ב) היתר מזורז במסלול הכולל תקופת בדיקה, בהתאם להוראות סעיף קטן (ז1) (בחוק זה – היתר מזורז (ב').' (1) אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: '(ד1) רשות הרישוי רשאית, בהודעה למבקש בתוך התקופה האמורה בסעיף קטן (ד), להאריך את התקופה למתן הודעה האמורה בסעיף קטן (ד), בתקופה נוספת שלא תעלה על שבעה ימים.

לירון אדלר מינקה: '; (1א) בסעיף קטן (ו)(1)- (א) בפסקת משנה (א), אחרי 'התנאים' יבוא 'שיש לקיימם בעת מתן רישיון,' ובמקום 'התנאים שדרשה רשות הרישוי' יבוא 'התנאים כאמור שדרשה רשות הרישוי'; (ב) אחרי פסקת משנה (ב) יבוא: '(ג) כי צירף לתצהירו התחייבות בכתב לפיה הוא יעמוד בתנאים האחרים שנדרש לקיימם בתקופת פעילותו של העסק, לפי התנאים שפורסמו באופן האמור בפסקת משנה (א); (ד) כי הוא מודע למשמעות של הגשת תצהיר כוזב או שגוי.

לירון אדלר מינקה: ' (2) במקום סעיף קטן (ז) יבוא: '(ז) (1) הגיש המבקש את התצהיר ואת המסמכים האמורים בסעיף קטן (ה) ככל שנדרשו לגבי עסק הכלול בצו לפי סעיף קטן )א)(1)(א), יראו את העסק שלגביו הוגשה הבקשה כעומד בתנאים הנדרשים מטעם רשות הרישוי ומטעם נותני האישור לצורך קבלת היתר מזורז א', וכמי שניתן לו היתר מזורז החל מיום הגשת התצהיר והמסמכים כאמור.

לירון אדלר מינקה: (2) רשות הרישוי תיתן למבקש, בתוך חמישה ימים ממועד קבלת התצהיר והמסמכים כאמור בפסקה (1), היתר מזורז א', ותודיע על כך לנותני האישור בצירוף העתק מהבקשה, עם כל צרופותיה.

לירון אדלר מינקה: (2א) אחרי סעיף קטן (ז) יבוא: '(ז1) (1) הגיש המבקש את התצהיר ואת המסמכים האמורים בסעיף קטן (ה) ככל שנדרשו, לגבי עסק הכלול בצו לפי סעיף קטן (א)(1)(ב),יראו את העסק שלגביו הוגשה הבקשה כעומד בתנאים הנדרשים מטעם רשות הרישוי לצורך קבלת היתר מזורז ב'.

לירון אדלר מינקה: (3) על אף האמור בסעיף קטן (י), רשות הרישוי תמסור לנותני האישור העתק מהבקשה, עם כל צרופותיה, עם קבלתם מהמבקש, לצורך בדיקתה; בתוך 52 ימים מהמועד שבו נשלח לנותן האישור העתק מהבקשה כאמור (בסעיף זה – תקופת הבדיקה) רשאי נותן האישור להודיע לרשות הרישוי ולמבקש אחת מאלה: (א) כי הוא מתנגד למתן היתר מזורז לעסק; (ב) כי ההיתר המזורז יינתן רק אם יקוימו תנאים מסוימים הנדרשים על ידו, ובלבד שתנאים אלה הם תנאים שהופיעו במפרט האחיד או לצד המפרט האחיד; (ג) כי הוא מסכים למתן היתר מזורז, אולם על המבקש לתקן ליקויים שיפרט נותן האישור בהודעה שימסור למבקש.

לירון אדלר מינקה: רשות הרישוי תציין בהודעה לנותני האישור את מועד תחילתה ומועד סיומה של תקופת הבדיקה.

לירון אדלר מינקה: (4) שר הפנים רשאי לקבוע כי תקופת הבדיקה עבור סוגי עסקים שיקבע תהיה קצרה מתקופת הבדיקה האמורה בפסקה (3), ובלבד שתקופת הבדיקה לא תפחת מ-45 ימים.

לירון אדלר מינקה: (5) רשות הרישוי תמסור למבקש, בכתב, בתוך שבעה ימים ממועד קבלת התצהיר והמסמכים כאמור בפסקה (1), אישור על קבלתם (בסעיף זה – אישור קבלה); באישור הקבלה תפרט רשות הרישוי את מועד סיומה של תקופת הבדיקה.

לירון אדלר מינקה: (6) מסר נותן אישור לרשות הרישוי את התנגדותו לבקשה לקבלת היתר מזורז בתוך תקופת הבדיקה הודעה כאמור בפסקה (3), תודיע רשות הרישוי למבקש על דחיית הבקשה או על חובתו לקיים את התנאים שנקבעו בהודעת נותן האישור לצורך קבלת היתר מזורז, או לאחר מתן ההיתר המזורז, לפי העניין.

לירון אדלר מינקה: (6א) מסרו כל נותני האישור שאישורם נדרש לצורך מתן היתר מזורז לעסק מסוים, בתוך תקופת הבדיקה, את הסכמתם למתן ההיתר המזורז, תיתן רשות הרישוי לבעל העסק את ההיתר המזורז.

לירון אדלר מינקה: (7) חלפה תקופת הבדיקה ולא מסר נותן אישור לרשות הרישוי הודעה כאמור בפסקה (3), יראו את בעל העסק שלגביו הוגשה הבקשה, בתום תקופת הבדיקה, כמי שקיבל היתר מזורז ב', ואישור הקבלה יהווה אסמכתא לכך עד לקבלת ההיתר המזורז לפי הוראות פסקה (8). (8) התקיים האמור בפסקה (7), תיתן רשות הרישוי למבקש, בתוך חמישה ימים מתום תקופת הבדיקה, היתר מזורז ב', ותודיע על כך לנותני האישור.'; (2ב) בסעיף קטן (ח) אחרי 'לאותו עסק' יבוא 'ויחולו עליה ההוראות החלות על בקשה לקבלת רישיון עסק אלא אם כן נקבע אחרת בחוק או לפיו'.

לירון אדלר מינקה: (3) במקום סעיף קטן (ט) יבוא: '(ט) נכלל עסק בצו כאמור בסעיף קטן (א), לא יהיה ניתן להגיש לגביו בקשה לקבלת רישיון או היתר זמני לפי חוק זה במקום בקשה לקבלת היתר מזורז, אלא אם כן מתקיימים לגבי העסק הסייגים למתן היתר מזורז לפי סעיף 6א2.

לירון אדלר מינקה: '; (4) בסעיף קטן (י) - בסופו יבוא ',סעיף 8ד וסעיף 8ה';"

תומר רוזנר: הניסוח פה קצת מורכב, אסביר מדוע.

תומר רוזנר: בחוק הקיים, כפי שאתם יודעים, כבר קיים מסלול של היתר מזורז.

תומר רוזנר: המסלול הזה הותנה בקיומם של מפרטים אחידים.

תומר רוזנר: המפרטים האחידים, נצטרך לדבר עליהם, זה חלק קריטי בנושא הזה, כבר יושב-ראש הוועד התייחס לכך ולנושא של לוחות הזמנים, ומה קורה אם לא עומדים בלוחות הזמנים.

תומר רוזנר: זה חלק קריטי ביכולת להפעיל את מסלול ההיתר המזורז.

תומר רוזנר: כפי שנאמר על-ידי נציג משרד ראש הממשלה, מפצלים את המסלול של היתר מזורז לשניים.

תומר רוזנר: מסלול אחד כולל שלושה שלבים: שלב בדיקת הרשות המקומית, שלב שמאפשר בדיקה של נותני האישור ושלב של תקופת מבחן, מה שנקרא "תקופת ההיתר המזורז".

תומר רוזנר: במסלול השני אין את שלב הביניים של הבדיקה של נותני האישור.

תומר רוזנר: אז נלך למה שנקרא "היתר מזורז א'": מגישים את הבקשה, 21 יום יש לרשות המקומית לבדוק את נושא ההתאמה למפרט המדיניות שלה, שגם היא תהיה חייבת לפרסם אותו מראש ולא להותיר אותו לשיקול דעת מלא של מי שבודק את הבקשה.

תומר רוזנר: גם זה קריטי להצלחת התהליך.

תומר רוזנר: כלומר, הרשות המקומית תצטרך, אם היא רוצה שלא תהיה חנות נשק ליד בית-ספר, להגיד את זה מראש ולא כשמגישים לה בקשה.

נפתלי קאיקוב: במפרט רשותי.

תומר רוזנר: ודאי.

תומר רוזנר: אם היא רוצה לא לעשות בשכונה מסוימת עסק לקעקועים, היא תצטרך להגיד את זה מראש ולא לחכות שמגישים לה בקשה לאותו עסק.

תומר רוזנר: היום זה לא קיים, הרעיון הוא שזה יהיה קיים מראש.

תומר רוזנר: למרות זאת נותנים לרשות המקומית 21 יום.

תומר רוזנר: אנחנו סבורים שצריך לקצר את התקופה הזאת, בהנחה שיש מפרט רשותי והדברים ברורים וידועים מראש, אז אין סיבה שהדברים ייקחו 21 יום.

איילת וסרמן: זה לא ברור מלשון החוק שזה מה שצריך לבדוק.

יואב קיש: היום יש מפרט כזה?

איילת וסרמן: ברוב הרשויות יש.

נפתלי קאיקוב: על מפרטים שהוחלט - - -

יואב קיש: לא לא, הנחיות כלליות לכל מתחם העסקים.

יואב קיש: האם יש לכם, למשל, שחנות לאביזרי מין לא תהיה ברחובות ראשיים?

איילת וסרמן: כל רשות עם המדיניות שלה.

יואב קיש: זה מופיע?

יואב קיש: אז זה לא משהו שצריך לעשות מאפס.

איילת וסרמן: שאלתי מה כוללת הבדיקה של ה-21 יום, עכשיו קיבלנו הסבר מפורט וזה חשוב שזה יופיע בחוק, כי זה פרוץ, זה פתוח, זה לא מוגדר בפירוש.

עמיחי פישר: תקני אותי אם אני טועה.

עמיחי פישר: יש שני דברים שאתם בודקים: 1.

עמיחי פישר: המפרט הרשותי; 2.

עמיחי פישר: תכנון ובנייה.

איילת וסרמן: אנחנו עושים הרבה דברים, היינו רוצים לעשות הרבה דברים אחרת.

איילת וסרמן: השאלה היא מה החוק כותב.

יואב קיש: לא, אנחנו פה מדברים מה נכון.

תומר רוזנר: מה אתם רוצים?

יואב קיש: מה אתם בודקים?

איילת וסרמן: אני חושבת שמה שתומר הגדיר, שמדיניות עירונית זה המנגנון הנכון.

יואב קיש: לא לבדוק היתר בנייה?

איילת וסרמן: זה חלק מהמידע המוקדם שאנחנו רוצים שבעל עסק יקבל מכל הרשויות – גם חוק התכנון והבנייה.

איילת וסרמן: ברור, זה חלק מהעניין, זה במידע המוקדם.

איילת וסרמן: צריך לדעת את ההנחייה הזאת, צריך לדעת, אבל זה קצת מתנגש עם חוק התכנון והבניה.

איילת וסרמן: תיק מידע, כמה זמן זה על פי הרפורמה האחרונה?

איילת וסרמן: 45 ימים, וזה גם לא ימים קלנדריים אלא ימי עבודה.

איילת וסרמן: אז איך זה מסתדר?

איילת וסרמן: זה שני דברים שהם קשורים ולא קשורים.

יואב קיש: תיק מידע זה כשרוצים לבנות משהו; רישיון עסק זה אחרי שבנו.

איילת וסרמן: תיק מידע זה גם לשימוש חורג, זה גם להסבה.

איילת וסרמן: היום, לדוגמה, הוציא משרד התיירות עידוד להסבת משרדים לבתי מלון.

איילת וסרמן: זה היתר בנייה לשימוש חורג לכל דבר ועניין.

איילת וסרמן: זה לא רק בנייה, זה גם ההסבה.

איילת וסרמן: גם תיק המידע הזה הוא 45 ימים.

יואב קיש: אז הוא לא יכול להגיש בקשה לרישיון עסק לפני שהוא קיבל את האישור הזה.

איילת וסרמן: זה שני דברים שהיום, לפי החוק, צריכים להיות במקביל.

איילת וסרמן: אתה צודק.

יואב קיש: אתם לא תיתנו לו אישור הסבה בלי שהוא מביא רישיון עסק?

תומר רוזנר: לא, מה פתאום.

יואב קיש: היא אומרת שזה שני דברים שתלויים אחד בשני, אז אני שואל.

יואב קיש: ברור שלרישיון עסק צריך את אישור ההסבה; האם לבקשה לאישור הסבה צריך רישיון עסק?

יואב קיש: אין פה תלות, קודם גומר את זה ואחר כך עושה את זה.

יואב קיש: אני לא מבין את הבעיה.

איילת וסרמן: זה נכון, אבל הדבר היחיד שהיינו רוצים הוא שבעל עסק ידע בפני מה הוא עומד לפני שהוא מקבל את ההחלטה.

איילת וסרמן: ברור שהוא יכול להגיש את שני הדברים במקביל, אבל יכול להיות שהוא יתקדם עם רישיון העסק ופתאום הוא יבין שהוועדה המקומית לא נותנת לו היתר לשימוש חורג.

איילת וסרמן: כלומר המידע הראשוני הוא הדבר הכי חשוב לבעל העסק, וזה מה שאנחנו אומרים כל הזמן.

נפתלי קאיקוב: לפני התהליך של הרישוי יש עולם של התייעצויות.

נפתלי קאיקוב: בכלל לפני בן אדם מתחיל הוא חושב, צריך מידע.

נפתלי קאיקוב: העולם לא מתחיל רק בהליך הרישוי, הוא מתחיל גם לפני, כשבן אדם מתכנן מבחינה עסקית מה לעשות.

נפתלי קאיקוב: גם שם אנחנו רוצים לפגוש אותו.

עמיחי פישר: בסדר, אבל זה עניין של התנהלות.

עמיחי פישר: השאלה היא מה קורה ב-21 יום, ועזבו שניה שימוש חורג.

עמיחי פישר: כל המידע בדיני תכנון ובנייה - בלי להיכנס למה יש בחוק ומה רוצים לדבר על זה – אם לעסק יש היתר, אין לו היתר, מה החריגה.

איילת וסרמן: קבעתם בחוק התכנון והבנייה 45 יום.

איילת וסרמן: אתה אומר דיני התכנון והבנייה – זה בדיוק המידע אם הוא יכול לקבל - - -

יואב קיש: אבל הוא עושה את זה קודם.

יואב קיש: זה טורי, אין מה לעשות.

יואב קיש: זה חייב להיות טורי.

איילת וסרמן: אם הוא בא עם זה – אין בעיה.

איילת וסרמן: בגלל זה אני מסכימה עם ההגדרה של תומר, היא יותר מדויקת.

לירון אדלר מינקה: זו בדיוק התשובה שצריך לתת לו ב-21 יום: לא עשית את הדבר שהיית צריך לעשות.

יואב קיש: עוד לא קיבלת אישור הסבה ולכן אתה לא יכול לקבל רישיון עסק.

יואב קיש: בבקשה, תומר.

תומר רוזנר: כפי שאמרנו, הבדיקה של הרשות צריכה להיות בדיקה פשוטה וממוקדת.

תומר רוזנר: היא אמורה לבדוק שני דברים, וכמובן, יש לה שיקול דעת אם לתת רישיון או לא לתת רישיון.

תומר רוזנר: היא בודקת את המפרט הרשותי, שאמור להיות מפורסם, ידוע וברור, שזו בדיקה שלא אמורה לקחת יותר מכמה דקות כנראה, ובדיקה של דיני התכנון והבנייה.

תומר רוזנר: היום, מכיוון שהחוק קושר קשר מאוד חזק בין רישיון העסק לבין תכנון ובנייה, יכול להיות שצריך את התקופה הארוכה של 21 יום כי צריך לבדוק את כל התוכניות, לבקש אישור של הוועדה המקומית ולעשות הרבה מאוד דברים, שבהחלט יכולים לקחת 21 יום.

תומר רוזנר: יחד עם זאת, אם הוועדה תקבל את עמדת יו"ר הוועדה.

תומר רוזנר: שצריך לחשוב מחדש על הנושא ולתת לנושא של תכנון ובנייה את המעמד הראוי לו - שהוא מעמד מצומצם יותר ולא מלא כמו שהוא היום, כשהיום צריך לבדוק כל תג ותג בנושא של תכנון ובנייה - יכול להיות שיהיה מקום לקצר את הזמן של 21 ימים שמופיע כאן.

נפתלי קאיקוב: אבל ההצעה שלי היא לנתק חלקית בין תכנון ובנייה לבין רישוי עסקים, כי אחד מהיסודות - - -

תומר רוזנר: זה מה שיושב-ראש הוועדה הציע.

נפתלי קאיקוב: מקום ראשון זה תכנון ובנייה.

יואב קיש: הולכים לעשות את זה.

תומר רוזנר: יש דרך.

דורון טלמור: יש כמה הבהרות, כי אנחנו לא מבינים כרגע כיצד הולך לפעול הדבר הזה.

דורון טלמור: דבר ראשון: האם 21 הימים האלה הם חובה או לא חובה?

יואב קיש: הרשות, יש לה שתי אפשרויות, אגיד לך מה החיים יעשו.

יואב קיש: כשהם רואים שיש להם בעיה – תוך 21 יום יודיעו.

יואב קיש: אני מאמין שב-99% מהמקרים הם יראו שאין בעיה ויעזבו את זה או שאם ישלחו אישור – מצוין.

יואב קיש: אני לא חושב שזו תקופת זמן כזו נוראית, שעוד שבוע לפה או לשם יעשה דרמה.

יואב קיש: תלוי איזו רשות, תלוי כמה בקשות יש לה – לא נכנס לזה.

יואב קיש: היו מקרים שעברו 21 יום, לא קיבלת כלום – זהו, סע.

דורון טלמור: השאלה היא האם זו חובה לבקש את חוות הדעת של הרשות.

תומר רוזנר: ברור.

יואב קיש: זה 21 הימים האלה.

דורון טלמור: זאת אומרת זו חובה.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: אתה צריך לראות אחד משלושה: או שקיבלת אישור פוזיטיבי, או שקיבלת התנגדות בגלל ככה וככה או שלא אמרו לך כלום.

יואב קיש: אלה שלושת הדברים.

דורון טלמור: אני חותר לזה שאם מחר אני פותח מינימרקט קטן ויש בו גם מקרר בגודל של שני מטר ששם פורסים גבינה, זה הופך כבר להיות מרכול שיש בו טיפול במזון.

דורון טלמור: אם אני מסתכל על תוקף ההיתרים שיש כאן, זה אומר שכאשר אני רוכש חנות של 150 מטר בתל אביב שתיחשב כמרכול – נכון לרגע זה, ונצטרך לדון - עם טיפול במזון, אצטרך 21 יום פלוס 45 יום פלוס ה-180.

דורון טלמור: אצטרך לשכור את המקום הזה - - -

יואב קיש: כמו שאמרתי לך, את הדיון הספציפי הזה נעשה ביום שלישי.

יואב קיש: מה עוד?

ישראלה מני: אתם כותבים שעל אף האמור, רשות הרישוי תמסור את האישור בתוך 52 יום.

ישראלה מני: למה לא 30?

ישראלה מני: למה הם צריכים 52 יום להעביר לי את הטפסים?

יואב קיש: איזה טפסים?

ישראלה מני: זה לא להעביר את הטפסים.

ישראלה מני: היא שלחה את זה בתוך 52 יום.

עמיחי פישר: 52 עם אפשרות לקצר ל-45 זה הזמן שיש בהיתר מזורז ב'.

עמיחי פישר: זה לקוח מגרמניה, ששם בעסקים מסוכנים העסק מצהיר ולא עובד כדי לאפשר לנותני האישור לבוא ולבקר בעסק.

עמיחי פישר: בדיוק בגלל אותה אפשרות של ניהול סיכונים ושל ניהול המשאבים צריך לתת את הזמן לנותני האישור, שבמקרה שהם רוצים – יוכלו להגיע לעסק בפועל.

עמיחי פישר: אגב, לגבי 21 יום של הרשות המקומית – כבר גם היום החוק מגדיר 21 יום לרשות המקומית, רק הפכנו שם את ברירת המחדל, שאם לא עונים זה כאילו ענו.

עמיחי פישר: לא נגענו ב-21 הימים של הרשות.

חופית שטרן: זה לא ברור כל כך.

חופית שטרן: נניח שאני נחשבת במסלול ב', במסגרת 21 יום פלוס 45 אסור לי להפעיל את העסק?

עמיחי פישר: נכון.

עמיחי פישר: גם היום אסור לך.

קריאה: החוק אומר שאסור לך לפתוח עסק בלי רישיון.

קריאה: 99% נפתחים בלי.

חופית שטרן: נכון, אבל עכשיו גם אי אפשר לעבוד.

יואב קיש: אתה יכול להגיד לי מה הבנת מהשאלה והאם יש - - - ?

עמיחי פישר: הוא מתייחס למצב שקורה היום בפועל, שהעלינו אותו בפעם שעברה כלקונה, שמכיוון שיש את המורכבות, בפועל הם פותחים את העסק לפני שהם מקבלים רישיון, תוך הליך הבקשה.

עמיחי פישר: במתכונת הנוכחית היום אנחנו מונעים מהם את האפשרות.

עמיחי פישר: הם צריכים לחכות 21 יום ו-45 יום בלי לעבוד, כי אז הם עבריינים יותר ממה שהם היום.

יואב קיש: זה במסלול ב'.

שי עגמי ליבוביץ: ציירתם מצב שבו אתם רוצים לרכוש עסק.

שי עגמי ליבוביץ: בסיטואציה הזאת יש לכם שתי אפשרויות: 1.

שי עגמי ליבוביץ: לעבוד בהתאם למתכונת הקודמת של העברת בעלות, ואז יש לכם רישיון עסק באופן מיידי.

שי עגמי ליבוביץ: תהליך הרכישה שלך, אה צריך להתארגן עליו 60 יום קודם.

דורון טלמור: זה שכירות, זו ארנונה.

שי עגמי ליבוביץ: בסדר, צריך לתת לרשויות זמן להתארגן במצב.

שי עגמי ליבוביץ: יש לך שתי אפשרויות: לעבוד בהתאם לתנאי הרישיון הקודם באופן מיידי בלי להפסיק, ותוך כדי הזמן לבקש בקשה לרישיון עסק; או להתארגן - - -

יואב קיש: יש פה נושא שצריך למצוא לו פתרון, וזה התפר בין רכישה של החנות לשינוי המהות, כשצריך לתת לו רישיון.

יואב קיש: היום יש חנות בגדים ומחר רוצים לעשות שם משהו שדורש רישיון וצריך להיכנס להשקעות, להתחייבות ולהסכם רכישה, צריך לדעת שאין בעיה עם רישיון העסק.

יואב קיש: לתפר הזה צריך לדעת איך מוצאים לוחות זמנים שיאפשרו את הבחינה, לפחות לאפשר להם להתחיל להתגלגל בלי העניין הזה.

יואב קיש: גם למסעדה, דרך אגב.

שי ברמן: כן, גם למסעדה.

שי ברמן: אבל זה לא רק העניין של רישיון העסק, זה גם עניין של דמי שימוש חורג שהעירייה דורשת אחרי זה.

שי ברמן: כלומר אם יש הסבה של מהות העסק – אם זו היתה חנות בגדים שהפכה להיות מסעדה או מרכול - - -

יואב קיש: אם ברישיון יש מסחרי ומותר לך – מותר; אם אסור - אסור.

שי ברמן: לא לא, אם הם לא מודיעים לי - - -

יואב קיש: אבל אתה רואה מה הרישיון של המקום.

יואב קיש: אם זה בניין משרדים שכתוב שזה צריך להיות משרד ואתה רוצה לעשות שם מסעדה, אז אתה נכנס למקום לא בריא מלכתחילה.

שי ברמן: אבל המציאות במקרים שלנו טופחת על פנינו הרבה פעמים.

שי ברמן: אתן לך דוגמה: אזור רמת החייל בתל אביב הוא אזור תעשייה, כל האזור מסווג כאזור תעשייה, יש שם מלא מסעדות שכולם עובדים על שימוש חורג.

שי ברמן: חלק נכנסו לשם על מסעדה, כי יש שם כל הזמן תחלופה, ואחרי שנה-שנתיים שהם עובדים הם מקבלים מהעירייה דרישה של 150,000 שקל, 200,000 שקל, 300,000 שקל של שימוש חורג.

יואב קיש: בו בעיה של עיריית תל אביב, עם כל הכבוד.

שי ברמן: זו בעיה בהרבה מקומות.

יואב קיש: אני לא הולך לפתור את הבעיות האלה, אני מדבר על המקומות המוסדרים.

יואב קיש: זה שיש מקום ספציפי, ובטח בתופעה כזו גדולה שאתה מתאר – אני לא מכיר – שכל רמת החייל מתנהלת כך, בעיניי זו פשלה מאוד גדולה של עיריית תל אביב, ועיריית תל אביב צריכה לעשות סדר בעניין.

יואב קיש: אם הם מנצלים את זה כדי לסחוט את המסעדנים, אז המסעדנים צריכים להתאגד ולהגיד שככה לא צריך להתנהל.

יואב קיש: עיריית תל אביב, הגיע הזמן שתתחיל להבין שבאזור תעשייה ומסחר צריך שיהיו גם מסעדות.

יואב קיש: בבקשה.

גילי צימנד: בסעיף 6א1(ז1)(3)(ב) נותן האישור מוסמך להודיע לרשות הרישוי ולמבקש אחת מאלה" – יש מתן היתר מזורז לעסק; וההיתר המזורז יינתן רק אם יקוימו תנאים מסוימים הנדרשים על ידו, וכתוב בהמשך: "ובלבד שתנאים אלה הם תנאים שהופיעו במפרט האחיד או לצד המפרט האחיד".

גילי צימנד: ביקשנו שיהיה כתוב גם "לפי כל דין".

גילי צימנד: קודם כול, כל עסק חייב לעמוד בהוראות הדין.

גילי צימנד: אנחנו מדברים על תנאים לעסקים, שמחויבים לעמוד בדינים של איכות הסביבה מכוח הדינים האחרים, ואין שום סיבה לא לכתוב את זה בצורה בהירה.

גילי צימנד: מבחינה זו, לא יכול להיות מצב שעסק לא יעמוד בתנאים מוקדמים, למשל, של פליטה של ערכים לסביבה .

גילי צימנד: הדברים האלה לא מפורטים בחקיקה, אם זה מכוח רישוי עסקים או כאפשרות - - - במפרט האחיד והם לא חייבים - - -

יואב קיש: פה את מרסקת את כל תפיסת המפרט.

גילי צימנד: לא.

יואב קיש: את מהמשרד לאיכות הסביבה?

יואב קיש: יש לכם יועצים משפטיים?

גילי צימנד: אני יועצת משפטית.

יואב קיש: תעשו את העבודה הנדרשת, והאחריות היא עלייך ועליכם במשרד שהציבור ידע בדיוק מה ההתחייבויות שלו במפרט.

יואב קיש: אם אתם טעיתם, למה שאותו אחד שהלך לפתוח עסק והיה בסדר ולקח המפרט ועבד על פיו, עכשיו את רוצה להעניש אותו כי הטעות היתה שלך?

גילי צימנד: יש פה עניין משפטי גרידא.

יואב קיש: אם זה משפטי, אתן לתומר להתייחס.

גילי צימנד: קודם כול, יש לנו את הסעיף הכללי בסעיף 67 לחוק רישוי עסקים, שאומר שחיובים לפי חוק זה לא פוטרים חיובים לפי כל חוק אחר.

גילי צימנד: אבל זה לא אומר, אבל, שלפי הפסקה הזו אני לא יכולה להתנגד - - -

יואב קיש: אתן לתומר להתייחס.

יואב קיש: את אומרת שזה משפטי.

גילי צימנד: כתוב בחוק עצמו שאי פרסום מסמכים ותנאים במסגרת הוראות המפרט האחיד, אין בהם כדי לפטור מהדרישה להגישם או למלאם.

גילי צימנד: זאת אומרת, שכדאי בסעיף הזה להוסיף - - -

יואב קיש: תומר, תתייחס.

יואב קיש: זה משפטי, אז בבקשה.

תומר רוזנר: אדוני כבר השיב למעשה.

תומר רוזנר: הנטל הוא על המשרדים לפרסם במפרט אחיד או לצד המפרט האחיד את התנאים.

תומר רוזנר: תנאים שלא פורסמו ויוצרים אי ודאות – יתכבדו המשרדים ויפרסמו אותם באופן שבעלי העסקים ידעו בדיוק מה הם צריכים לעשות.

גילי צימנד: חבל שנוציא את סעיף 7ג2 שאומר במפורש - - -

לירון אדלר מינקה: 7

לירון אדלר מינקה: ג2 על מסמכים אחרים שנדרשים לפי חוק רישוי עסקים.

גילי צימנד: לא רק.

לירון אדלר מינקה: כן.

לירון אדלר מינקה: "לפי חוק זה".

גילי צימנד: שנקבעו ברפורמה בשנת 2010.

לירון אדלר מינקה: ברגע שכותבים "לפי כל דין", כמובן שזו אמירה בעייתית, כי זה לא מכוון דווקא לדינים של הגנת הסביבה.

לירון אדלר מינקה: זה מכוון באופן הכי רחב שיש.

גילי צימנד: אבל שהם רלוונטיים לפעילות של העסק.

יואב קיש: אני שמח שהעלית את הנושא, ואני אומר עוד פעם: האחריות היא על המשרדים, ואני מצפה מהמשרדים לעשות את העבודה, ובהקדם, בשביל שלא יהיו טעויות.

יואב קיש: דנה להב, התאחדות המלאכה והתעשייה, בבקשה.

דנה להב: בהמשך לסוגיה שעלתה פה ברמת החייל, רציתי לשאול בנוגע למשאבים של העיריות.

דנה להב: יש אופציה שהעירייה לא עונה.

יואב קיש: נכון.

דנה להב: אם היא לא עונה ואחר כך יכולה לשלוח פקח או לשלוח בדיעבד על איזשהו משהו שלא היה תקין, בעל העסק נמצא בבעיה.

יואב קיש: לא, ואסביר לך למה.

יואב קיש: אם העירייה לא ענתה – הוא קיבל רישיון.

יואב קיש: עכשיו יש שני מצבים: אחד, שהוא עשה את זה כמו שצריך ואז אין אתו בעיה; שתיים, שהוא לא עשה כמו שצריך ואז יש אתו בעיה.

דנה להב: אבל יש פה מרכיב של חוסר ודאות לבעל העסק.

יואב קיש: הסיבה היחידה שהעירייה תוכל לפסול לאחר ה-21 יום זה רק אם הוא עבר על התצהיר, לא אם הוא עשה עכשיו בניגוד למדיניות העירייה או שמדיניות העירייה השתנתה.

יואב קיש: היא לא יכולה להגיד לו בדיעבד על הבדיקה שהיא לא בדקה ולא עשתה.

דנה להב: הוא נתן דוגמה על הנושא הזה בדיוק.

יואב קיש: בואי ניקח את המקרה הזה.

יואב קיש: יש מסעדה שרוצה לפתוח ברמת החייל.

יואב קיש: היא מגישה בקשה לעירייה לרישיון עסק, עברו 21 יום והעירייה לא נתנה לה התייחסות.

יואב קיש: לצורך העניין, קיבלה אישור.

יואב קיש: עכשיו מה הסיטואציה?

יואב קיש: העירייה לא תוכל לבוא עכשיו ולהגיד: אני לא נותנת לך רישיון עסק בגלל שלא הספקתי לבדוק את העניין הזה קודם.

יואב קיש: זו הנקודה המשמעותית.

יואב קיש: מה שהוא אומר יקרה, רוב הסיכויים שהעירייה תצטרך ב-21 יום האלה להגיד: סליחה, אתה לא יכול לפתוח פה מסעדה כי אין פה אישור לפתוח מסעדה.

תומר רוזנר: או שצריך אישור על שימוש חורג.

יואב קיש: ואז התהליך מובנה יותר.

נפתלי קאיקוב: רצינו לתת אפשרות לתת רישיון לשלוש שנים, בכפוף להסדרת הדברים האלה, כדי לבוא ממקום של נתינת רישיון.

יואב קיש: נדבר על זה אחר כך.

יואב קיש: בבקשה.

איילת וסרמן: אני עדיין בסעיף (3)(א) בעמוד 5: "כי הוא מתנגד למתן היתר מזורז לעסק".

איילת וסרמן: אני מבקשת שיהיה רשום שחייבים לנמק ולהסביר בדיוק מדוע הוא מתנגד.

לירון אדלר מינקה: יש סעיף כללי שאומר שחייבים לנמק.

איילת וסרמן: אז בואו נכוון את הסעיף הזה לסעיף הכללי.

לירון אדלר מינקה: נגיע אליו בהמשך.

יואב קיש: יש סעיף כללי שאומר שכל החלטה צריכה להיות מנומקת.

יואב קיש: יש גם חובת שימוע ובכתב?

תומר רוזנר: לא, על זה לא צריך שימוע.

יואב קיש: מנומקת ובכתב.

יואב קיש: אוקיי?

יואב קיש: בבקשה.

קרן גלאון: שתי הערות, ברשותך.

קרן גלאון: אחת גם כן לאותו סעיף (ב) בעמוד 5.

קרן גלאון: כתוב: "רק אם התקיימו תנאי המפרט האחיד.

קרן גלאון: אני מזכירה שגם חוק רישוי עסקים עצמו יש אפשרות לסטות במקרים מאוד חריגים מהמפרט האחיד, והסעיף הזה צריך לתת לזה מענה.

קרן גלאון: מענה שנקבע בחוק עצמו, כי לקחו בחשבון שיש מקרים שבאישורים רמי דרג יש אפשרות לסטות מהמפרט האחיד.

יואב קיש: טוב, מקובל.

קרן גלאון: באותו הקשר של המונח "מפרט אחיד" - - -

יואב קיש: בסדר?

תומר רוזנר: לא, זה שינויים במפרט האחיד וצריך לשנות את המפרט האחיד.

קרן גלאון: זה לא שינויים במפרט האחיד, סליחה.

קרן גלאון: זה אישורים של גורמים ארציים לסטייה מהוראות המפרט האחיד.

קרן גלאון: אני יכולה לשבת ולהראות אחר כך.

יואב קיש: אז תשבי אחרי זה ותראי.

קרן גלאון: ההערה היותר משמעותית מבחינתנו זה המונח "המפרט האחיד", כי כולנו מתכנסים למפרט האחיד, או למה שהוא רגע, ורשות הכבאות, כאמור, השלימה את העבודה הזאת.

קרן גלאון: אותו מונח צריך להיות גם בעמוד 3, ואני חוזרת לאותה הערה שדיברנו עליה קודם, על מה הוא בעצם מצהיר.

קרן גלאון: אנחנו אומרים שהוא צריך להצהיר על זה שהוא עומד במפרט האחיד, ובמקום זה, בנוסח המוצע פה, פתאום יש הצהרה שהוא צריך להצהיר על התנאים שיש לקיימם בעת מתן רישיון, ועוד פעם אנחנו נכנסים למסלול אחר, שאנחנו לא יודעים מה התנאים האלה והוא צריך לבחור.

קרן גלאון: אנחנו מבקשים שהוא יצהיר שהוא עומד בתנאי המפרט האחיד.

לירון אדלר מינקה: זה כתוב שזה תנאי המפרט האחיד.

לירון אדלר מינקה: זה תיקון לסעיף קיים, בסעיף הקיים זה כתוב.

קרן גלאון: נכון, ולכן בעמוד 3 התיקון שהוועדה מציעה - - -

לירון אדלר מינקה: התיקון שהוועדה מציעה הוא תיקון לסעיף קיים.

לירון אדלר מינקה: בסעיף הקיים כתוב: "כי מתקיימים בעסק או במבקש, לפי העניין, התנאים שפורסמו במפרט האחיד או לצד המפרט האחיד".

לירון אדלר מינקה: פשוט הוספנו כאן את החלוקה בין תצהיר להתחייבות, שיש עליה את אותה מחלוקת.

לירון אדלר מינקה: בסדר, זה כמובן רלוונטי גם לפה.

לירון אדלר מינקה: אבל לא הורדנו את המפרט האחיד, זה קיים בסעיף.

לירון אדלר מינקה: פשוט תיקנו סעיף קיים.

אפי טפליץ: אני רוצה להעיר לגבי סעיף שחוזר על עצמו כמה פעמים.

אפי טפליץ: יש אמירה שהוא גם יצהיר גם על זה שהוא מודע למשמעות של הגשת תצהיר כוזב או שגוי.

יואב קיש: את זה כתבנו, לא?

תומר רוזנר: כן, כתבנו.

לירון אדלר מינקה: זה מופיע כמה פעמים כי כל המסלולים מבוססי תצהיר.

אפי טפליץ: אנחנו מתנגדים לזה, כי כל הסבר או חוק שקובע שצריך להגיש תצהיר - זאת המשמעות האינהרנטית של הגשת תצהיר.

יואב קיש: אז מיותר להגיד את זה?

אפי טפליץ: במעמד חתימת התצהיר אני צריכה - - -

תומר רוזנר: אז למה הצעתם את זה בפקודת הטלגרף?

תומר רוזנר: הייתי שמח להגיש.

תומר רוזנר: הממשלה צריכה לגבש עמדה אחידה כשהיא מגישה הצעות חוק.

אפי טפליץ: אני לא יודעת להגיד לך במפורש כרגע מה היה בפקודת הטלגרף.

אפי טפליץ: חבל שלא דיברנו על זה כשהיתה הישיבה.

תומר רוזנר: לא הבעתם התנגדות.

אפי טפליץ: הבענו התנגדות.

לירון אדלר מינקה: דיברנו על זה קודם.

לירון אדלר מינקה: אמרתם שמבחינת

לירון אדלר מינקה: כם זה אינהרנטי לתצהיר, כי ברור שבכל תצהיר אתה מצהיר בפני עורך דין, ועורך דין צריך להזהיר אותך שאתה מודע למשמעות.

לירון אדלר מינקה: לא חייבים להכניס את זה כשזה תצהיר, אני חושבת שכן היה כדאי בכל אופן בטפסים שתקבעו, בגלל שהמשמעות כאן היא מעבר למשמעות הרגילה של תצהיר כוזב.

לירון אדלר מינקה: יש משמעויות בתוך חוק רישוי עסקים, שאם אתה מגיש תצהיר כוזב אחר כך לא תוכל יותר להיכנס למסלולים של היתר מזורז ולמסלולים האחרים.

לירון אדלר מינקה: המשמעויות הן רחבות.

לירון אדלר מינקה: בדרך כלל בטפסים של תצהיר יש פורמט אחיד, שעורך הדין מזהיר שאתה מודע לכל המשמעויות שיש בחוק.

לירון אדלר מינקה: הכוונה היא תמיד, באופן הרגיל, למשמעות של חוק העונשין.

לירון אדלר מינקה: כאן המשמעות יותר רחבה.

לירון אדלר מינקה: גם אם לא נכתוב את זה בטפסים, אנחנו חושבים שמן הראוי שתקבעו את זה אחר כך, ולשם ההכוונה.

תומר רוזנר: כדי שבעלי העסקים ידעו מה המשמעות של מה של מה שהם מצהירים – לטובת בעלי העסקים, כדי שהם ידעו שזה שהם מגישים תצהיר שהוא לא נכון לא רק אומר שאפשר להעמיד אותם לדין על עבירה פלילית של הגשת תצהיר כוזב, אלא יש לזה משמעויות בתוך החוק הזה: שהם לא יכולים להגיש בקשה למסלול תצהיר אחר כך; שיכולים לסגור להם את העסק בהודעה מיידית, וכל מיני דברים נוספים שהם מעבר לעבירה הפלילית שיש פה.

תומר רוזנר: כדי שידעו את כובד המשמעות של מה שהם מצהירים וידעו מה עומד בפניהם.

יואב קיש: אני מבין את העמדה שלכם, לא רואה כזאת דרמה בזה שזה יישאר כאן.

עמיחי פישר: יש לי עוד הערה.

עמיחי פישר: בעמוד 4 התווספו בסעיף (ז1) שלוש מילים: "מטעם נותני האישור".

עמיחי פישר: כל הרעיון של תצהיר הוא שמי שלוקח את האחריות זה בעל העסק, באופן שזה מנוסח פה נראה שנותן האישור כאילו נתן באופן פוזיטיבי וכאילו האחריות היא מטעם נותן האישור.

עמיחי פישר: בכוונה לא שמנו את זה כי מי שלוקח את האחריות זה בעל העסק; ברגע שכותבים את זה נראה כאילו האחריות נמצאת אצל נותן האישור, כאילו הוא נתן את אישורו.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: המשמעות המשפטית, כמו שניסחתם את הסעיף בשני המסלולים, היא שאם אדם הגיש את התצהיר או עבר את מסלול ההיתר המזורז, רואים אותו כאילו הוא קיבל אישור מנותן האישור.

תומר רוזנר: הוא קיבל אישור.

עמיחי פישר: זה לא שהוא עשה את כל התנאים הנדרשים.

תומר רוזנר: מה זאת אומרת?

תומר רוזנר: בוודאי שכן.

לירון אדלר מינקה: לא לא.

לירון אדלר מינקה: כתוב כאן:

לירון אדלר מינקה: בתנאים הנדרשים לצורך קבלת היתר מזורז.

לירון אדלר מינקה: בנוסח הכחול, נוסח הממשלה, היה כתוב שברגע שהוא מגיש בקשה להיתר מזורז א' והוא מגיש את כל התצהיר - רואים אותו כעומד בתנאים הנדרשים לצורך קבלת היתר מזורז א'.

לירון אדלר מינקה: מה זה התנאים הנדרשים?

לירון אדלר מינקה: זה כל התנאים הנדרשים לקבלת היתר מזורז א'.

יואב קיש: למה נותני האישור ולא רשות הרישוי?

תומר רוזנר: גם וגם, זה בדיוק העניין.

קריאה: רואים אותו כאילו הוא עומד בכל התנאים הנדרשים מטעם רשות הרישוי.

תומר רוזנר: במסלול ב' זה נכון.

תומר רוזנר: במסלול א', מה המשמעות שהוא יכול לפתוח את העסק?

תומר רוזנר: כשהוא קיבל אישור פוזיטיבי, שנותן האישור נתן לו אישור מזורז, והוא פועל כדין.

תומר רוזנר: יש לו אישור לפתוח את העסק.

יואב קיש: מה שהוא אומר זה ככה: אנחנו רוצים שהוא יפתח אחרי התצהיר, גם במסלול תצהיר וגם ב-א', כשלצורך העניין הוא קיבל רישיון עסק, כשרישיון העסק הזה מותנה בזה שהתצהיר אמת.

יואב קיש: אז מה שהסעיף הזה אומר, להבנתי, בתפיסה המשפטית, זה שהוא באמת קיבל רישיון עסק.

יואב קיש: זה לא אומר שנותני האישור בדקו, ראו ולקחו את האחריות על עצמם, וזה מה שאתה חושש ממנו, שזה כאילו ישתמע.

עמיחי פישר: בנוסח הזה זה כאילו הם נתנו פוזיטיבית, זאת אומרת שהאחריות עליהם.

תומר רוזנר: אבל זו המשמעות המשפטית.

תומר רוזנר: אחרת מה המשמעות המשפטית?

תומר רוזנר: המשמעות היא מאוד פשוטה: אנחנו רוצים שמי שקיבל היתר מזורז יפעל כדין.

תומר רוזנר: אם הוא רוצה לפעול כדין, נותני האישור קבעו תנאים שהוא צריך לעמוד בהם כדי לקבל היתר מזורז.

תומר רוזנר: אם הוא מגיש את התצהיר ועוברת התקופה של 21 הימים, רואים אותו כאילו הוא עומד בתנאים שביקשו נותני האישור, זה הכול.

עמיחי פישר: נכון, עד כאן כולם מסכימים.

עמיחי פישר: אבל זה לא אומר שהם נתנו לו את האישור.

יואב קיש: נכון, אבל גם פה זה לא אומר את זה.

תומר רוזנר: זה לא אומר את זה.

תומר רוזנר: רואים אותו כאילו קיבל אישור.

תומר רוזנר: זו המשמעות המשפטית.

יואב קיש: בוא נקרא יחד, כדי שלא תהיה פה טעות: "יראו את העסק שלגביו הוגשה הבקשה כעומד בתנאים הנדרשים מטעם רשות הרישוי ומטעם נותני האישור.

יואב קיש: "

לירון אדלר מינקה: אבל מה המשמעות של זה - - -

יואב קיש: לצורך קבלת ההיתר.

לירון אדלר מינקה: מה המשמעות של "עומד בתנאים הנדרשים"?

תומר רוזנר: מה זה אומר?

תומר רוזנר: איזה תנאים נדרשים?

מיכל גולדברג: המשמעות היא שהוא אכן מקבל את אותו היתר מזורז א', על כל מה שמשתמע.

תומר רוזנר: מה המשמעות מבחינת התנאים שלו?

מיכל גולדברג: אני מבקשת שלא תתווסף התוספת, מכיוון שזה יוצר את הרושם שנותן האישור נתן פה איזשהו אישור, והוא לא נתן אישור.

איילת וסרמן: בוודאי, הוא מחזיק רישיון בסוף.

יואב קיש: אם מאיזושהי סיבה מתפרש שמתן רישיון עסק על סמך תצהיר, המשמעות היא שרשות הרישוי או נותני אישור בדקו וראו פיזית את השטח – ברור שלא.

יואב קיש: בסך הכול הם קיבלו תצהיר ומסתמכים עליו, אבל הסמכות - - -

תומר רוזנר: זה יוצר חזקה שהוא עומד בתנאים שלהם, נכון.

אביטל שטרנברג: השאלה היא אם צריך להגיד את זה או שדי בסיפה.

תומר רוזנר: לא לא, אי אפשר להגיד דברים לא ברורים.

תומר רוזנר: מה זה "עומד בתנאים הנדרשים"?

תומר רוזנר: תנאים נדרשים לפי איזה דין?

תומר רוזנר: איזה תנאים?

אביטל שטרנברג: האם אתה יכול להסתפק באמירה שרואים אותו כמי שניתן לו היתר מזורז, בלי האמירה הקודמת?

תומר רוזנר: לא, אני לא יכול.

תומר רוזנר: רציתי לומר את זה, אשמח שזה יהיה – שרואים אותו כאילו יש לו היתר מזורז - אבל הממשלה מבקשת איזשהו תהליך שהרשות המקומית תיתן לו היתר מזורז בפועל.

קריאה: לא לא.

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: זה מה שאתם מבקשים.

יואב קיש: אני לא מבין את ההתנהלות פרקטית בשטח.

יואב קיש: מחר אני רוצה לפתוח בית קפה או מזנון – רק תצהיר.

יואב קיש: קראתי את המפרט של הרשות המקומית, הגשתי בקשה לרשות המקומית ובמקביל מילאתי את התצהיר.

יואב קיש: עברו 21 יום, לא שמעתי כלום מהרשות המקומית והגשתי תצהיר.

יואב קיש: עכשיו אני פותח את העסק.

יואב קיש: האם יש לי מסמך ביד שנותן רישיון עסק זמני?

עמיחי פישר: יש לך רק מסמך שהתצהיר שלך הוגש.

עמיחי פישר: זה הדבר היחיד.

עמיחי פישר: אתה לא צריך לקבל רישיון.

איילת וסרמן: דיברתם על מתן היתר מזורז ביד לבעל עסק.

יואב קיש: אני בתצהיר.

שי עגמי ליבוביץ: יש פה דקות בין תצהיר והיתר מזורז א' להיתר מזורז ב'.

שי עגמי ליבוביץ: בהתחלה מגישים מסמכים לרשות המקומית – זה תחילת 21 הימים – והיא בודקת.

יואב קיש: זה בכל שלושת הדברים.

יואב קיש: לא קיבלתי תשובה.

שי עגמי ליבוביץ: נכון.

שי עגמי ליבוביץ: לא קיבלת תשובה, אתה מגיש תצהיר.

שי עגמי ליבוביץ: כאן, כדי שיהיה לבעל העסק איזשהו מסמך, הרשות המקומית צריכה להגיד לו: קיבלתי את התצהיר שלך.

שי עגמי ליבוביץ: זה אומר שהמועד הזה הוא עם רישיון.

יואב קיש: אז במסלול תצהיר ובמסלול א' אני ללא רישיון עסק זמני, רק עם אישור עירייה שאומר: קיבלתי תצהיר.

יואב קיש: זה חילופי לרישיון עסק.

שי עגמי ליבוביץ: נכון.

יואב קיש: זה כתוב ככה?

יואב קיש: זה מובן ככה בחוק?

תומר רוזנר: היא צריכה לתת לו בתוך חמישה ימים היתר מזורז או רישיון, אבל - - -

שי עגמי ליבוביץ: אתם צודקים.

שי עגמי ליבוביץ: אתה מגיש את התצהיר ותוך חמישה ימים מביאים לך את רישיון העסק הזה.

שי עגמי ליבוביץ: אם זה בתצהיר – אה מקבל את הרישיון הקבוע, אם בהיתר מזורז – אתה מקבל את ההיתר המזורז, ומשם מתחילים לספור את 180 הימים.

שי עגמי ליבוביץ: יש חשיבות לימים המדויקים.

יואב קיש: מה קורה אם העירייה לא נותנת לי את זה בתוך חמישה ימים?

שי עגמי ליבוביץ: רואים אותך כאילו התקיימו התנאים לגביך ואתה אמור להיות כאילו בעל היתר מזורז.

יואב קיש: כאילו קיבלתי, או רישיון קבוע או מזורז.

שי עגמי ליבוביץ: יש פה ניואנס:

שי עגמי ליבוביץ: החוק אומר שאחרי שהגשת את התצהיר רואים אותך כאילו יש לך היתר מזורז, אבל אתה עדיין - - -

יואב קיש: אבל בתצהיר זה רישיון קבוע.

שי עגמי ליבוביץ: לא משנה.

יואב קיש: כן משנה.

יואב קיש: תדייק כל דבר.

שי עגמי ליבוביץ: הגשת את התצהיר, ואז החוק אומר שרואים אותך כאילו אתה בעל רישיון רגיל, אבל על הרשות המקומית לתת לך - - -

יואב קיש: תוך חמישה ימים את הרישיון פיזית.

שי עגמי ליבוביץ: נכון.

שי עגמי ליבוביץ: אבל החוק רואה אותך - - -

יואב קיש: זאת אומרת, גם אם הרשות לא נתנה לי אני יכול לגשת לחברת הביטוח ולהגיד: הגשתי ואני למעשה בעל רישיון עסק קבוע ואני רוצה ביטוח לעסק.

שי עגמי ליבוביץ: נכון, אבל יש פה איזושהי בעיה, כי בעל העסק צריך לקבל אסמכתא, וזו נקודה חשובה.

יואב קיש: זו אסמכתא שהוא הגיש תצהיר אמרנו.

שי עגמי ליבוביץ: כן, אבל הוא מגיש תצהיר והרשות המקומית לא נותנת לו אישור על קבלת התצהיר.

שי עגמי ליבוביץ: במקום לתת אישור על קבלת התצהיר היא נותנת לו את הרישיון, כי אין טעם לכפל שלבים – גם אישור על קבלת תצהיר וגם רישיון.

יואב קיש: ואם לא נותנים?

יואב קיש: זו הבעיה.

יואב קיש: תפתור לי את זה פרקטית.

שי עגמי ליבוביץ: יש פה נקודה בעייתית.

שי עגמי ליבוביץ: אנחנו מקווים שבמערכת הממוחשבת הדבר הזה ייפתר, כי צריך נקודת התחלה מסוימת שבה מתחילים לספור את 180 הימים או שיש רישיון.

שי עגמי ליבוביץ: נקודת ההתחלה הזאת צריכה להתחיל מנקודה שבה הגשת את התצהיר ומישהו אמר שהוא קיבל.

יואב קיש: מצדי, מי שמגיש תצהיר ויש חותמת "נתקבל", זה יהווה מסמך.

שי עגמי ליבוביץ: אבל אמרנו שמי שייתן את חותמת ה"נתקבל" ייתן כבר את רישיון העסק.

יואב קיש: או שלא.

יואב קיש: אם הוא לא נתן?

יואב קיש: נתתי לו את התצהיר, אם זה נתקבל למה שאני - - - ?

שי עגמי ליבוביץ: זה ניואנס - - -

יואב קיש: אוקיי, פתרנו את זה.

עמיחי פישר: ועוד נקודה שחשוב להגיד: זה שלרשות המקומית יש חמישה ימים לשלוח רישיון אמיתי אחרי ה"נתקבל", ה"נתקבל" הזה מאפשר לו להתחיל לעבוד.

יואב קיש: יותר מזה.

יואב קיש: ה"נתקבל" הזה מהווה אישור רישיון עסק עד שמתקבל רישיון העסק.

יואב קיש: תוסיפו את זה.

שי עגמי ליבוביץ: תכתוב "/" - במקום רישיון רגיל אחרי הגשת התצהיר עושים את ה-"/".

שי עגמי ליבוביץ: בהיתר מזורז ב' דילגנו על עקב אכילס של הגעה פעמיים לרשות המקומית.

שי עגמי ליבוביץ: אחרי שמגישים את התצהיר, כמו בהיתר מזורז א' ומסלול תצהיר, מקבלים מסמך שאומר את תהליך ההתחלה של 45 הימים ותאריך הסיום.

שי עגמי ליבוביץ: המסמך הזה הוא רישיון העסק, אם לא קיבלת התנגדות מנותני האישור.

שי עגמי ליבוביץ: זאת אומרת, מרגע שהגשת את התצהיר אחרי 21 הימים אתה נמצא על מסלול אוטומטי.

תומר רוזנר: זה מסודר.

יואב קיש: לא, זה לא מסודר.

יואב קיש: גם פה אני מבקש שה"נתקבל" על התצהיר - - -

קריאה: כאן כתוב שזה מהווה רישיון, אדוני.

שי עגמי ליבוביץ: בהיתר מזורז ב' מניין 45 הימים, צריך להיות מאוד ברור לכולם מתי תאריך התחילה ותאריך הסוף שלהם.

שי עגמי ליבוביץ: לכן צריך שיהיה מישהו אחד שיגיד מה התאריך הסופי שממנו זה מתחיל ומסתיים, וזה מסמך שצריך להתקבל על ידי הרשות המקומית כי אנחנו לא רוצים שייווצרו פה פערים של הסתמכות, שהוא חושב שזה ה-29 בחודש וזה ה-30 ומתחיל בלגן.

שי עגמי ליבוביץ: לכן במעמד הגשת התצהיר מקבלים תאריך ברור של התחלה וסוף, גם לנותני האישור וגם לבעל העסק.

שי עגמי ליבוביץ: משם המסמך הזה הוא במקום הרישיון עד שמקבלים אותו.

יואב קיש: אז עכשיו אנחנו חוזרים לסעיף הזה, שאני אומר עוד פעם שאם אנחנו רואים את העסק שלגביו הוגשה הבקשה כעומד בתנאים הנדרשים, מפרטים ממי התנאים.

יואב קיש: זה לא אומר שרשות הרישוי ונותני האישור עשו את כל הבדיקות שלהם, זה רק אומר שהוא קיבל - - -

לירון אדלר מינקה: נחדד פה עוד פעם שהוא עומד בתנאים הנדרשים לקבלת היתר מזורז, כי הוא מקבל היתר מזורז מיידית.

לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, הוא יכול לקבל היתר מזורז, ואחר כך, בכל תקופת ההיתר המזורז, נותני האישור בודקים את הנושא של הרישיון.

לירון אדלר מינקה: אבל בהיתר מזורז א', כשאין לי את תקופת הבדיקה, המשמעות שהוא מקבל את ההיתר המזורז מיד אחרי שהוא מגיש את התצהיר זה שרואים אותו כאילו הוא עומד בכל התנאים שנדרשים ממנו לקבלת ההיתר המזורז מטעם כל הגורמים.

מיכל גולדברג: יפה שחידדת.

מיכל גולדברג: מבחינת נותן האישור אין תנאים מיוחדים לצורך קבלת היתר מזורז א', ולכן התוספת הזו לא ברורה.

מיכל גולדברג: הכי נכון יהיה לכתוב: יראו את העסק כמי שניתן לו היתר מזורז החל מיום הגשת תצהיר ומסמכים תואמים.

מיכל גולדברג: נקודה.

שי עגמי ליבוביץ: זה מייצר כאילו מישהו בדק ואישר.

שי עגמי ליבוביץ: במקום להגיד שהוא רשאי לקבל אישור מזורז, רואים אותו קיבל אישור מזורז.

יואב קיש: נבדוק את זה.

יואב קיש: אני עוצר את הדיון.

מירה סלומון: יש לי הערה ביחס לסעיפים האלה.

יואב קיש: אני צריך להפסיק את הדיון, ב-11:00 צריך לסיים.

יואב קיש: אנחנו נמשיך את ההערות ביום שלישי לגבי ההקראה, ואת תהיי ברשות דיבור.

יואב קיש: הגענו בהקראה עד סעיף 6א1 כולל, עמוד 7.

יואב קיש: דברים שיש לנו לפתור: לגמור את ההערות למה שהקראנו עד עכשיו – נתחיל אתך; הנושא המשפטי של התצהיר וההתחייבות – מכיוון שמשפטית נראה לי שזה הכיוון הנכון, אני עדיין מבקש התייחסות משרד המשפטים.

יואב קיש: בגלל הטענות שזה מאוד מורכב לתקשר לציבור ולהסביר, איך אתם חושבים לעשות את זה.

יואב קיש: אם רוצים ללכת למודל אחר ולא של הוועדה, תנו הצעה אלטרנטיבית כי ההצעה הראשונית היא לא מדויקת.

יואב קיש: אם תציעו מודל חלופי שיקל על הציבור להבין, אז נוכל - - -

אפי טפליץ: אחזור ואגיד: המודל שהצענו עכשיו מבטא את זה.

תומר רוזנר: לא, הוא לא.

יואב קיש: צריך לתקן את זה.

יואב קיש: להגיד ברמה של: התצהיר יכיל בתוכו את ההתכתבויות ואת התצהיר, כשבכל מקרה – לא יודע, משהו כזה, כדי שגם משפטית המסר יעבור נכון וגם נשאיר את זה פשוט לציבור להבין.

יואב קיש: נסו למצוא ניסוח לעניין הזה.

חופית שטרן: אבל עדיין יש אחר כך את תקופת הבדיקה.

יואב קיש: אין קשר, אנחנו עוד לא שם.

חופית שטרן: זאת אומרת, הם חוששים לתת את ההיתר.

יואב קיש: לא, יש גם תצהירים שהם בלי בדיקה, שזה המסלול הרגיל.

חופית שטרן: היתר מזורז, זו המשמעות של זה.

יואב קיש: לא, יש גם היתר תצהיר, שהוא לא מזורז.

יואב קיש: אני רוצה שיבדקו משפטית את העניין, זה נושא משפטי.

יואב קיש: כמו דברים שעלו: אני חוזר לדבריי מתחילת הסיפור - ביטול רישיון העסק על ידי המשרדים, עם הארכת התוקף מהצד השני הוא מהלך שייבחן; נושא תשומות – משרד האוצר, הגעתם.

יואב קיש: אמרתי בצורה הכי ברורה שאם לא יהיו התשומות הנדרשות בהפעלת החקיקה הזו, שזה הכיוון שאנחנו רוצים ללכת אליו, ותשובה כמו: לא צריך שינוי תשומות - - -

קריאה: - - -

יואב קיש: אבל אנחנו עושים שינוי, לא היית פה כשאמרת את השינוי.

יואב קיש: השינוי הוא שאנחנו מאריכים תוקף משמעותית בכל המסלולים.

יואב קיש: העסקים לא יצטרכו לבוא לבקש רישיון ו"לפתוח תיק", במירכאות, כמו שקורה היום וחידוש רישיון, ולכן אתם תצטרכו עצמאית לדאוג להוציא אישור.

יואב קיש: מבחינתי, את יכולה להגיד שממילא האנשים שלי בחידוש רישיון היו יוצאים לשטח, אז עכשיו הם יצאו לשטח כמו שהיו אמורים לצאת לשטח ממילא, ולכן אין.

יואב קיש: אבל אני מבקש שכל משרד יבין את המשמעויות ואני לא רוצה לשמוע פה משרדים שאומרים: אין לי כוח אדם, אני לא יכול ליישם את הרפורמה.

יואב קיש: על זה אני אומר לכם, ואמרתי את זה קודם כשלא היית - לא תהיה רפורמה ברישוי עסקים אם משרד האוצר לא יתקצב את זה, שהציבור לא ייפגע מזה.

יואב קיש: לא לא, את לא צריכה להתייחס, בשבוע הבא נדבר על זה.

יואב קיש: בשבוע הבא גם נדון עניינית בנושא האולמות עד 300, בנושא המסעדות של בין 50 ל-300 איש, בתי מלון ואולמות ורשתות.

יואב קיש: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.