ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 309, 2018-05-30 09:00

אברהם נגוסה: שלום לכולם.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים לוועדת העליה הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים היום דיון כדי לקבל דיווח והסבר בעניין יישום התכנית הממשלתית לשילוב מיטבי של יוצאי אתיופיה בישראל.

אברהם נגוסה: כידוע לכולם, ממשלת ישראל הקימה ועדת שרים בראשות ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: הוועדה הזאת ישבה ודנה והטילה משימה למשרדי הממשלה, להגיש תכנית לוועדת השרים ומשרדי הממשלה, יחד עם נציגי הקהילה, הכינו תכניות בתחומים שונים, החינוך הרווחה, הבריאות, התעסוקה, בתחום הצבא, משרד הביטחון, בתחום בטחון הפנים, ספורט ותרבות, שירותי דת, שיכון, מל"ג, מיגור גזענות ואפליה, וכמובן גם כלכלה.

אברהם נגוסה: הוגשו תכניות ותוקצבו לארבע שנים והתכניות האלה אמורות לפעול עכשיו בשטח ואנחנו רוצים לשמוע היום ולקבל דיווח על התקדמותן.

אברהם נגוסה: אני לא רוצה לשמוע על התחלתן אלא על התקדמותן ותוצאות, לאיפה הגענו.

אברהם נגוסה: לשמוע גם אם יש מכשולים, אתגרים, חסמים, מהם החסמים ואיך לא התמודדנו לפתור את החסמים האלה.

אברהם נגוסה: זה נושא הדיון.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע ולקבל דיווח מהצוות שמטפל בעניין, עושה מעקב על יישום התכניות האלה.

אברהם נגוסה: אנחנו בעלי ניסיון שהיו בעבר תכניות שונות שהממשלה תקצבה וגם אישרה, אבל בסופו של דבר התוצאות היו לא מעודדות, אפשר להגיד כמעט אפס.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו אמרנו שהפעם צריך להיות צוות מתכלל ומבצע מעקב על כל משרד ומשרד, על הרשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: לכן הצוות נמצא במשרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: יש לצוות גיבוי של משרד ראש הממשלה, דהיינו מנכ"ל משרד ראש הממשלה וראש הממשלה בעצמו שעומד בראש הוועדה הזאת.

אברהם נגוסה: נשמע קודם את הצוות המרכז של כל התכניות ולאחר מכן נשמע ממשרדים שמבצעים את התכניות בשטח.

אברהם נגוסה: אני מעביר את רשות הדיבור לטלל דולב שהיא מרכזת הצוות ולאחר מכן נגיש נקודות ושאלות לדיון.

אברהם נגוסה: את תוכן החוברת קיבלנו לוועדה מראש כדי שנוכל להתכונן לפגישה הזאת.

אברהם נגוסה: הייתה לי גם ישיבה מקדימה עם הצוות ולכן יש לי נקודות ושאלות שהכנתי, שתסבירו ותבהירו לנו.

אברהם נגוסה: קודם כל נקבל את הדיווח.

אברהם נגוסה: טלל בבקשה.

טלל דולב: בוקר טוב לכולם.

טלל דולב: קודם כל באמת אני מדווחת אבל את העבודה עושים כל המשרדים שיושבים פה ולכן אני חושבת שמגיע לכל אחד מהמשרדים גם חיזוקים על הביצועים שהם לא רעים בכלל, אפילו טובים מאוד, וגם על העבודה המשותפת ביחד איתנו וגם נציין את צוות המטה בעיקר קסאי ואלירן, שאני חושבת שהרבה אנשים מחכים ליום שבו הם לא יקבלו טלפון מאחד מהם, אז באמת תודה גם לכל המשרדים, וגם לאנשים מהציבור שיושבים פה איתנו, אני חושבת שבלי ההערות שלכם היה לנו הרבה יותר קשה להתקדם ולדעת במה להתמקד.

טלל דולב: אני רוצה לעשות דיווח קצר כדי שאחר כך יהיה גם זמן לשאלות וגם מקום למשרדים להציג גם את ההצלחות וגם את האתגרים שלהם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לציין לפחות שלוש שאלות כדי שתסבירו לנו בדרך.

אברהם נגוסה: דבר אחד, המידע נאסף מהרשויות המקומיות ומשרדי הממשלה, ב.

אברהם נגוסה: האם לצוות התכנית הבין משרדית יש כלים מעשיים לאכוף על משרדי הממשלה והרשויות המקומיות את יישום התכנית.

אברהם נגוסה: שאלה שלישית – האם יש לצוות התכנית הבין משרדית כלים לחייב את הרשויות והמשרדים לדווח להם על יישום התכניות.

אברהם נגוסה: האם יש לכם סמכות וכלים גם לתת סנקציות למשרד שלא מבצע את התכנית או לרשות מקומית.

אברהם נגוסה: אלה שלוש שאלות שאני מבקש שתתייחסו אליהן במהלך הדיווח.

טלל דולב: אוקיי, אנחנו נתייחס במהלך הדיווח לשאלה הראשונה, באמת אם אנחנו מסתכלים על מהלך היישום, אנחנו פחות או יותר התכנסנו כאן בסוף 2016 תחילת שנת 2017 שבה גם בעצם הוקמו כל המנגנונים במשרדים וגם במטה היישום, 2016 הייתה שנת היערכות.

טלל דולב: אנחנו היום מסכמים בעצם את 2017 שזאת השנה הראשונה של הפעלה והטמעה של התכניות במשרדים.

טלל דולב: במחצית 2017 אנחנו גם התחלנו לפעול גם כמטה יישום ביחד עם כל המשרדים מול רשויות מקומיות והתחלנו לפעול מול 35 רשויות מקומיות אבל אנחנו היום פועלים עד עוד שבועיים אל מול 24 רשויות מקומיות שבהן 1,500 יוצאי אתיופיה ומעלה שמהווים סדר גודל של 85% מאוכלוסיית יוצאי אתיופיה בארץ כך שאנחנו ביחסית עבודה מול מעט רשויות מקיפים הרבה אוכלוסייה.

טלל דולב: כאשר במהלך 2018 ואנחנו תיכף נשמע על זה, הרשויות ביצעו גם מיפוי וגם בקרה על התכניות ואנחנו עכשיו עומדים בפני שלב של אישור התכניות שכל אחת מהרשויות הגישה.

טלל דולב: אני אסביר איך נאסף המידע.

טלל דולב: רוב האנשים שיושבים כאן סביב השולחן מבחינת המשרדים יודעים איך נאסף המידע.

טלל דולב: יש לנו תשתית מידע שבסוף 2016 ובמהלך 2017 עשינו מיפוי מקיף של כל הפעולות במשרדים, כולל התקציבים ותקנות תקציביות של אותן הפעולות ואנחנו מקבלים מהמשרדים דיווח תקופתי.

טלל דולב: בשנה שעברה קיבלנו שלוש פעמים בשנה, השנה לגבי משרדים שעובדים החלטנו לרדת לפעמיים בשנה כי זה דיווח מאוד כבד, יש גיליון אקסל, כמעט כולם פה ראו אותו ומי שלא ראה יכול לראות אותו, הוא יהיה זמין באינטרנט, מופיעה כל פעולה, כל תקנה תקציבית ועשינו גם במהלך השנה עבודת תשתית מול המשרדים, הגדרנו מחדש בעצם לכל אחת מהתכניות גם יעדי תשומות, מה צריך להיות, תקנים, מספר רשויות וכולי.

טלל דולב: גם יעדי תפוקות, כמה משתתפים, כמה קבוצות וגם יעדי תוצאה שעל חלק קטן המשרדים כבר יתחילו לדווח היום אבל אנחנו מקווים שבדו"ח 2018 כבר יהיו לנו תוצאות מכל המשרדים.

טלל דולב: לגבי העבודה מול הרשויות אני אענה בהמשך כי זה נמצא במצגת.

טלל דולב: אם נסתכל במבט על, היקף התקציב המתוכנן וזה כולל תקציב שאושר בהחלטות ממשלה, ותקציב של פעולות שהמשרדים כללו בתכנית, היקף התקציב המתוכנן ל-2019 היה כ-243 מיליון שקלים, זה כולל האופן שאנחנו מציגים את זה, 120 מיליון שקלים של תכנית המשכנתאות שהמדינה שמה אותה כשורה - - -

אברהם נגוסה: 120 מיליון לא היה לתכנית המשכנתאות, 120 מיליון היה להתחדשות עירונית.

טלל דולב: גם וגם.

אברהם נגוסה: לא.

טלל דולב: אני אסביר.

טלל דולב: תכנית המשכנתאות מה היא אומרת?

טלל דולב: היא אומרת המדינה נותנת לבנקים תקציב, אסנת יכולה להסביר את זה יותר טוב.

טלל דולב: המדינה נותנת לבנקים תקציב, הבנקים נותנים את ההלוואות האלה במחיר יותר זול לאנשים שזכו בהגרלה והאנשים האלה מחזירים את הכסף.

טלל דולב: זאת אומרת אותם 120מליון יחזרו למדינה במהלך 25 השנים הבאות.

אברהם נגוסה: 120 מיליון לשנה?

טלל דולב: כן.

טלל דולב: השורה שמופיעה בתקציב היא 120 מיליון.

טלל דולב: 200 משכנתאות כפול 600,000 שקל.

אברהם נגוסה: בוא נעשה סדר.

אברהם נגוסה: תכנית המשכנתאות זה ארבע שנים ל-1,000 זוגות.

אסנת רחמים: 800 זוגות.

אברהם נגוסה: כל שנה 250 כפול 4 זה 1,000, לא?

אסנת רחמים: כל שנה 200 ואנחנו יוצאים ליותר זוכים כדי להגדיל את סיכויי הזכייה.

אברהם נגוסה: אז 250 הוספתם כדי להגדיל.

אברהם נגוסה: התכנית המקורית זה 200 זוגות לשנה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: זה אומר שכל זוג מקבל 600,000 שקל.

אסנת רחמים: שיחזרו במשך 25 שנה למדינה.

אברהם נגוסה: 120 ל-4 שנים זה לחמש שכונות להתחדשות עירונית.

טלל דולב: זה גם וגם.

טלל דולב: זה שני תקציבים.

אברהם נגוסה: לא יכול להיות.

טלל דולב: כן.

אברהם נגוסה: נלך לתכנית.

טלל דולב: נלך לתכנית.

טלל דולב: בכל אופן זה כולל את זה, לכן זה 243 ולא פחות או יותר 140 שנכללו בהחלטות המקוריות שהתקבלו במהלך 2015.

טלל דולב: בתוך הדבר הזה אנחנו מסתכלים על 92 פעולות שונות, ופעולה היא מתן מילגות לשנות שירות, מתן ייעוץ לבעלי עסקים, כל אחד מאלה זה פעולה ויש פעולות שדומות אחת לשנייה אבל הן מפוצלות בין תקנות תקציביות שונות ולכן אנחנו סופרים אותן בנפרד.

טלל דולב: מה שאנחנו רואים, אם אנחנו מסתכלים על השטח שהולך ונהיה פחות ירוק, יש לנו 61% מהפעולות שמבוצעות במלואן, זאת אומרת יותר מ-85% מהתפוקות של הפעולה, 10% מהפעולות שמבוצעות שזה אומר בין 80%-85% ו-14% מהפעולות שמבוצעות חלקית, זאת אומרת כל רמה מעל 30% ועד 70% זה פעולות שבדרך כלל התחילו.

טלל דולב: מה שאנחנו רואים זה שיש לנו 5% מהפעולות שנתקלות בקשיי ביצוע, אלה פעולות שאו נמצאות בהתחלה או לא בוצעו או לא גייסו משתתפים.

אברהם נגוסה: נציגת משרד החינוך אני מבקש שתתקרבי.

טלל דולב: 10% מהפעולות שאינן מבוצעות בכלל, בתוך הדו"ח יש רשימה של הפעולות שאינן מבוצעות.

טלל דולב: אם אנחנו מסתכלים על היקף התקציב, מה שאנחנו רואים זה שמרבית התקציב נוצל או חויב בתשואה בשנים הבאות.

טלל דולב: יש לנו חלקים שמחויבים כי אין ברירה, למשל משרד החינוך עוד על פני שתי שנות תקציב, חייב לחייב חלק גדול מהתקציב מהשנה הקודמת לשנה הנוכחית, בנושא של המשכנתאות שדיברנו בו, עד שהלווה לא לוקח את המשכנתא מהבנק, הכסף מחויב ולא מבוצע, ויש לנו מקומות שנחתמו הסכמים עם רשויות מקומיות, לא כל הפעולות בוצעו אבל התקציב חויב.

אברהם נגוסה: מה זה חויב.

טלל דולב: חויב זה אומר שהכסף משמש אותנו היום ב-2018.

אברהם נגוסה: המשרד קיבל את הכסף.

טלל דולב: כן.

טלל דולב: התקציב קיים במשרד וישמש ב-2018 לפעולות שאנחנו יודעים מה הן.

טלל דולב: אלה נתוני הביצוע לפי משרדים, מה שאנחנו רואים זה שיש שונות בין המשרדים לגבי מה בוצע ומה לא, משרד השיכון זה מה שאמרנו עם המשכנתאות, במשרד החינוך דיברנו על חיוב תקציב, ויש גם את אותם חלקים בחלק מהמשרדים שלא נוצלו ואתם יכולים לראות את זה בשקף לפניכם.

טלל דולב: יש לנו גם את היקף הביצוע של פעולות לפי משרדים, לא תמיד ביצוע של פעולות הוא ביצוע לפי תקציב ואנחנו יכולים לראות בכל משרד כמה מהפעולות בוצעו במלואן, בוצעו או בוצעו חלקית ומי המשרדים שלא ביצעו את התקציב שלהם בכלל או ביצעו רק חלקים מאוד קטנים ממנו.

טלל דולב: הכל מופיע במצגת ובדו"ח ואחר כך מפורט עם התכנית.

טלל דולב: שאלתם איך אנחנו אוספים את המידע.

טלל דולב: מהמשרדים אנחנו אוספים מידע מהמשרדים, יש איש קשר בכל אחד מהמשרדים, אתם תשמעו אותם.

טלל דולב: במהלך המחצית הראשונה של 2017 ישבנו בוועדה של כל המשרדים והגענו למסקנה שחייבים לעשות פעולות מול הרשויות המקומיות כיון שהרשויות המקומיות הן בעצם אלה שבתחומן מתבצעות מרבית הפעולות והן גם אחראיות על ביצוע של חלק לא קטן מהן, חלק מהפעולות של חינוך, של רווחה, של השירותים האזרחיים של המשרד לביטחון פנים, כל הפעולות האלה נמצאות באחריות ביצוע של הרשויות.

טלל דולב: הסיבה השנייה זה שהרשויות הן אלה שבתוכן גרים האזרחים.

טלל דולב: גם אנשים ברשויות יודעים מה האזרחים צריכים וגם אם לא נלך לרשויות אנחנו לא נדע בעצם מה קורה בקצה ולכן קודם כל נפגשנו עם הרשויות במהלך המחצית הראשונה של 2017 ויחד עם חברי הוועדה הבין משרדית גיבשנו מתווה עבודה ברשויות.

טלל דולב: אנחנו ביקשנו מכל רשות – תיכף נדבר על סמכויות – למנות ועדה ברשות שכוללת את הנציגים של כל המשרדים המעורבים בתכנית או נציגים מקומיים שלהם, ביקשנו מכל רשות למנות מתכלל מתוך הרשות שירכז את הוועדה ויבצע בקרה על התכניות.

טלל דולב: ביקשנו מהרשויות באמצעות המתכלל לבצע בקרה בשטח, כלומר הם קיבלו מאתנו ומהמשרדים אבל מאתנו ריכוז של כל הפעולות שאמורות להיעשות על ידי המשרדים בתחומן ובעצם המתכללים הלכו ובדקו איזה פעולות נעשות, כמה משתתפים יש, מה יותר קשה, ותיכף נראה את התמונה.

טלל דולב: אנחנו גם ביקשנו מהרשויות המקומיות לערוך מיפוי לא רק של הפעולות במסגרת התכנית אלא של כלל השירותים ברשות ולראות איפה משתתפים יוצאי אתיופיה ואני חושבת שאנחנו יכולים לדבר פה על 240 מיליון או 140 מיליון אבל המטרה העיקרית של התכנית הזאת זה שיוצאי אתיופיה ימצו את השירותים שניתנים לכלל האזרחים.

טלל דולב: 140 מיליון זה מעט כסף.

טלל דולב: יוצאי אתיופיה יכולים, אני לא יודעת, לא בדקתי, בטח למצות שירותים ב-140 מיליארד, אבל בסופו של דבר המשמעות היא שימצו את השירותים שכבר ניתנים ברשות.

טלל דולב: שישתתפו בתכניות בבתי הספר לא רק מה שבמסגרת התכנית אלא בתכניות שיש למצטיינים, שישתתפו בחוגים, שישתתפו בארגוני נוער לא רק כי קיבלנו תקציב אלא בגלל ששם הם נמצאים, שישתתפו בשירותים של מרכזי צעירים ברשויות, ויש לנו עכשיו בערך ממחצית הרשויות מיפוי מהסוג הזה.

טלל דולב: מה שאנחנו רואים זה שבאמת הרשויות עשו את מה שביקשנו.

טלל דולב: חלק זה משרד ראש הממשלה ביקש וועדה בין משרדית החליטה ואנחנו מטה יישום ויש לנו את הסמכויות, חלק זה בגלל שהרשויות רוצות לוודא את כל התקציבים שהן באמת זכאיות להם מהממשלה, אנחנו גם הקצינו מתוך תקציבי המטה איזה שהוא תקציב תוספתי קטן לכל רשות שאם יש משהו שחסר להן הם יכולים להשתמש בתקציב ואז זה גם כן קצת מפתה אותם.

טלל דולב: אין באופן פורמלי למטה היישום סמכות על הרשויות, אבל באמצעות הסמכות לעשות בקרה על התכנית ועל המשרדים.

טלל דולב: הרצון של הרשויות.

טלל דולב: הרצון שלנו ועבודה שלנו עם המתכללים שאנחנו נפגשים איתם ולימור פה מנצחת על העבודה ברשויות, פעם בחודש לפחות בקבוצה, ואנחנו מסתובבים ברשויות ונמצאים שם, אנחנו כן מצליחים לקבל שיתוף פעולה באמת מהרוב המכריע של אותן רשויות עם 1,500 יוצאי אתיופיה ויותר.

טלל דולב: 16 רשויות כבר השלימו את המיפוי, אני מקווה שבאחת הישיבות הבאות אנחנו נוכל לראות באמת איזו שהיא תמונה של הרשויות האלה איך יוצאי אתיופיה, כמה השירותים הרגילים ברשות מונגשים באמת ליוצאי אתיופיה ולגבי שש רשויות כבר אישרנו תכניות רשותיות ואז הרשויות צריכות להתקדם, ליישם ולעשות עליהן בקרה.

טלל דולב: אם אנחנו מסתכלים על נתוני היישום ברשויות, הנתונים האלה הם לא של 2017, הם לא נתוני סיכום, הם נתוני ביצוע נכון להיום.

טלל דולב: בעצם נכון ללפני חודש אנחנו במהלך, מתחילת מרץ עד סוף אפריל אספנו את נתוני הבקרה ברשויות, כל מתכלל הלך ובדק את התכניות ברשות שלו ודיווח עליהן, לפני יומיים היה כנס של עירית ירושלים שהציגו גם את נתוני המיפוי ואת נתוני הבקרה בפני כל הרשות.

טלל דולב: מה שאנחנו רואים ברשויות הוא קצת פחות ממה שרואים במשרדים, עדיין מרבית הפעולות בוצעו, אנחנו מדברים על 68% מהפעולות ברבעון ראשון, מה שאנחנו רואים זה שיש 6% מהפעולות עם קשיי ביצוע, אנחנו רואים שיש לנו 13% מהפעולות שלא מבוצעות ויש עוד 13% שהרשויות לא מוצאות אותן.

אברהם נגוסה: מה זה לא מוצאות אותן?

טלל דולב: המשרד כתב "צריך להיות לכם תכנית כזאת וכזאת בבית ספר או בקופת חולים", והמתכללים לא הצליחו לאתר בתוך הרשות את האדם שמפעיל את התכנית ואת התכנית שפועלת, או שזו תכנית שכבר פעלה קודם ברשות והרשות לא מודעת לזה שיש תקציב מהממשלה.

טלל דולב: לגבי 13% האלה, וזה אחד האתגרים שלנו, לעשות עבודה לחבר בין משרד לרשות ולמצוא האם התכנית הזאת באמת מתקיימת ברשות או שהתכנית איננה מבוצעת ויכול להיות שהמשרד לא מודע לזה שהתכנית לא מבוצעת ואפשר להתכנס ולבצע אותה.

אברהם נגוסה: כשהמשרד אומר, הוא צריך לדעת את הנתונים הוא צריך לדעת גם את הכתובת איפה הם נמצאים.

טלל דולב: נכון.

אברהם נגוסה: אם לא יודע, איך הוא זיהה אותם?

טלל דולב: הרשות צריכה לדעת את זה, את הכתובת.

טלל דולב: אז נגיד שיש תכניות שמופעלות בבתי ספר, אנחנו אמרנו לרשות "יש לכם תכנית מסוימת בבית ספר כזה וכזה" נגיד תכנית מנהיגות בבית ספר, שזה חלק מהתכניות.

אברהם נגוסה: והרשות לא יודעת על זה.

טלל דולב: הרשות הלכה לבית הספר, ובית הספר אמר "לא, אין לנו דבר כזה".

טלל דולב: מה שאנחנו עושים בשלב הזה, חוזרים למשרד, אומרים, כל אחד מהמשרדים קיבל את הדיווח של כל הרשויות, מה שאנחנו עושים זה בעצם כל אחד מהמשרדים מסתכל על הדיווח של כל הרשויות ובודק באיזו רשות אמרו שהרשות עובדת ואני חושב שהיא לא עובדת, או אני חושב שהיא כן עובדת, ומחברים בין המתכלל לבין המפקח או מי שאמור להיות אחראי על התכנית כך שאני מקווה שכשנגיע לדיווח לקראת סיום 2018 הקטגוריה הזאת תיעלם לנו מהמפה.

טלל דולב: אבל אם אנחנו נזכרים בעצם בדברים שקורים בתכניות אחרות וקורים בתכניות קודמות, אין לנו מצב שמישהו בא לרשות ואומר "לא ידעתי בכלל מה צריך להיות פה" זה מה שצריך להיות, אנחנו יודעים מה צריך להיות, אנחנו יודעים אם הרשות יודעת שזה קיים ובעצם מפה גם אנחנו וגם הרשויות יכולים להמשיך ולעשות בקרה.

טלל דולב: אם אתם רוצים להסתכל בפנים, זה שקף שאי אפשר לראות אותו, יש לנו גם לפי כל רשות היקפי ביצוע מבוצע חלקית ולא מבוצע, אנחנו רואים שבחלק מהרשויות מבוצע יותר ובחלק פחות ובשקף הבא, יש לכם על השולחן, אנחנו רואים לפי תכנית ואפילו אתם יכולים לראות את השטחים הצהובים, יש תכניות שלרשויות היה יותר קשה לאתר אותן ועליהן אנחנו נעבוד בעיקר מול המשרדים.

טלל דולב: אני חושבת שיש אתגרים שכתבנו.

טלל דולב: אם נתחיל ונסתכל, שני האתגרים האמצעיים, האתגר השני מדבר על חיזוק הקשר בין הרשויות המקומיות למשרדי הממשלה באותם מקומות שלא מזהים תכנית, באותם מקומות שרשות אומרת "התכנית הזאת לא מתאימה לי, אנחנו רוצים תכנית אחרת" והרשויות מגישות את זה בתכניות היישוביות ואנחנו עכשיו עושים רשימה לראות מה אנחנו יכולים לעשות ומה אנחנו יכולים להגמיש כדי להתאים לצרכי הרשות.

טלל דולב: אני חושבת שמאוד חשוב להרחיב את היקף המעורבות של ציבור יוצאי אתיופיה בתהליכי היישום ובקרה של התכנית, בעיקר ברשויות מקומיות, ואנחנו קוראים לכם נציגי הציבור שנמצאים פה, יש ועדות רשותיות ב-24 רשויות, אנחנו מאוד נשמח שיהיו אנשים שיגיעו לוועדות, שיגידו את דבריהם, שידברו על א איכות היישום, על הצרכים המקומיים, זה קורה בכמה רשויות, זה מאוד מוצלח גם אם זה קשה, גם בכנס שנערך בעירית ירושלים היו נציגי ציבור והיה להם מה להגיד לאנשים שמפעילים את השירותים בישוב, אבל אני חושבת שזה מאוד ישפר את איכות התכנית.

טלל דולב: דיברנו על מדידת מדדי תוצאה, אתם תראו חלק, היום יש משרדים שכבר יודעים לדווח תוצאות והדבר האחרון זה באמת לבצע שינויים בתכניות העבודה של המשרדים לאור מה מצליח, מה לא מצליח, מה הרשויות מוצאות ואיך אנחנו בעצם רוצים לראות את ההשתלבות של יוצאי אתיופיה ואת קבלת השירותים החברתיים בשנים הבאות.

אברהם נגוסה: תודה רבה לטלל דולב על הדיווח.

אברהם נגוסה: לפני שנפנה למשרדי הממשלה, יש לי שאלות מהדיווח ששמענו, גם כפי שאמרתי שעיינתי בדו"ח לפני ויש לי כמה נקודות ושאלות.

אברהם נגוסה: לאחר מכן נראה אם נזדקק גם לנציג האוצר.

אברהם נגוסה: השאלה הראשונה, הפעלת התכניות ברשויות לפי משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: ראינו פה בעניין של שיכון ובינוי, ואני מבקש שתרשמי ותחליטו מי עונה.

אברהם נגוסה: יש שתי תכניות, תכנית אחת התחדשות עירונית בחמש שכונות, שלוש בנתניה, רמת אליהו וקריית משה ברחובות.

אברהם נגוסה: חמש שכונות, כמיטב ידיעתי התכנית תוקצבה ב-120 מיליון שקל לכלל השכונות, יש לי את החלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: התכנית השנייה היא משכנתא לזוגות צעירים, בתכנית המקורית זה 200 משפחות, 800 זוגות ל-4 שנים ולכל אחד יש שתי אפשרויות.

אברהם נגוסה: אפשרות ראשונה של 600,000 שקל ואפשרות שניה, אם הוא רוצה להוסיף, יש 300,000 נוספים מהבנק.

אברהם נגוסה: אני מדבר על התכנית המקורית.

אברהם נגוסה: הזוג יכול להחליט שהוא לוקח רק 600,000 שקל.

אברהם נגוסה: בתכנית הזאת אני מבקש לדעת כמה זוגות ניצלו, בהגרלה קבעתם 250, אנחנו רוצים לדעת כמה באמת ניצלו, ורכשו דירות ב-2017.

אברהם נגוסה: גם בעניין ההתחדשות העירונית, מתוך חמש שכונות כמה כבר משתמשות בתקציב להתחדשות.

אברהם נגוסה: לגבי משרד הביטחון, יש תכנית "זינוק בעליה".

אברהם נגוסה: לפי הדיווח שאספתי, הייתה אמורה להיות מיושמת ב-19 ישובים אבל בפועל היא מיושמת רק בשלושה: רמלה, נתניה וירושלים.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתתייחסו לדברים האלה.

אברהם נגוסה: נכון שבאותם שלושה ישובים שהתכנית מבוצעת יש 70%-80% ביצוע, אבל מבחינת גודל הביצוע, מתוך 19 יש שלוש תכניות.

אברהם נגוסה: לגבי משרד הבריאות, במקום 8.25 מגשרים בפועל, היום פועלים 2.5 מגשרים.

אברהם נגוסה: זה גם מתבטא בתקציב.

אברהם נגוסה: משרד החינוך – בתחום חברה ונוער, רק חצי מהתכניות מתבצעות.

אברהם נגוסה: כלומר 36 תכניות.

אברהם נגוסה: 36 לא מבוצעות.

אברהם נגוסה: לגבי משרד החינוך – בתחום הפדגוגי.

אברהם נגוסה: 40% מהתכניות ברשויות המקומיות לא מיושמות או שמיושמות חלקית.

אברהם נגוסה: ראינו 73 תכניות שמבוצעות או מבוצע במלואו.

אברהם נגוסה: תתייחסו לזה.

אברהם נגוסה: בעניין ביצוע התקציב של 2017 על פי המשרדים.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שבמשרד הבינוי והשיכון יש 52% ביצוע.

אסנת רחמים: 52 כולל התחדשות עירונית.

אברהם נגוסה: אני מדבר בעניין של משרד השיכון, אמרתי בהתחלה שיש שתי תכניות שאושרו ויש להן תקציב, ולפי הנתונים שיש בידי, 52% ביצוע, מתוך זה 47% בסטטוס של חויב.

אברהם נגוסה: לכן שאלתי קודם.

טלל דולב: זה לא מתוך זה.

טלל דולב: זה זה וזה.

אברהם נגוסה: אתם תחליטו מתוך מה.

אברהם נגוסה: אני מדבר על התכנית שאושרה על פי החלטת הממשלה ומה שמשרד השיכון קיבל.

אברהם נגוסה: 52% ביצוע, 47% מהם בסטטוס של חיוב, כלומר הם קיבלו את הכסף, הכסף עבר מהאוצר למשרד השיכון.

אברהם נגוסה: האם התקציב בסטטוס חיוב נוצל עד סוף 2017?

אברהם נגוסה: מדובר ב-60 מיליון אם אני לא טועה.

אברהם נגוסה: האם נוצל או האם אתם עכשיו במהלך של ניצול ב-2018.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל הסבר.

אברהם נגוסה: אני עובר למשרד הרווחה, 37% מהתקציב לא נוצל.

אברהם נגוסה: אני מדבר על סוף 2017.

אברהם נגוסה: 37% מהתקציב לא נוצל, כ-7 מיליון שקלים.

אברהם נגוסה: מה החסמים?

אברהם נגוסה: מה הסיבה שלא נוצל התקציב?

אברהם נגוסה: למה התקציב חזר?

אברהם נגוסה: משרד הבריאות, מבחינת מספר המגשרים אמרתי קודם, בסוף 2017 היה צריך להיות 8.25 תקנים למגשרים ובפועל עד סוף 2017 – 2.5.

אברהם נגוסה: מבחינה תקציבית, 49% מהתקציב בוצע, דהיינו 2.5 מיליון שקל, מה הסיבה שלא נוצל התקציב במלואו.

אברהם נגוסה: שאלה כללית, אולי את תוכלי לענות.

אברהם נגוסה: מה קורה לתקציבים שלא נוצלו.

אברהם נגוסה: האם התקציב חוזר לאוצר ואז איבדנו אותו כי לא ניצלנו בזמן או המשרד מבקש שוב להחזיר את הכסף לביצוע ב-2018, 2019.

אברהם נגוסה: אני רוצה הסבר.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שהתקציב הגדול יותר לא נוצל, ומה קורה לתקציבים שלא נוצלו.

אברהם נגוסה: הנקודה לעניין הבקרה למספר המשתתפים בתכניות, אני שוב מתייחס ל-2017.

אברהם נגוסה: מספר המשתתפים חשוב מאוד, מספר התכניות לא פותר את הבעיה.

אברהם נגוסה: החשוב הוא מספר המשתתפים בתוך התכניות האלה.

אברהם נגוסה: אם אתם אומרים שיש 100 תכניות ובכל תכנית משתתף ילד אחד, זה לא פותר את הבעיה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מספר המשתתפים בתכניות ב-2017.

אברהם נגוסה: גם ביחס לניצול התקציב, תרבות וספורט – אפס.

אברהם נגוסה: התכניות לא בוצעו.

אברהם נגוסה: בריאות – 3%, דהיינו 12 מתוך 18 תכניות לא בוצעו.

אברהם נגוסה: לגבי משרד החינוך – אני מבקש שתרשמו – בתחום חברה ונוער רק 31% ביצוע.

אברהם נגוסה: אני חייב לציין לפי הדיווח שבתחומים אחרים יש ביצוע גבוה באמת, אבל צריך לבדוק בשטח את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: אני מבקש הסבר ממשרד החינוך בתחום חברה ונוער למה יש רק 31% ניצול.

אברהם נגוסה: אני ממשיך, קשיים או אי הפעלת תכניות ברשויות המקומיות הבאות:

אברהם נגוסה: אי הפעלת התכניות ברשויות, למשל יוזמות של רשויות, ו"זינוק בעליה" שציינתי קודם ושילוב באמנות, קידום נוער, מגשרים בקהילה, באלה יש קשיים או אי הפעלת התכניות, מדוע.

אברהם נגוסה: נקודה נוספת, הרשויות המקומיות שבהן השיעור הגבוה ביותר של התכניות שלא מיושמות.

אברהם נגוסה: יש לי רשימה של הרשויות המקומיות האלה שהתכנית לא מיושמת בהן.

אברהם נגוסה: למשל תל אביב, רמלה, קריית ביאליק, ירושלים, לוד, קריית מלאכי, אשדוד, רחובות, נתניה.

אברהם נגוסה: עוד נקודה, משרדי הממשלה ויחידות הסמך שאמורים להיות מעורבים ולא הוזכרו בנתונים שקיבלנו או בדיווח עכשיו.

אברהם נגוסה: למשל משרד המשפטים, מה קורה?

אברהם נגוסה: נציבות שירות המדינה, משרד הכלכלה, לא התייחסת אליהם בדיווח.

טלל דולב: התייחסתי.

אברהם נגוסה: לא.

טלל דולב: משרד המשפטים לא התייחסתי.

אברהם נגוסה: נציבות שירות המדינה גם לא וגם לא משרד הכלכלה.

אברהם נגוסה: אני אשמח לקבל הסבר.

אברהם נגוסה: הנקודה האחרונה, אנחנו יודעים שהתכנית הזאת באה לשטח לא על חלל ריק.

אברהם נגוסה: היו תכניות שפועלות כבר הן על ידי המגזר השלישי, הארגונים הלא ממשלתיים והן ברשויות המקומיות, וחלק ממשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה רמת שיתוף הפעולה עם המגזר השלישי, עם הארגונים שדווקא באים עם כסף ונותנים מצ'ינג.

אברהם נגוסה: זה מגדיל לנו את התקציב וגם את מספר המשתתפים.

אברהם נגוסה: לכן מה רמת שיתוף הפעולה.

אברהם נגוסה: אלה הנקודות להתייחסות של כל משרדי הממשלה, כל אחד בתחומו, ואנחנו מבקשים לשמוע.

אברהם נגוסה: לפני כן ידבר נציג האוצר כיוון שהוא צריך לצאת.

אברהם נגוסה: אני מבקש לשאול האם למשרדי הממשלה כולל לצוות היישום, יש טענה או שאלה בעניין שהאוצר לא העביר להם את התקציב על פי מה שסוכם בהחלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל תגובה מנציג האוצר לפני שהוא יוצא לכן אם מישהו רוצה להגיד "אני לא קיבלתי כסף מהאוצר", "התקציב לא עבר אלי".

אברהם נגוסה: אני מתכוון למשרדי הממשלה שקיבלו את האחריות לבצע את זה.

טלל דולב: יש כרגע שיתוף פעולה מלא בינינו לבין האוצר, אני חושבת שגם בחלק מהדברים אנחנו שיפרנו את המצב לשנת 2019, תקציב החינוך למשל, הוכנס בבסיס תקציב משרד החינוך אז יהיו פחות בעיות של העברות תקציבים.

טלל דולב: כרגע אני לא מודעת לטענות שהן מעבר לדבר הגנרי.

טלל דולב: התהליכים מאוחרים, זאת אומרת תקציב ששוריין מגיע רק עכשיו, זה יכול להקשות על המשרדים לעבוד.

טלל דולב: זאת אומרת גם תקציב ששוריין בעודפים וגם תקציב שהוא לא תקציב בבסיס, מגיע למשרדים בשלב מאוד מאוחר.

טלל דולב: פניות תקציביות מורכבות, זה לא מאפיין את התכנית הזאת.

טלל דולב: בעקרון אנחנו בדרך כלל מצליחים לפתור את הבעיות.

טלל דולב: בעיה נוספת, זה גם נוגע לשאלתך לגבי תקציב שלא נוצל, תקציב שלא נוצל כמו שראיתם בדיווח ויכול להיות שיש אצלך טעות כי קיבלת קובץ קודם - - -

אברהם נגוסה: אני הוצאתי את כל הדברים האלה ממה שקיבלתי.

טלל דולב: אני יודעת, לכן אני לוקחת אחריות עלי.

טלל דולב: הרוב המכריע של תקציב שלא נוצל שוריין על ידי המשרדים ונשמר בעודפים וחוזר השנה, ואנחנו ראינו את זה.

טלל דולב: בסך הכל יש אחוז מאוד מאוד קטן שחזר לאוצר, זה 3% מהתקציב, אלה נתונים שנחשבים מאוד טובים לתכניות מהסוג הזה.

טלל דולב: מתוך התקציב שחוזר בעודפים לפעמים האוצר לא מחזיר את הכל.

אברהם נגוסה: למה?

אברהם נגוסה: מה ההסבר שהם נותנים?

אייל מדן: אני אסביר.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתסביר לנו במקרה כזה, כיון שהתקציב הזה צבוע לארבע שנים, מדובר כאן על תכנית רב שנתית, גם אם משרד לא מנצל את מלוא התקציב השנתי, צריך להעביר אותו לשנה הבאה.

אייל מדן: מבחינת ניהול התקציב, בעת החלטת הממשלה משריינים תקציב לארבע שנים, לשנות ההחלטה.

אייל מדן: התקציב משוריין בתקציב לאותן שנים.

אייל מדן: אם המשרד דורש את התקציב, הוא מקבל אותו לאותן שנים.

אייל מדן: כפי שטלל אמרה, המשרד יכול לדרוש ולהתחייב על התקציב באותה שנה ואז באמת הוא יכול לעבור לשנה הבאה, גם אחרי השנה שאליה התקציב הוגדר.

אייל מדן: אבל אם המשרד לא בא ולא דורש את התקציב שהוא היה אמור לקבל באותה שנה, התקציב לא משוריין לו.

אייל מדן: ברגע שהתקציב לא עבר והמשרד שריין, אין דרך באוצר לשריין את התקציב לשנה הבאה.

אייל מדן: זה לא משהו שאפשר לעשות.

אברהם נגוסה: מתי המשרד צריך לבוא בדרישה?

אייל מדן: בכל שנה שהחלטת הממשלה אמרה שהמשרד דרוש לו לקבל את הכספים לטובת ביצוע ההחלטה, הם אמורים לבוא ולדרוש את הכספים, או להגיע להסדר עם האוצר לגבי העתיד.

אייל מדן: אבל ברגע שהם לא דורשים, אנחנו לא יכולים לשריין את הכספים בהמשך.

עירית בירן: כלומר כסף משוריין צריך לעבור ב-100% אתה אומר?

אייל מדן: זהו, לא.

אייל מדן: לגבי הנקודה של העודפים, זה לא משהו שקשור רק לתכנית הזאת, זה משהו שקשור לכל התכניות, לכל העודפים בכל תקציב המדינה.

אייל מדן: הממשלה החליטה לצורך מימון של החלטות כאלה ואחרות לקחת חלק מהתקציב, מהעודפים, ולהקצות אותו לתכניות אחרות.

אייל מדן: יש לזה כמה סיבות: אחת – הממשלה יכולה לשנות את סדרי העדיפויות שלה ועל כן היא יכולה להחליט שהיא רוצה להקצות חלק מהתקציב שהיה משוריין לדברים מסוימים, לדברים אחרים, והסיבה השנייה זה בגלל שנכון שהמשרדים יבצעו את התקציב שלהם באותה שנה שהם מקבלים בה את הכסף.

אייל מדן: זה בעצם מייצר תמריץ עבור משרדים לבצע את התקציב באותה שנה ולא לגלגל בעודפים תקציבים שלא נוצלו.

אייל מדן: המטרה של האוצר, בכלל של הממשלה, זה שהתקציב ינוצל בשנה שבה הוא ניתן ועלכן יש בשנת 2017 7%, גם ב-2018 לדעתי זה 7% קיצוץ בעודפים בשתי פעימות.

אברהם נגוסה: כולל מהתכנית שלנו?

אייל מדן: בכל התכניות, בכל הממשלה.

אייל מדן: זה לא משהו ש- - -

אברהם נגוסה: אני אגיד לך למה.

אברהם נגוסה: נכון, אתה צודק שמשרדי הממשלה צריכים לעמוד במועד ולבצע את התכניות שלהם, יחד עם זאת אני מבין את התקציב הדו שנתי והאם המשרד לא ניצל את זה במסגרת הדו שנתי, אוקיי, אתם באים ומקצצים.

אברהם נגוסה: אבל פה התכנית היא מיוחדת, אושרה על ידי ועדת שרים מיוחדת וזו תכנית רב שנתית של ארבע שנים, אני חושב שזה לא פייר לקצץ ולכלול בתכניות אחרות ולהפעיל את המדיניות הכללית.

אברהם נגוסה: פה צריכה להיות התייחסות מיוחדת כיוון שמדובר כאן בתכניות רב שנתיות של ארבע שנים.

אייל מדן: אני מבין את האמירה, אבל אני לא מכיר אף החרגה לשום תכנית.

אייל מדן: יש הרבה מאוד החלטות ממשלה שהממשלה מקבלת החלטה ואז משנה את סדרי העדיפויות שלה, והקיצוץ בעודפים הוא ביטוי של זה בעצם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת כמה כסף הפסדנו בגלל זה.

אייל מדן: 7% מהתקציב שלא נוצל.

אברהם נגוסה: מהתקציב המשוריין בכלל.

אברהם נגוסה: זה הרבה כסף.

טלל דולב: זה 7% מ-40%.

אייל מדן: על זה אפשר להגיד שמשרדים יכולים לעשות הסטות בתוך המשרד בשביל לתקצב את 100% מהתקציב, להסיט תקציבים בתוך המשרד בשביל לעמוד בהחלטת הממשלה.

אייל מדן: זה משהו שכן ניתן.

אברהם נגוסה: אני שואל ברמה המקצועית, מה להערכתך אני כחבר כנסת יכול לעשות על מנת להחזיר את ה-7%.

אייל מדן: קודם כל אני חושב שצריך לעשות בדיקה באמת האם אותם 7% המשרדים לא השלימו, זאת בדיקה שצריך לעשות.

אייל מדן: להחריג את הדבר הזה, אני לא מכיר דרך לעשות, לא נתקלתי גם בתקדים לדבר כזה.

אייל מדן: זו החלטת ממשלה.

אברהם נגוסה: בוא ניצור תקדים.

אברהם נגוסה: הבנתי את העניין.

אברהם נגוסה: טלל, אני רוצה שנפעל ביחד כדי להחזיר את הכספים האלה.

קריאה: - - -

טלל דולב: תלוי איזה משרדים.

טלל דולב: יש משרדים שחזרו ויש משרדים ש- - - זה אמרנו, זה התהליכים שהם - - -

אברהם נגוסה: סיימת?

אייל מדן: טלל התייחסה לזה שבאמת עודפים, לוקח זמן עד שמגיעים למשרדים וזו באמת בעיה מוכרת ואנחנו כל שנה מנסים להעביר את העודפים מוקדם ככל הניתן לוועדת הכספים, וזה תלוי בכנסת.

עירית בירן: אני רוצה לשאול משהו את האוצר.

עירית בירן: אם אנחנו נעבוד רק לפי שנת תקציב, זה אומר שבשנה הרביעית אנחנו בסוף דצמבר מפסיקים לעבוד, זאת אומרת שילד התחיל בספטמבר תכנית, עוצרים אותו באמצע השנה.

עירית בירן: לכן אנחנו כל שנה, חלק מהכסף כדי למשוך לסוף השנה, לשמור כסף לשנה האחרונה.

עירית בירן: אנחנו משרד שצריך התייחסות אחרת בעניין הזה, וזה שכל שנה בדיוק את החלק הזה, יורידו לנו 7%, זה אומר שבכל מקרה בסוף זה יגלגל לשנה הרביעית מחסור בתקציב, כדי לגמור כמו שצריך את התכנית.

עירית בירן: אנחנו מאוד מבקשים התייחסות מיוחדת למשרד החינוך, בגלל הסיפור הזה ששנת לימודים נגמרת באוגוסט ולא בסוף דצמבר.

אברהם נגוסה: תודה לנציג האוצר.

אייל מדן: תודה וסליחה שאני צריך לצאת.

אברהם נגוסה: אני יודע שאתה בצד שלנו ואנחנו רוצים לעבוד בשיתוף פעולה.

אברהם נגוסה: מילה אחת, מה הערכתך בעניין הדיווח, מה שראית עכשיו?

אברהם נגוסה: אתה כגוף שמשחרר את התקציבים, מה ההערה שלך לעניין?

אייל מדן: אני חושב שבסך הכל התכנית בשנים האחרונות והמטה עשו עבודה מצוינת במעקב, יחד עם המשרדים, עושים מאמצים רבים להגדיל את הביצוע בתקציב ואני חושב שהתמונה שאנחנו רואים היא בסך הכל תמונה חיובית.

אייל מדן: יש כמובן תמיד מה לשפר ומה לבצע יותר וכמובן שיש בעיות, אבל בסך הכל התמונה שאני רואה היא חיובית.

אברהם נגוסה: לכן קיבלת מוטיבציה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: לגבי הנקודה של שיתוף הפעולה עם ארגוני המגזר השלישי, את רוצה להתייחס או שהמשרדים יתייחסו?

טלל דולב: אני חושבת שכל משרד יתייחס בדבריו ואני אתייחס בסוף.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: רשמתם את השאלות.

טלל דולב: לעניין משרד המשפטים, הם גוף נפרד.

אברהם נגוסה: מה זאת אומרת?

אברהם נגוסה: זה לא חלק מממשלת ישראל?

טלל דולב: זה חלק מממשלת ישראל אבל אם אתה רוצה דיווח שלהם אתה צריך אותם.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: זה לא תחת היישום.

טלל דולב: זה לא תחת מטה היישום, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה אבל זו יחידה ייעודית למיגור גזענות שעומדת בזכות עצמה.

אברהם נגוסה: הם לא הגיעו?

טלל דולב: הנציבות נמצאים ויש דיווח שלהם בדו"ח הזה.

אברהם נגוסה: בואו נלך על דיווח של כל משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: מה שטלל דיווחה זה בשמכם ולא צריך לחזור, אבל אם יש נקודות שהיא לא דיווחה וגם התייחסות לשאלות שהעליתי לכל משרד ומשרד.

אברהם נגוסה: נעשה את זה בקיצור כדי שמשתתפים אחרים יוכלו לשאול שאלות.

אברהם נגוסה: אנחנו חייבים לסיים בשעה 11:00.

אברהם נגוסה: קודם נשמע את משרד העבודה והרווחה, וזרוע התעסוקה.

גל יעקבי: בוקר טוב אני מנהלת תחום בכיר תעסוקת אוכלוסיות ייחודיות.

גל יעקבי: נציג שתי תכניות היום.

גל יעקבי: התכנית הראשונה היא תכנית ההכוון שאזכיר למשתתפים, מדובר על 12 מסלולים, אנחנו שמים רכז שנותן שירות בתוך מרכזי הצעירים או מרכזי התעסוקה שלנו, ובעצם כל רכז כזה מטפל בפרט ונותן ליווי אישי וגם מייצר סדנאות קורסים והכשרות שהן אוניברסליות.

גל יעקבי: נכון להיום אנחנו עומדים על 1,520 משתתפים פעילים בתכנית שזה עמידה של 92% ביעד שלנו.

גל יעקבי: מתוך המשתתפים הפעילים, 40% מהם עוברים קורס או הכשרה מקצועית משמעותית, זאת אומרת קורס שנותן מקצוע או הפניה לאקדמיה או משהו בסדר הגודל הזה והמיצוי התקציבי שלנו הולך וגדל בתוך התכנית, אם היינו בתחילת הדרך על סביבות ה-55% ניצול בשנה הראשונה של התכנית, 2015, המספר הזה הלך ועלה והצפי למיצוי השנה הוא 80% לתכנית.

אברהם נגוסה: מה היה ב-2017?

גל יעקבי: ב-2017 אחוז המיצוי היה אם אני לא טועה בסביבות ה-73% או משהו כזה.

גל יעקבי: צריך להבין שככל שהתכנית מתקדמת הרכזים ומנהלת התכנית יותר מתמקצעים במיצוי כלים, מיצוי תקציבים.

גל יעקבי: אנחנו עושים גם כל מיני פעולות שהן יקרות יותר, כל מיני קורסים שהם יותר מתקדמים ויותר ארוכי טווח ולכן המיצוי התקציבי שלנו הולך וגדל ואנחנו מנסים לעשות מיצוי תקציבי נכון והגיוני ושקול ולא להוציא את הכסף לטובת להוציא את הכסף.

גל יעקבי: מעבר לזה אנחנו מסתכלים על היעדים המדידים שלנו בתכנית, שיפור סובייקטיבי או שיפור אובייקטיבי מבחינת הקידום התעסוקתי שלהם, אנחנו מדברים על שיפור סובייקטיבי ברמה המקצועית, שיפור בתנאי העבודה וכמובן מעל הכל אנחנו מדברים על עליה בשכר, כשנכון להיום בערך 1/3 מהמשתתפים שלנו – הנתון כאן לא מדויק – 1/3 מהמשתתפים שלנו מדווחים על עליה בשכר של בערך 28% בממוצע, בערך שנה וחצי מתחילת ההשתתפות בתכנית.

גל יעקבי: בעצם המטרה שלנו בתכנית הזאת היא מטרה כפולה, אחת – שהעובדים יהפכו מעובדים לא מקצועיים לעובדים מקצועיים והמטרה השנייה היא עליה בשכר.

גל יעקבי: אנחנו רואים שבשני הכובעים האלה העמידה ביעדים שלנו היא גבוהה מאוד.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק.

אברהם נגוסה: את אמרת לנו 1,520 משתתפים.

אברהם נגוסה: לא השתמשת במילה "השתתפו", אלא משתתפים.

אברהם נגוסה: כלומר היום הם בתהליך.

גל יעקבי: חלקם סיימו, חלקם עדיין משתתפים פעילים בתכנית.

גל יעקבי: כשאני מדברת על משתתפים פעילים, אני בעצם מתכוונת למשתתפים שהיו פעילים בתכנית, לא רק באו ונרשמו והלכו אלא ממש העבודה איתם הייתה משמעותית, של לפחות שלושה מפגשים במסגרת התכנית, והשתמשו בכלים של התכנית.

אברהם נגוסה: ההגדלה בשכר שלהם זה כבר כשהם נמצאים בתכנית או התנאי שהם סיימו את ההכשרה והביאו הסמכה למעביד שלהם, והוא משדרג אותם.

אברהם נגוסה: גם שבנאדם משתתף הוא מקבל שדרוג?

אברהם נגוסה: זו הכוונה?

גל יעקבי: אנחנו מודדים את השדרוג למשתתפים פעילים.

גל יעקבי: השדרוג לא נעשה לפני שהם הגיעו לתכנית.

גל יעקבי: בדרך כלל כמו שאתה רואה, הנתון של 40% מהמשתתפים עוברים איזה שהוא קורס הכשרה, זה בעצם הכלי שאנחנו מאמינים שמוביל לקידום בשכר, אז הקידום בשכר נובע מתוך ההשתתפות.

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל רציתי להבין איך זה הולך.

אברהם נגוסה: אתם עשיתם הסכם מראש עם המעסיקים ואמרתם "אנחנו לוקחים את העובדים שלכם ומכשירים אותם, אבל ברגע שהם יתחילו את התכנית תגדילו להם את המשכורת" יש הסכם כזה?

גל יעקבי: לא.

גל יעקבי: לא היו הסכמים כאלה.

אברהם נגוסה: אם אין הסכם כזה, איך מגדילים להם ב-20% לפני שהם מסיימים את הקורס?

גל יעקבי: לא, בגלל זה אנחנו רואים כרגע עליה בשכר רק לשליש מהמשתתפים של התכנית.

גל יעקבי: עליה בשכר היא בדרך כלל משהו שלוקח זמן.

גל יעקבי: זה בדרך כלל למשתתפים שהתחילו בתחילת התכנית, נגיד ב-2015, 2016, המשתתפים החדשים לא רואים ישר את העליה שלהם בשכר אלא זה תהליך שלוקח זמן, בדרך כלל אנחנו רואים את זה אחרי שנה או שנה וחצי מתחילת התכנית, לאלה שבאמת עלה להם השכר.

גל יעקבי: יש כל מיני תכניות שאנחנו בונים במסגרת המיזם הזה, אבל בדרך כלל עליה בשכר לוקחת זמן.

גל יעקבי: לא רואים את זה ישר.

גל יעקבי: יש כל מיני תכניות שאנחנו בונים עם מעסיקים לקידום עובדים קיימים שלהם.

אברהם נגוסה: אני מצטער שאני מקשה עליך, אבל אני רוצה שנבין את העניין.

אברהם נגוסה: אם אתם לא רואים את זה וזה לוקח זמן, איך קבעתם את ה-20%?

אברהם נגוסה: דבר שני, יכול להיות שהשדרוג יהיה בתחומים אחרים.

אברהם נגוסה: איך את יכולה להוכיח לי שהשדרוג זה בגלל התכנית שלכם?

גל יעקבי: המשתתפים עוברים תהליכים אינטנסיביים בתוך התכנית, הם עוברים ליווי אישי, פרטני, הם מקבלים כלים ומעטפת שלא מתקבלת כמעט באף תכנית תעסוקתית אחרת במשרד שלנו.

גל יעקבי: אנחנו סבורים שהעלייה, זאת אומרת סביר להניח שמשתתף שקיבל מאתנו מלגה או שובר להכשרה מקצועית או משתתף בקורס הנדסאים, אם כעבור שנה וחצי יש לו עליה בשכר, זה בעקבות התהליכים האלה.

קריאה: סליחה - - -

אברהם נגוסה: אחר כך.

אברהם נגוסה: תרשום ואחר כך ניתן לכם זכות דיבור.

אברהם נגוסה: אני שואל את השאלות כי אני רוצה להבין, אני יודע שגם אתה רוצה להבין.

אברהם נגוסה: אבל לחברי הכנסת יש את הפריבילגיה.

אברהם נגוסה: אבל ניתן לכם לשאול שאלות כדי לעשות סדר ונגיע ליעדים שלנו.

אברהם נגוסה: בבקשה תתקדמי.

גל יעקבי: אז אני אומרת שבעצם ברגע שאנחנו נותנים את הכלים לאותם המשתתפים, אנחנו סבורים שהעלייה בשכר או השיפור הסובייקטיבי במקצועיות שלהם נובעת מתוך הכלים שאנחנו נתנו להם וסביר להניח שלא נובעים מתהליכים אחרים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: למי שיש שאלות נא לרשום.

אברהם נגוסה: כשתינתן לכם זכות הדיבור תשאלו את השאלות.

גל יעקבי: סליחה, התבקשנו להציג הצלחות ואתגרים.

גל יעקבי: האתגר שיש לנו בתכנית זה מימוש התכנית לגבי קידום אקדמאים יוצאי אתיופיה, המיזם המשותף עם "עולים ביחד".

גל יעקבי: אנחנו כרגע בהקפאה של ההתקשרות מול "עולים ביחד" בגלל נושא תקציבי.

גל יעקבי: חבל לי שנציג האוצר לא נמצא כאן.

אברהם נגוסה: אמרתי למי שיש לו בעיות בעניין העברת התקציב לשאול לפני שהוא הולך.

גל יעקבי: בכל מקרה הנושא כרגע בטיפול.

אברהם נגוסה: מה הבעיה, תסבירי לנו?

גל יעקבי: אנחנו צריכים לקבל תוספת של 1.8 מתוך התקציב, זה בדיוק מה שהוא דיבר עליו.

גל יעקבי: התקציב שלנו מחולק לפי שנים, כשאנחנו אמורים לקבל בערך 600,000 שקל בכל שנה, אבל ההתקשרות לא עובדת כך.

גל יעקבי: אנחנו צריכים לקבל את כל הכסף א-פריורי, כדי לעשות את המיזם המשותף.

גל יעקבי: החלוקה לפי שנים לא עוזרת לנו, אנחנו לא יכולים לעשות התקשרות בצורה הזאת וזו הייתה טעות כנראה באיך שאנחנו כתבנו את החלטת הממשלה ואת המפרט התקציבי.

גל יעקבי: בכל מקרה אנחנו כרגע מחכים להעברה תקציבית כדי שנוכל לבצע את ההרחבה של ההתקשרות.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך, הכתובת היא טלל ולאו דווקא האוצר בשלב ראשון.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתעבירי אליה את הקשיים והאתגרים, תפקידה הוא לשבור את הראש עם האוצר.

גל יעקבי: אז הנושא כרגע בטיפול.

גל יעקבי: גם טלל מודעת אליו.

טלל דולב: חשבתי שסגרתם את זה.

גל יעקבי: לא, עדיין לא.

טלל דולב: אוקיי.

טלל דולב: כי דווקא הם כן ערבו אותנו ועשינו איזה שהוא מהלך והייתי בטוחה שזה פתור.

טלל דולב: וגם "עולים ביחד" אמרו לי שזה פתור.

גל יעקבי: אז גם הם לא מעודכנים.

גל יעקבי: עד שהחתימה לא עוברת על ההסכם וההזמנה לא נמצאת במרכבה זה לא פתור, וזה עוד רחוק.

טלל דולב: אז בשמחה.

טלל דולב: תעדכני.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

גל יעקבי: תודה רבה.

גל יעקבי: אני מתנצלת, אני נאלצת לצאת.

גל יעקבי: אני אשמח לענות עכשיו אם יש שאלות.

אברהם נגוסה: לפני שהיא הולכת תשאלו אותה.

אברהם נגוסה: רוני אקלה בבקשה.

רוני אקלה: אני מנכ"ל הפרויקט הלאומי.

רוני אקלה: ההצגה הזאת נראית לי טובה מאוד בנייר, אבל משום שאני מכיר את נושא התעסוקה כי הייתי רכז ארצי לתעסוקה, ואם את אומרת שאנשים שנמצאים כיום בהכשרה, השיפור שלהם בשכר, אני לא יודע על מה את מתבססת.

רוני אקלה: האם האנשים האלה היו מועסקים בעבר ואז שיפרת להם בהכשרה ואז שיפור בשכר?

רוני אקלה: מאיזו נקודה את מתחילה ואומרת את זה?

רוני אקלה: דבר שני, הנושא של 40% שעוברים קורס או הכשרה.

רוני אקלה: איפה ה-60%, מה הם עושים?

רוני אקלה: זה אומר מתוך 1,520, 60% איפה הם?

רוני אקלה: מה הם עושים?

רוני אקלה: אני חושב שגם מבחינת יכול להיות היעדים שהצבתם, כמה בסך הכל אנשים שאמורים לעבור הכשרה, האם בני הקהילה יש בסך הכל 1,520 או שזה המיפוי הראשון שעשיתם ומה שגיליתם?

מיכל אברה סמואל: אני מנכ"לית עמותת פידל.

מיכל אברה סמואל: אני באמת מגבה את כל הנקודות שחשבתי עליהן, אבל אני חושבת שהשיח שנוצר לפחות כך התרשמתי, שיש קבוצה טיפולית שצריך לטפל בה, קבוצה שצריך לעבוד איתה, ללוות אותה.

מיכל אברה סמואל: אני חושבת שהשיח צריך להיות יותר שיח מקצועי של הכשרה וליווי ומנהיגות ולא קבוצה טיפולית שצריך לתת לה מענה.

פנטהון אספה דוויט: אני רוצה עוד דבר אחד.

פנטהון אספה דוויט: אני מנכ"ל עמותת טבקה לצדק ושוויון ליוצאי אתיופיה.

פנטהון אספה דוויט: לגבי התקציבים שאין לכם לקדם את התכנית שתכננתם, אני רואה פה בתקציב שהחזרתם משהו כמו 1 מיליון שקל, בחישוב קל, איך זה מסתדר עם חוסר התקציב?

פנטהון אספה דוויט: זה מעבר למה שרוני ומיכל ציינו.

גל יעקבי: אני אתחיל מההתייחסות לנושא הטיפולי.

גל יעקבי: אם תכירי, ואני מזמינה אותך לבקר במרכזים שלנו, זה לחלוטין לא הנרטיב שאנחנו מדברים עליו עם המשתתפים, אנחנו במקום של העצמה, של קידום תעסוקתי לא מהמקום הטיפולי.

גל יעקבי: כשאני מדברת על ליווי אישי ופרטני אני מתייחסת לכך שמשתתף מגיע לרכזים של התכנית שלנו ויחד עם המשתתף בונים תכנית תעסוקתית, בונים איזו שהיא תכנית לקידום בקריירה, זה ממש ממש לא מהשיח הזה ואת מוזמנת באמת בחפץ לב להגיע לכל המרכזים שלנו ולדבר עם כל הרכזים.

גל יעקבי: אנחנו מאוד מאוד מגיעים מהמקום של קידום, התכניות שלנו ואת תראי, את מוזמנת לעמוד הפייסבוק שלנו, יש לנו 4,000 בני הקהילה, או אני מניחה שמרביתם בני הקהילה ואני מניחה שלא היו לנו כל כך הרבה לייקים אם זה היה השיח ולראות איזה הכשרות אנחנו עושים שם.

גל יעקבי: אנחנו עושים דברים שבאמת מביאים לקידום תעסוקתי, בין אם זה הנדסאים, חשמלאים ודברים שבאמת מביאים לקידום בשכר, זאת המטרה העיקרית שלנו במקום הזה.

גל יעקבי: לגביה שאלות שלך, בני ובנות הקהילה האתיופית הם עובדים, התכנית לא מדברת על השמה.

גל יעקבי: אנשים מגיעים אלינו לתכנית כשהם עובדים באחוזים מאוד גבוהים.

גל יעקבי: זה לא השיח שלנו.

גל יעקבי: השיח שאנחנו עוסקים בו הוא קידום תעסוקתי והכלים הם כלים מגוונים שאנחנו עושים במקום הזה.

גל יעקבי: לכן סביר להניח שמשתתפים שמגיעים אלינו לתכנית, אנחנו עובדים איתם גם על משא ומתן מול מעסיק, גם על שיפור המיומנויות והכישורים שלהם, הנתונים שאנחנו ראינו, 1/3 מהמשתתפים זה מתוך מחקר מלווה שאנחנו עושים לתכנית.

גל יעקבי: זה נתונים שנלקחים משם, לא הערכה כלשהיא.

גל יעקבי: לגבי המשתתפים שלא עוברים הכשרה מקצועית משמעותית, יש פערים בקרב הידע הבסיסי שאיתו מגיעים המשתתפים.

גל יעקבי: לא לכולם זה מתאים מבחינת היכולת לצאת עכשיו ללימודים לתקופה ארוכה ולהשתכר פחות בתקופת הלימודים.

גל יעקבי: לפעמים יש אנשים שזה לא מתאים להם מבחינה כלכלית.

גל יעקבי: יש אנשים שזה לא מתאים להם מבחינת היכולת הבסיסית, אולי קודם צריכים לעשות מכינות ודברים כאלה, ויש גם כאלה שכבר עברו הכשרות מקצועיות או אפילו לימודים אקדמיים ולא עובדים במקצוע שאותו הם למדו.

גל יעקבי: לכן יש כל מיני כלים מגוונים שאנחנו מפעילים בתוך התכנית שלנו.

גל יעקבי: מי שלצורך העניין עשה תואר ולא עובד במקצוע שאותו הוא למד, אין מה לעשות לו הכשרה מקצועית ואין מה לשלוח אותו, וזה חלק מהמשתתפים שמגיעים אלינו לתכנית.

גל יעקבי: לכן הנושא הזה של הכשרה מקצועית לא מתאים ל-100% מהמשתתפים בתכנית.

גל יעקבי: לגבי השאלה האחרונה ששאלת, לגבי כמות המשתתפים, ה-1,520 זה המשתתפים הנוכחיים, אנחנו הגענו לפריסה מלאה של 100% בתכנית רק בחצי השנה האחרונה ולכן יש לנו עוד שנתיים לתכנית לפחות במתכונת הנוכחית, אנחנו מאמינים שלכל הפחות נכפיל את המספר של המשתתפים בתכנית.

גל יעקבי: ברור שזה לא מכסה את כל בני הקהילה, זה גם לא צריך לכסות את כל בני הקהילה אבל מול טלל אנחנו באמת מדברים על איך אנחנו יכולים להגדיל את המספרים האלה ולהגיע ליותר אנשים.

גל יעקבי: צריך גם להגיד, זרוע העבודה עושה עוד פעולות שקשורות להכשרה מקצועית שהם לא חלק מהתכנית.

גל יעקבי: דיברנו קודם על משרד החינוך שאנשים צריכים לצרוך שירותים בתוך הקהילה באופן כללי.

גל יעקבי: זה נכון לגבי עולם העבודה גם כן.

גל יעקבי: יש כל מיני תכניות, אולי פחות תפורות, אולי פחות נדיבות מבחינת השירותים שניתנים, אבל יש גם פעולות שאפשר לתת בקהילה ומשתתפים יכולים ללכת לשירות התעסוקה ולקבל שירותים, יכולים ללכת למרכזי הזדמנות, למרכזי צעירים ולקבל כל מיני פעולות וכלים שקשורים לתעסוקה.

גל יעקבי: אנחנו מדברים רק על המספרים שראינו בתכנית שלנו שאנחנו מנהלים במסגרת התכנית הזאת.

אברהם נגוסה: יש שאלה מהממ"מ.

אברהם נגוסה: תעני גם לגבי התקציב.

גל יעקבי: אני לא מכירה את המספר הזה, אני יכולה לדון על זה עם אלירן או עם טלל, ה-1 מיליון שקל שהוחזר לא מוכר לי.

טלל דולב: לא הוחזר 1 מיליון שקל, הוחזר 116,000 שקל.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: תשאלי את השאלה.

נורית יכימוביץ': אני חוקרת במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

נורית יכימוביץ': הייתי שמחה אם טלל גם תשמע את השאלה כי זו שאלה מהתחום המתכלל.

נורית יכימוביץ': בקשר לממשק או לפיצול בדרך בין הכשרה מקצועית לבין השכלה אקדמית.

נורית יכימוביץ': האם מישהו שמחפש את דרכו המקצועית כרגע, נחשף גם לאופציות המקצועיות וגם לאופציות אקדמיות באותה מידה.

גל יעקבי: איזה כיף ששאלת את השאלה הזאת.

טלל דולב: איך היא הרימה לנו להנחתה.

טלל דולב: את רוצה לענות או שאני?

גל יעקבי: בשמחה.

גל יעקבי: עשינו שתי פגישות עד כה של התכנית שלנו יחד עם התכנית הישגים ובנינו מתווה למשתתף שמגיע למרכז צעירים, מה התהליך שנעשה איתו, אם הוא מעוניין להגיע להכשרה מקצועית מראש, ישר הולך לתכנית הישגים, להכוון להשכלה גבוהה.

גל יעקבי: אם הוא לא יודע מה הוא רוצה, והוא רוצה להגיע לתכנית שלנו, הוא מגיע לתכנית שלנו ובמידה ובמהלך הדרך אנחנו מגלים שהאדם מעוניין בהכשרה מקצועית, שני הרכזים נפגשים יחד עם המשתתף ומחליטים באיזה מהתכניות הוא מקבל סל שירותים נדיב יותר ונכון יותר לטובת המקצוע הספציפי שאותו הוא רוצה ללמוד ומחליטים ביחד לאן המשתתף הזה הולך.

נורית יכימוביץ': תודה.

אברהם נגוסה: אני חייב לעבור למשרד הכלכלה והתעשייה.

אברהם נגוסה: תנסי לדבר בתמצית.

הדר וינטר גולן: אני ממשרד הכלכלה.

הדר וינטר גולן: אני אשלים את הצד השני שגל דיברה עליו.

הדר וינטר גולן: כשבנינו את התכנית מצאנו באמת פערי שכר גדולים של יוצאי אתיופיה ולכן הדגש שלנו לא היה באמת רק להכניס לשוק העבודה אלא ליצור משרות איכותיות בשכר גבוה, שיהוו קטר.

הדר וינטר גולן: אחד הדברים ששמנו עליו דגש היה יזמות, זה עלה בצורה מאוד חזקה משיתוף הציבור שעשינו ואני אתייחס כאן לשני דברים שאנחנו עושים במסגרת התכנית.

הדר וינטר גולן: הראשון זה ליווי של עסקים קטנים ובינוניים של יזמים ובעלי עסקים, צריך לומר שעד התכנית בעצם מרבית היזמים קיבלו סיוע ממשרד העליה והקליטה ולמעשה בזמן ההקמה, התחלנו להקים את התכנית כבר בשנת 2016, שמנו דגש על שיווק כדי שידעו שיכולים לבוא אלינו, יש לנו רכזים שעובדים בשטח ויוצרים הרבה קשרים, גם עם עמותות, גם עם רשויות מקומיות, גם עושים כנסים כדי להציג את הכלים.

הדר וינטר גולן: אנחנו הצבנו יעד לסייע ל-100 יזמים ובעלי עסקים בשנה, עברנו אותו בצורה משמעותית, סך הכל בשנתיים האחרונות אנחנו עומדים על בערך 150% גם בכמות המשתתפים וגם תקציבית.

הדר וינטר גולן: השנה הייתה לנו הצלחה שלא היה קל להגיע אליה בהקשר של תימרוץ מעסיקים להעסיק יוצאי אתיופיה בשכר גבוה ובמשרות איכותיות, במקצה שעשינו בשנת 2017 בעצם אנחנו החלטנו לתת סיוע עבור 83 משרות.

הדר וינטר גולן: צריך להסביר קצת את המספרים, הצבנו יעד של 100 ואנחנו עומדים על 83, אבל למעשה זו הצלחה יתרה מכיוון שהשכר שהוצע היה שכר גבוה מזה שאנחנו הצבנו כמינימלי.

הדר וינטר גולן: אפשר לראות את זה גם בתקציב שאנחנו מקצים שהוא גבוה ממה שתכננו ומבחינתנו זו הצלחה מאוד מאוד גדולה.

הדר וינטר גולן: זה בהקשר של ההצלחות.

הדר וינטר גולן: אני אציג גם אתגר שרציתי לדבר עליו, האתגר שלנו הוא ליצור את החיבור בין אותם מעסיקים שאנחנו רוצים שיעסיקו במשרות איכותיות ובשכר גבוה ובין אותם עובדים שהם עובדים חדשים, זה כמובן לא עובד שנמצא במקום תעסוקה, זה רק עבור משרות חדשות.

הדר וינטר גולן: אז אנחנו עובדים על זה גם עם הצוות של טלל וגם נפגשנו עם עמותות ועם נציגי ציבור, איך אנחנו יוצרים בצורה טובה את הקישור הזה כדי שבאמת נצליח לעמוד ביישום של התכנית.

אברהם נגוסה: לא ברור לי פה, אנחנו יודעים שהשר ערך כינוס בקרית אונו, השתתפתי בו, הוא הכריז על 10 מיליון שקל לעידוד יזמים בקרב יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: זה נעשה ב-2017.

הדר וינטר גולן: בספטמבר.

הדר וינטר גולן: נכון.

אברהם נגוסה: אני רואה פה סיוע ל-100 יזמים ובעלי עסקים בשנה, בעלות של 0.88 מיליון ₪.

אברהם נגוסה: והיעד, מה שציינתם פה, התוצאה – סיוע ל-169 יזמים ובעלי עסקים ב-2017 בעלות של 1.1 מיליון ₪.

אברהם נגוסה: את אומרת לי שמתוך 10 מיליון רק 1.1 מיליון ניצלתם ל-169 יזמים?

אברהם נגוסה: זה מה שאת אומרת בדיווח?

הדר וינטר גולן: לא, צריך להבחין.

הדר וינטר גולן: מה שהצגתי פה זו הפעילות של מערך המעוף שזה בעצם סניפי השטח שמלווים יזמים ובעלי עסקים.

הדר וינטר גולן: אתה מדבר על קרן שבאמת גם מופעלת על ידי הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים שהוקמה - - -

אברהם נגוסה: לא, אני לא נכנסתי - - -

הדר וינטר גולן: אני רק אומרת שהסכומים שאתה רואה פה הם לא נגזרים מהסכום של ה-10 מיליון שאתה מדבר עליו, אלה סכומים אחרים.

הדר וינטר גולן: בעצם ה-10 מיליון זו קרן שתפעל במשך חמש שנים, כלומר אנחנו עומדים על קצת יותר מחצי שנה של הפעילות שלה וגם שם, זה לא שהסכומים, אנחנו לא עברנו את המיליונים, אבל זה גם משהו שאנחנו מאמינים - - -

אברהם נגוסה: כמה נוצל?

אברהם נגוסה: כמה יזמים קיבלו?

הדר וינטר גולן: קיבלו, אושרו שבע בקשות בהיקף של קצת יותר מחצי מיליון שקלים עד אפריל, אבל אנחנו מאמינים שזה משהו באמת שילך ויגדל, זה רק הושק וזה יהיה על פני חמש שנים.

הדר וינטר גולן: אבל זו פעילות שהיא נפרדת מהפעילות שמוצגת כאן.

אברהם נגוסה: איך אתם מפרסמים את זה לאנשי הקהילה היזמים כדי שיבואו ויבקשו או יגישו את הבקשה?

הדר וינטר גולן: בכמה דרכים.

הדר וינטר גולן: קודם כל גם באמצעות סניפי המעוף שפזורים בכל רחבי הארץ, הם לא ייעודיים ליוצאי אתיופיה אבל הקרן משווקת שם.

הדר וינטר גולן: מעבר לזה, הקרן פועלת בשיתוף פעולה גם עם קורקט וגם עם איפלה שהם אחראים בין היתר על השיווק של הקרן יחד איתנו.

הדר וינטר גולן: אני מקווה שעוד חצי שנה, אולי אפילו שנה נראה שהפעילות תגדל, אבל זה לחלוטין עדיין בשלב השיווק שלה וראשית צעדיה בחצי השנה הזאת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נעבור למשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

אברהם נגוסה: בבקשה בקיצור.

דפני מושיוב: בגדול התכנית פועלת, אנחנו אבל היום מסתכלים באמת גם על המדיניות בראיית הרוחב וראייה של היום שאחרי התכנית, איך הדברים ישתנו וישתפרו לאורך הדרך.

דפני מושיוב: אני חושבת שהאתגר הגדול שלנו זה באמת להגיע למצב שבו יוצאי אתיופיה יהיו במרכיבים האחוזיים בדומה לכלל האוכלוסייה, אנחנו דואגים בעיקר להפחית את מספר הרשומים בשירותי הרווחה ולאורך השנים התהליך הזה פועל.

דפני מושיוב: אנחנו בצעד עם הרבה מאוד דאגה התייחסנו לנושא של ההוצאה של ילדים יוצאי אתיופיה, שזה אחד האתגרים הגדולים שלנו והתחלנו בפגישות גם עם הרשויות, גם עם איסוף הנתונים ואנחנו מתחילים בתהליך של למידה עם הרשויות כדי לבחון יותר לעומק, להבין מה קורה, לתת יותר כלים רחבים יותר כדי באמת לעשות שינוי ולעקוב אחרי הנתונים האלה בשנים הבאות ובכלל.

דפני מושיוב: אנחנו עובדים מאוד בנושא של שילוב המשפחות שיש להן סוג של בעיה בתוך המסגרות האוניברסליות.

דפני מושיוב: דוגמה, אחד הדברים שמהווה עבורנו אתגר זה שילוב של משפחות בתחנות לטיפול משפחתי.

דפני מושיוב: אחד הדברים שאנחנו רואים זה שיש מיעוט של עובדים סוציאליים שהתמחו ויש להם את ההסמכה לטיפול משפחתי זוגי ביחד עם משרד העבודה בקטע הזה.

דפני מושיוב: זאת אומרת הזרוע השנייה.

דפני מושיוב: אנחנו כנראה ניתן מלגות לאנשים שיירשמו לטיפול משפחתי כי הלימוד הזה הוא לימוד יקר ואנחנו חושבים שחשוב לתת חלק מהמלגה כדי שאנשים יוכלו ללמוד ובסופו של דבר להשתלב בתחנות לטיפול ויוכלו לתת את הטיפול למי שחושב ורוצה לקבל אותו.

דפני מושיוב: בדרך הזאת נראה שתהיה גם עליה בשנים הקרובות בתפקידי איכות בתחום העבודה הסוציאלית של עובדים יוצאי אתיופיה.

דפני מושיוב: לשאלתך לגבי הניצול התקציבי, אחד הדברים זה שבאמת 2017 הייתה - - -

אברהם נגוסה: 37%.

דפני מושיוב: לא בוצע, אבל ה-63% כן בוצע.

דפני מושיוב: מתוך העובדה שאתה יודע שלוקח זמן להגיע למשפחות, ליצור את האמון, להבנות את תהליך ההתערבות, זה לוקח זמן.

דפני מושיוב: זו הייתה שנה של התארגנות.

אברהם נגוסה: הבנתי אבל מה עשיתם כדי שלא נאבד את ה-7 מיליון שקל.

דפני מושיוב: זה בעודף מחויב, זה חזר.

אברהם נגוסה: הגשתם את הבקשה לאוצר וזה מסודר?

דפני מושיוב: כן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נעבור למשרד החינוך.

אברהם נגוסה: בבקשה.

עירית בירן: אנחנו נדבר בשתיים, אני מדברת על המינהל הפדגוגי ואחר כך גילי דנה תדבר על הנוער והצעירים.

עירית בירן: הנושא הראשון שאנחנו רצינו להביא ולציין אותו הוא נושא של המצטיינים והמחוננים.

עירית בירן: אנחנו במאמץ מאוד מרוכז הצלחנו להגדיל בכל התכניות של מחוננים ומצטיינים שיש לנו בארץ את כמות בני הקהילה המשתתפים, בעבודה מרוכזת מול מנהלי בתי ספר, לקבל נתונים, מול ההורים לשכנע אותם לשלוח את הילדים, להביא את הילדים.

עירית בירן: אנחנו רואים שעברנו את היעד שהצבנו לתכנית לארבע השנים האלה ואנחנו נצטרך לשנה הבאה לקבוע יעד חדש יותר גבוה, כי בעצם אנחנו רוצים להגיע למצב שאנחנו באמת עומדים, אם הצלחנו בשנתיים להגיע למה שהגענו, לעלות למספרים יותר גבוהים וזה היה מאוד חשוב לציין את זה, זו ממש קפיצה יפה.

אברהם נגוסה: 1,770 משתתפים?

עירית בירן: הם משתתפים, הם מגיעים, אנחנו עוקבים לראות שהם באמת מגיעים.

עירית בירן: לא שהגיעו פעם-פעמיים אלא שלכל שבוע הם מגיעים לפגישות כפי שמתוכנן, ויש מעקב.

עירית בירן: לקחנו מישהי שעושה עבודת מעקב ארצית, היא בודקת מול הישובים.

עירית בירן: זאת אחת התכניות למשל שקשה לרשויות לדעת כי בעצם הרחבנו תכניות לכולם ואז הם לא יודעים אם זו תכנית של החלטת הממשלה או לא, הם יודעים שבישוב יש עוד קבוצות.

עירית בירן: הרעיון הוא שזה אינטגרטיבי, זה מעורב, אין קבוצות נפרדות, זה חלק מהעסק ואז יכול להיות שקבוצה אחת עובדת עם עשרה ילדים וקבוצה אחרת עובדת עם שלושה ילדים, אבל הרעיון הוא שבכל הקבוצות איפה שהילדים חיים ואיפה שהם לומדים, לשם לגייס אותם, לשם לעשות עבודה וטיפוח המצוינות.

דנה גורדון שושני: איך נקראת התכנית?

עירית בירן: זה מספר תכניות, זה קשור לנושא של מצוינות ומחוננים.

עירית בירן: זה אגף אצלנו במשרד והוא לקח את זה כמשימה ויש לנו הצלחות מאוד יפות.

עירית בירן: כתובות שם שמות התכניות השונות.

אברהם נגוסה: תסבירי את הגרף.

אברהם נגוסה: עליה במספר - - -

עירית בירן: הגרף הראשוני זה מה ששמנו בהחלטת הממשלה.

עירית בירן: זה מה שישבנו אז בהחלטת הממשלה.

עירית בירן: שמנו את - - -

דנה גורדון שושני: באיזה גילאים?

עירית בירן: זה מא'-יב'.

עירית בירן: כל התכניות את רואה שמופיעות כולן שם.

אברהם נגוסה: היעד שלהם זה 1,720.

עירית בירן: שמנו להשנה 1,187 תלמידים לשנת הלימודים הזאת, הגענו למעל היעד ושמנו לשנה האחרונה 1,500 תלמידים אבל אנחנו נגיע ליותר.

עירית בירן: מי שרוצה לראות איזה תכניות, זה כתוב.

עירית בירן: הנושא הבא הוא נושא הבגרויות, זה קצת עמוס אבל אני אסביר.

עירית בירן: אנחנו שמנו כיעד לסגור את הפער בין הזכאות לבגרות והזכאות האיכותית לבגרות לדוברי עברית.

עירית בירן: זאת אומרת הפרדנו בין הנתונים שיש לנו שהם כלל ילדי ישראל כי יש לנו כל מיני קבוצות, אלא אמרנו שהם צריכים להיות דומים לדוברי עברית ומה שזיהינו שאנחנו התקדמנו מאוד יפה השנה לעומת שנה שעברה ולפני שנתיים אבל יש לנו פער עד סוף התכנית כרגע בין הקבוצה של דוברי עברית בסביבות 10%, אנחנו מקווים שבשלוש השנים הקרובות, אם האוצר ייתן לנו את הכסף מלא, שאנחנו בשלוש השנים הקרובות נגיע למעבר לסגירה לראות שבאמת אנחנו רואים את הילדים.

עירית בירן: אנחנו בעבודה ממוקדת בית ספר עם חידוד האחריות על מנהלי בתי הספר.

עירית בירן: חלק מהמנהלים היו רגילים שהתכניות המלוות הן אחראיות לתוצאות, אנחנו עכשיו עובדים ואומרים הצוות אחראי, בית ספר אחראי בשוטף שלו והתכניות הנוספות הן רק לתת עוד כתף ועוד עידוד ועוד עזרה.

עירית בירן: אנחנו רואים שזה עובד, אנחנו חושבים שאם הצלחנו כאן, אנחנו נעשה מאמץ מאוד דומה ונדווח על זה בהמשך.

עירית בירן: גם בחינוך היסודי מול המיצ"בים ששם אנחנו גם נצטרך לעבוד פר בית ספר.

עירית בירן: מנהל יקבל את הנתונים ונצטרך לעקוב ברמה פרטנית, אני מקווה שיהיו לנו תוצאות יפות כמו שיש לנו כאן שהשגנו.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול, העניין של החינוך לתפוס את הילדים בגיל צעיר, ביסודי, לבנות ולחזק אותם מבחינה פדגוגית זה יחסוך לנו כסף להשקיע בתיכון ובביניים.

אברהם נגוסה: האם התכנית הזאת נותנת דגש ביסודי?

עירית בירן: התכנית גם עושה, בתכנית הזאת יש לנו גם עבודה ממוקדת ביסודי, אנחנו זיהינו בסך הכל 200 בתי ספר שבהם יש קבוצות גדולות של ילדים.

עירית בירן: הסתכלנו על כל בית ספר שיש בו מעל 20 תלמידים בני הקהילה שלומדים בו.

עירית בירן: אנחנו בכוונה מסתכלים, אנחנו רוצים שבית הספר ייקח אחריות מלאה וייתן להם את המקום הטוב ביותר בתוך בית הספר.

עירית בירן: זה חלק מהעבודה מול המנהלים, נציג את זה בהמשך.

עירית בירן: זה תהליך, אנחנו עוד לא ראינו תוצאות במיצ"ב של שנה שעברה.

עירית בירן: המיצ"ב של השנה נעשה החודש.

עירית בירן: אנחנו נצטרך לדווח לכם בהמשך אבל אנחנו מנסים לעבוד מאוד ממוקד פר בית ספר ששם צוות בית הספר ייקח אחריות על התהליך.

עירית בירן: יש בתי ספר שצריך לטפל בכל בית הספר.

עירית בירן: כל בית הספר יש מקומות שכל בית ספר הנתונים שלו חלשים - --

אברהם נגוסה: קידום הנוער זה בתחום שלך?

עירית בירן: כן.

עירית בירן: אני תיכף אדבר על זה.

אברהם נגוסה: ראיתי, אתה רוצה לשאול אחרי שהיא תסיים?

דן פוטרמן: זה מתייחס למה שאמרת עכשיו לגבי היסודי.

דן פוטרמן: אני מנכ"ל מרכז ישראלי לחדשנות בחינוך.

דן פוטרמן: קודם כל אני רוצה לברך על השותפות ההדוקה עם משרד החינוך.

דן פוטרמן: אנחנו פועלים ב-23 בתי ספר בשותפות מלאה, עם תכנית שמקיימת פדגוגיה ממוקדת והפדגוגיה נחוצה ביותר לתלמידים בני העדה האתיופית.

דן פוטרמן: תכנית הוליסטית מקיפה שמשקיעה להתמודד עם חסכים בשפה וכישורי לומד ואנחנו בניגוד למה שנאמר כאן שבודקים את בתי הספר שמיישמים את התכנית שלנו במלואה, אנחנו רואים התקדמות נורא מרשימה בציוני המיצ"ב.

דן פוטרמן: לצערי המגבלה של תקציב מונעת מאתנו להגיע ליותר בתי ספר.

דן פוטרמן: אם כן, יש תכנית שמצליחה, תכנית שמקיפה ומהניסיון הרב שאנחנו יודעים, לבוא לבית ספר להגיד להם לקחת אחריות, אבל בבית הספר לא יודעים איך לקדם את התלמידים האלה וזה לא מספיק, צריכים להביא את הכלים, צריכים להביא את המשאבים, צריכים להביא את התמיכה המקצועית כדי להשיג את היעד הזה.

דן פוטרמן: אני אוסיף שהוצאנו עכשיו ספר עם ידיעות ספרים ש-30% מהסיפורים כאן נכתבו על ידי תלמידים בני העדה האתיופית.

דן פוטרמן: זה עוד סוג של העצמה של תלמידים והורים.

דן פוטרמן: יש תכנית שמצליחה ואנחנו שנים מבקשים שירחיבו את התקציבים ובמקום זה רוצים לדלל את התקציבים.

אברהם נגוסה: תתייחס מה - - -

דן פוטרמן: שאלת על מצ'ינג - - -

אברהם נגוסה: גם הם מביאים את ה-50%.

דן פוטרמן: אנחנו מביאים 75%.

דן פוטרמן: כל שקל שהמשרד שם, אנחנו מביאים 3 שקלים.

עירית בירן: מה שלא אמרת שהתכנית גם נותנת ליווי ארגוני למנהלי בתי הספר להסתכל על 100% הילדים ולא רק בני הקהילה, כך שהיא תכנית שעומדת בקריטריונים שלנו.

עירית בירן: נכון שהתורמים שלך רואים את בני הקהילה אבל אנחנו רואים את כל בית הספר וראינו שבבית הספר גם ילדים שהם לא בני הקהילה התקדמו.

עירית בירן: זה חשוב להגיד.

דן פוטרמן: התכנית שלנו משולבת לקדם את כל התלמידים.

דן פוטרמן: תמיד הייתה משולבת, תמיד - - -

עירית בירן: אנחנו מסתכלים ואנחנו אומרים, יש בתי ספר שמלווים כבר שש שנים, שבע שנים, יש תהליך לעשות הסטה, ברור לנו שצריך להכשיר את המורים מחדש, צריך לתת כלים לבתי הספר, צריך לתת משאבים.

עירית בירן: אנחנו חושבים שיש בבתי הספר היסודיים היום משאבים, השאלה היא איך מנצלים אותם וחלק מהעבודה שאנחנו עושים ונעשה גם בשנים הקרובות, לחדד את הניצול היותר אפקטיבי של המשאבים.

אברהם נגוסה: מה אפשר לעשות כדי שלמשל התכנית שלהם במקום שתהיה רק ב-23 בתי ספר, שתהיה ב-40 בתי ספר?

עירית בירן: התכנית שלהם, הבעיה הייתה שהיא מחייבת אותנו להכניס משרות נוספות לתוך בתי הספר - - -

אברהם נגוסה: אבל יש 75% השתתפות.

עירית בירן: אבל הם לא מכניסים.

עירית בירן: אנחנו משלמים את השכר של אותה מורה שמביאים מבחוץ ומכניסים אותה לאמן את המורות של בית הספר.

עירית בירן: זה בעייתי מבחינה ארגונית למשרד החינוך, איפה שאנחנו עובדים נצטרך לראות איך אנחנו עושים איתם תכנית שהיא קצת פחות שמה נטל, כי בטווח הארוך בעצם זה אומר שמשרד החינוך אחרי שלוש שנים מחויב למורה כזאת לעולמי עד, עד שהיא תצא לפנסיה.

עירית בירן: זה משהו שצריך להסתכל עליו, לראות ארגונית מה עושים, אנחנו יחד איתם בדיבור.

עירית בירן: עוד לא מצאנו פתרון ואני מקווה שלקראת השנה הבאה נוכל להציג פתרונות משותפים כי אנחנו חושבים שזו שותפות נכונה, טובה, נותנת כלים וכן הלאה.

עירית בירן: קידום נוער – קודם כל אני רוצה להגיד שגם בקידום נוער הייתה לנו בעיה עם הדיווח של הרשויות, שחלק מהרשויות אמרו שהם לא רואים את המשאבים.

עירית בירן: אנחנו עשינו תהליך, שמנו משאבים לאנשים עם תארים אקדמיים בני הקהילה כדי שיעבדו בתוך יחידות קידום נוער אבל לא חייבנו אותם לעבוד דווקא עם הילדים בני הקהילה.

עירית בירן: מבחינתנו עובד קידום נוער שהוא בן הקהילה שיעבוד עם כל מי שבשכונה שנתנו לו או במשימה שנתנו לו, אנחנו לא רוצים שיהיה עובד קידום נוער לילדים בני הקהילה.

עירית בירן: אנחנו רוצים שעובד קידום נוער יעבוד עם כל קבוצה שתינתן לו ושהם יעבדו מעורב, לכן יש קושי עם הרשויות להסתכל על זה יותר מסודר.

עירית בירן: אבל כן אני רוצה לציין שיש לנו שלושה מנהלי יחידות קידום נוער.

עירית בירן: בלי התערבות שלנו, בלי התכנית החדשה והחלטת הממשלה, שפשוט הלכו למכרזים וקיבלו.

עירית בירן: זאת אומרת שהרעיון הזה של לדחוף אנשים בהתחלה להיכנס בתקן של עובד קידום נוער או בתוך המערכת ואחר כך הוא הולך להיות מנהל יחידה היא נכונה, אנחנו רוצים לראות בני קהילה בתפקידי ניהול וזה אחד המקומות שכבר יש לנו פירות, חשוב להגיד את זה.

עירית בירן: מבחינת ילדים נושרים –אנחנו מטפלים השנה ב-230 ילדים נושרים דרך קידום נוער.

עירית בירן: רוב הילדים המטופלים, בסביבות 800 ילדים מטופלים, הם לומדים בבית ספר, שייכים לבית ספר אבל יש להם בעיות כאלה ואחרות שהחלטנו שהם כן ייכנסו לתכניות העצמה או תכניות אחרות של קידום נוער.

עירית בירן: עוד פעם, הם עובדים בקבוצות אינטגרטיביות, לא נפרדות עם תכניות נפרדות.

עירית בירן: יש גם כמו שקידום נוער - - -

אברהם נגוסה: תתמצתי כי הזמן שלנו רץ.

אברהם נגוסה: הנושא כל כך חשוב ודורש זמן.

עירית בירן: הוא חשוב, אני עוד פעם אומרת, אפשר לבוא - - -

אברהם נגוסה: לא, אנחנו נעשה המשך.

עירית בירן: אני מעבירה את זה לגילי דנה בבקשה.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: בקיצור בעניין הזה, למה רק חצי מהתכניות מיושמות.

גילת דנה: אדוני היושב ראש, אני מוטרדת מאוד מהנתונים שאתה מציג, לא ברור לי מה מקורם.

אברהם נגוסה: הלוואי שאני טועה.

גילת דנה: אני חושבת, אני מעיזה לומר שהנתונים שבידיי והתמונה של המציאות העכשווית רחוקה מאוד, וטלל ואנשיה יחד איתנו לאורך כל הדרך.

נורית יכימוביץ': אלה נתונים בקבצי אקסל שקיבלנו מצוות המעקב.

טלל דולב: שחצי מהנתונים - - - לא מיושמים?

טלל דולב: לא, זה לא יכול להיות כי זה לא היה אף פעם.

גילת דנה: זה לא מתאים גם לשנים עברו.

אברהם נגוסה: תעדכני אותנו מה שמדויק.

גילת דנה: אנחנו תמיד הולכים על ארבעה עוגנים על פי רצף גילאים, כל אחד מהם נבחר כמקום שיכול לתת העצמה אישית, התפתחות אישית ומוביליות בחברה הישראלית.

גילת דנה: נתחיל מהגיל הצעיר, מ"מפתחות", אנחנו מאוד גאים ואני יודעת שיש הדים מאוד טובים, מתכנית מפתחות שמעולם לא השתתפו כל כך הרבה בני העדה בחוגים אחרי צהריים, בחוגים איכותיים.

גילת דנה: אנחנו מתקרבים ל-100% מיצוי השוברים ויש בקשה של ההורים וילדיהם, זה א'-ד', לעלות ל-ה'.

גילת דנה: לעלות גם לאורך וגם להרחיב.

גילת דנה: זה לגבי "מפתחות".

אברהם נגוסה: לדעתך כמה אחוז מהתכנית מיושם?

גילת דנה: אז ככה, התבקשנו לעשות הכל בשקף אחד.

גילת דנה: הוקצו לנו 3,925 שוברים לפי התקציב.

אברהם נגוסה: לפי התכנית צריך לשלב 4,000.

גילת דנה: נכון הנה 3,920.

גילת דנה: משולבים 3,880.

גילת דנה: זה הרבה מעל 90%, קרוב ל-100%.

גילת דנה: אתה יודע, יש ילד שנושר, אנחנו עוקבים אחרי כולם ועוד מעט יהיה לנו סקר חיצוני של שביעות רצון.

גילת דנה: מהשטח עולה שביעות רצון מאוד גבוהה.

אברהם נגוסה: לתכנית של ארבע שנים אתם כמעט הגעתם.

גילת דנה: בשנה הבאה אנחנו עולים ל-5,000 כי נוסיף את כיתות ה'.

אברהם נגוסה: כדי להגיע ל-8,000.

גילת דנה: לא, מ-4,000 נעלה ל-5,000 כי עוד שכבה מתווספת, על פי דרישת הציבור.

גילת דנה: אחר כך נבדוק את ז.

גילת דנה: הלאה.

גילת דנה: אמרתי שסקר שביעות רצון יצטרף בקרוב במהלך יוני.

גילת דנה: לגבי תנועות הנוער, מאז שאושרה התקנה יש עליה מאוד משמעותית מ-6,000 חבר'ה ל-8,000 חבר'ה בתנועות הנוער.

גילת דנה: כידוע בארגוני הנוער לא אושרה בינתיים התקנה ואין גם גידול משמעותי.

גילת דנה: בהכנה לשירות משמעותי יש לנו פעילות בית ספרית וחוץ בית ספרית, גם נציגת צה"ל נמצאת פה והיא תדבר על הדברים, וגם על ההשפעה המאוד משמעותית על צמצום הנשירה מצה"ל.

גילת דנה: נשאיר לצה"ל לדבר על זה.

גילת דנה: התרומה שלנו היא פעילות בית ספרית ב-110 בתי ספר מתוך 147 בתי ספר שהם עתירי יוצאי אתיופיה.

גילת דנה: חלק מבתי הספר המנהל אומר "אני עושה מספיק, לא מבקש גם עזרה שלכם ממשרד החינוך" וב-50 שכונות אחר הצהריים כשמדובר ב"זינוק בעליה" וב"אחריי" ובתכניות נוספות.

גילת דנה: לגבי המלגות לשנת יג' שזאת פריצת דרך נהדרת שעדיין לא תפסה בקהילה ואנחנו מאוד רוצים לשווק אותה גם באמצעות נציגי הקהילה שנמצאים פה, אנחנו יודעים שההשתתפות בשנת יג', בשנת שירות או בקד"צ מאוד מחזקת ומעצימה אישית את כל ילדי ישראל, לאחרונה זה הוזכר בהקשר לאסון הטראגי שחווינו עם המכינה בדרום.

גילת דנה: מיעוט יוצאי אתיופיה נמצאים במכינות ובשנת שירות, לכן רצינו להוריד את הבלם הכלכלי ולתת דמי כיס גבוהים ולתמרץ את המכינות לקבל יוצאי אתיופיה, ואכן בשנה שעברה התחלנו והגענו ל-308 מלגות שחולקו והשנה עלינו ל-380.

גילת דנה: זה מאוד יפה ועדיין לא מספק.

גילת דנה: אני מבקשת לצאת בשופר בעניין הזה.

גילת דנה: אנחנו מפעילים את מנהלי בתי הספר שיספרו וידברו עם השמיניסטים, מפעילים את מנהלי יחידות הנוער, כנ"ל, שידברו עם בוגרי בתי הספר ויעודדו אותם.

גילת דנה: מאפשרים למכינות ושנות שירות להיכנס לבתי הספר לשווק את עצמם ולהודיע ולבשר שיש מלגות ליוצאי העדה.

גילת דנה: כי להחזיק ילד או ילדה במכינה, זה הוצאה להורים.

גילת דנה: זה לא פשוט, זה לא המדינה.

אברהם נגוסה: תודה.

נורית יכימוביץ': משפט אחד לפרוטוקול בקשר לנתונים שנאמרו כאן.

נורית יכימוביץ': הבנו מה מקור המחלוקת, מסתבר שבין תכניות חינוך חברה ונוער יש מספר גדול יחסית של תכניות שהן בסטטוס של "לא אותר ברשות", המשמעות היא שאיש הקשר ברשות לא יודע אם התכנית נערכת או לא נערכת וצריך להחליט איך מתייחסים לתכניות האלה, האם זה נחשב ל"נערך" או "לא נערך".

אברהם נגוסה: זו אי ההבנה.

אברהם נגוסה: אני מתלבט מה לעשות כי אנחנו ב-11:00 חייבים לסיים את הדיון, כיוון שיש מליאה.

אברהם נגוסה: יש תכניות שעדיין לא שמענו, מצה"ל, משרד הביטחון, משרד הבריאות ומשרד השיכון, כמובן המל"ג.

אברהם נגוסה: גם מנציבות שירות המדינה.

אברהם נגוסה: לא נצליח לשמוע את כולם, לכן אני רוצה שנציגי צה"ל ידברו, כיוון שהעליתי שאלה.

פנטהון אספה דוויט: אדוני אפשר הערה?

פנטהון אספה דוויט: בחצי דקה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

פנטהון אספה דוויט: הסתכלתי גם על התקציבים ועל הביצוע.

פנטהון אספה דוויט: קודם כל אנחנו מקבלים נתונים מספריים של משתתפים בתכניות של יוצאי אתיופיה, לפחות מה שאני רואה, כמה מתוך המשתתפים הם יוצאי אתיופיה.

פנטהון אספה דוויט: לגבי התקציבים, אני רואה הרבה תקציבים שלא נוצלו.

פנטהון אספה דוויט: אני חושב שיש תכניות שיוצאי אתיופיה מריצים אותם כמו הכנה לצה"ל, תיגבור לימודים, והם לא מתוקצבים, מחפשים תקציב ולא מקבלים את זה.

פנטהון אספה דוויט: חבל שאותם צעירים יכולים לנצל את התקציבים האלה ולא מופנים לתכניות מסוימות כי מישהו למעלה קובע לאיפה לנתב את התקציבים האלה.

פנטהון אספה דוויט: צריך לעשות חושבים מחדש ולקחת את אותן תכניות שפועלות על ידי יוצאי אתיופיה בשכונות וגם לתקצב אותן על מנת להיטיב עם הקהילה שלנו.

פנטהון אספה דוויט: תודה רבה.

פנטהון אספה דוויט: אני מתנצל, אני צריך לצאת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: זו הערה טובה.

אברהם נגוסה: את רוצה להגיב לזה?

שלומית אבן: לא, אני רק רוצה לומר שאם לא יהיה לנו זמן היום, אנחנו נשמח לפחות לפרוטוקול להגיש התייחסות לדברים ששאלת מכיוון שגם אצלנו לדעתי יש שגיאות.

שלומית אבן: למשל לגבי המגשרים, זה פשוט לא נכון.

שלומית אבן: יש לנו שמונה מגשרים ב-14 מרפאות חדשים, בנוסף לוותיקים.

אברהם נגוסה: שמונה מגשרים?

שלומית אבן: שמונה מגשרים, אני יכולה להגיד לכם בדיוק באילו ישובים.

שלומית אבן: אני מאוד אשמח אם נוכל להתייחס אפילו בכתב ולצרף את זה לפרוטוקול הישיבה.

אברהם נגוסה: אבל הם לא מוכרים?

שלומית אבן: בטח שהם מוכרים.

אברהם נגוסה: זה לא דווח לנו.

שלומית אבן: אני אשמח להגיש את השמות ואת הישובים.

אברהם נגוסה: אז תגישי לטלל.

אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו מטלל.

שלומית אבן: זה חשוב.

שלומית אבן: אנחנו - - - כמעט.

שלומית אבן: נשמח שזה יתוקן.

טלל דולב: אוקיי.

אברהם נגוסה: בבקשה צה"ל.

אברהם נגוסה: לפי הנתונים שקיבלנו זה כמו שאמרתי.

אברהם נגוסה: תסבירי לנו אם אחרת, כמה תכניות - - -

שירה נגר: אני מחטיבת תכנון ומינהל כח אדם.

שירה נגר: אני כן אתייחס בקצרה מפאת הזמן שנותר על ההצלחות שלנו, אנחנו בצה"ל מקפידים ליישם את תכנית הדרך החדשה.

שירה נגר: נסגרו כלל המסגרות המבטלות, ביניהן שלל הקורסים שהיו, המפורסם מבניהם הוא קורס אמיר.

שירה נגר: יש לנו עליה בנתוני איכות, ירידה משמעותית בנשר, אפילו מעבר ליעד שהוצב לנו לעוד שנתיים, כנ"ל גם בקצונה.

שירה נגר: יש לנו עליה של 61.5% למרות שהיעד שהוצב לנו זה עליה של 25% ואנחנו עומדים בזה יפה.

שירה נגר: כן יש לנו אתגרים בהרשמה למסלולי עתודה ו - - - פה יש מאמץ משותף מול משרד בטחון, מול "זינוק בעליה" וכמובן שאנחנו מושפעים גם ממערכת החינוך בהקשר הזה.

שירה נגר: לגבי שאלתך על הישובים הפועלים, יש פה גם את נציג "זינוק בעליה" אבל אני יכולה לומר שכבר פועלים ב-16 ישובים.

אברהם נגוסה: מתוך 19.

שמואל עזרא: אני מנהל תכנית "זינוק בעליה" בעמותת אלומה.

שמואל עזרא: ההיפך הוא הנכון.

שמואל עזרא: אנחנו עובדים ב-16 רשויות, שלוש רשויות שאנחנו לא שם זה בעצם גדרה, יבנה וחולון, כל אחד והסיבה שלו.

שמואל עזרא: זה העדכון.

אברהם נגוסה: אני לא בא בטענה אליכם כי אתם לא מקבלים כסף מהתקציב, אבל זה חשוב שאתם משקיעים בעניין הזה.

שמואל עזרא: אחד העיכובים הוא למשל, בוא ניקח את גדרה, זה בגלל המצ'ינג של הרשות.

אברהם נגוסה: תחליטו ביניכם מי מדבר.

שירה נגר: לגבי ישובים, נראה לי שנכון ש"זינוק בעליה" יתייחסו.

שמואל עזרא: אנחנו כמו שאמרתי עובדים ב-16 רשויות, יש שלוש רשויות שכרגע עוד לא נכנסנו שזה חולון יבנה וגדרה, כאשר בגדרה יש לנו שם בעיה עם מצ'ינג של הרשות.

אברהם נגוסה: כמה משתתפים ב-16 התכניות האלה?

שמואל עזרא: משתתפים עד עכשיו, אנחנו מגיעים לכ-2,300, מספר מדויק אוכל לתת בהמשך.

שמואל עזרא: מבחינת התכנית, התכנית היא ליווי פרטני שהרכז מלווה, מכין אותם לצו הראשון.

אברהם נגוסה: בארבע שכונות, לפי מה שאנחנו רואים פה, לא מבצעים את זה.

אברהם נגוסה: מתוך ה-16 רשויות.

שמואל עזרא: איזה רשויות?

אברהם נגוסה: קיבלנו את הנתונים מהדו"ח.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתשבו עם הצוות והצוות יעביר לנו.

אברהם נגוסה: מה שקיבלנו זו המציאות.

טלל דולב: "קשיי ביצוע" זה שאין רכז ועכשיו מגייסים רכז.

נורית יכימוביץ': קשיי ביצוע משמעותו שהתכנית עדיין לא התחילה, אבל היא בשלבי היערכות.

אברהם נגוסה: אנחנו לא רואים את היעד, אנחנו רואים מה שמבצעים עכשיו.

אברהם נגוסה: יש לנו רק שתי דקות ואני חייב לסכם.

אברהם נגוסה: משפט בבקשה, לא יותר.

מיכל אברה סמואל: משפט אחד.

מיכל אברה סמואל: אני רוצה להתייחס לשני נושאים, אחד – באמת בישובים שהתכניות פועלות, בני הקהילה לא שותפים וזה מחדל מאוד רציני מבחינתי כמי שנמצאת גם כמעט ב-40 ישובים שונים בתכנית הפעילויות שלנו.

מיכל אברה סמואל: הרשויות לא משתפות את בני הקהילה להיות שותפים בהובלה ובהכרה של התכניות וזה משמעותי וחשוב כי בסוף הם צריכים לעודד את הילדים שלהם לצרוך את השירותים שקיימים.

מיכל אברה סמואל: הדבר הנוסף, בנושא של הגישור עשינו גישור בבריאות ששם צריך להשקיע יותר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חייב לסיים.

אברהם נגוסה: משפט אחד בבקשה.

רוני אקלה: המשרדים דיווחו דיווחים שלהם ויש גם את הדיווחים שלנו שאנחנו רואים, לפחות אני רואה ב-31 ישובים, ב79 שכונות של הקהילה האתיופית יש בעיות ואתגרים מאוד קשים ואני חושב שצריך להעלות אותם לדיון.

אברהם נגוסה: אנחנו נקבע דיון בקרוב ונודיע לכל המשרדים וגם לארגונים.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך בדיוק מהיכן שהפסקנו.

אברהם נגוסה: זו הוראת הכנסת, אני לא יכול להמשיך את הדיון מעבר לזמן.

אברהם נגוסה: נקציב לדיון הבא יותר זמן כדי שהוא יהיה מעמיק בכל התכניות האלה.

אברהם נגוסה: אני מתנצל בפני משרדי הממשלה שלא הצליחו להציג היום ובפני הארגונים שבאו להביע את דעתם ולא הצליחו לעשות זאת.

אברהם נגוסה: אני מבטיח שבקרוב נזמן אתכם לדיון המשך ולאחר מכן נסכם את העניין.

אברהם נגוסה: תודה למשתתפים.