ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 609, 2018-05-14 11:00

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת היום 14 במאי 2018, כ"ט באייר תשע"ח.

יעקב מרגי: על סדר היום חינוך מיוחד - בחינת הבדלים בהנחיות משרד החינוך לחינוך המיוחד - בין שנת הלימודים תשע"ח לשנת הלימודים תשע"ט.

יעקב מרגי: רק להזכיר לחברים שהדיון הזה בא בעקבות החששות או אי ההבנה או אי קריאה נכונה של ההנחיות.

יעקב מרגי: אני אומר את הגרסאות, זאת לא דעתי.

יעקב מרגי: החלטתי שמאחר שאני לא רוצה להישען על בינתי קראתי גם את ההנחיות של תשע"ח וגם של תשע"ט.

יעקב מרגי: אני לא הצלחתי להבין חלק מהמושגים והאם יש אחידות או שוני או בגלל שהרקע של הליך החקיקה אנחנו יותר רגישים ויותר דרוכים לכל ניסוח, והחלטתי שיהיה דיון נפרד בסוגיית ההנחיות.

יעקב מרגי: אנחנו נבקש ממשרד החינוך תחילה שיציגו לנו את ההנחיות לתשע"ט אל מול ההנחיות של תשע"ח.

יעקב מרגי: לאחר מכן נפתח דיון.

יעקב מרגי: אם ניווכח שהיו שינויים נדרוש הסברים.

יעקב מרגי: אם ניווכח שלא היו אז קיימנו דיון שהוא לטובת החקיקה והמשך הליך החקיקה.

יעקב מרגי: זה יעזור לנו.

יעקב מרגי: אותי לימדו שללמוד אף פעם זה לא מזיק.

יעקב מרגי: זה תמיד טוב, ולא עובר הזמן.

יעקב מרגי: וכל החיים שלנו זה בית ספר אחד גדול.

יעקב מרגי: התכבדנו שגברת רחלי אברמזון שמלווה אותנו תציג את ההנחיות ותסביר לנו אותן.

רחל אברמזון: שלום לכולם.

רחל אברמזון: לפני שאני מציגה את ההנחיות המתייחסות לתשע"ח ולתשע"ט אני רוצה להזכיר, אדוני היושב-ראש, שנפגשנו בכנסת במהלך חודש אוגוסט פעם אחת בוועדה לביקורת המדינה ופעם שנייה בוועדה בראשותך, בוועדת החינוך.

רחל אברמזון: היו כל מיני לקחים שהיינו צריכים להפיק בעקבות פתיחת לימודים על אי מתן מענה לתלמידים שנמצאו ערב פתיחת שנת הלימודים ללא שיבוץ, וכפי שהתחייבנו נבנתה תכנית היערכות שבעצם נשענת על רוח הדברים והעקרונות שלאורך השנים אנחנו העברנו למחוזות.

יעקב מרגי: המצגת תואמת את ההנחיות בכתב שהוצאתם?

רחל אברמזון: כן.

רחל אברמזון: העקרונות.

רחל אברמזון: אני נותנת לך את העקרונות.

רחל אברמזון: אם יש שם סל גידול טבעי של שעות זה לא צריך - -

יעקב מרגי: לכן קראנו למומחה.

יעקב מרגי: אנחנו לא מכים את המומחה.

רחל אברמזון: אני לא נכנסת עכשיו למושגים, אלא לעקרונות שמובילים את ההנחיה.

יעקב מרגי: אם נצטרך נצלול פנימה.

רחל אברמזון: אין בעיה.

רחל אברמזון: תשע"ח – קודם כול ההנחיה – המשאבים ינוהלו על-ידי המחוז בהלימה לתקציב, למדיניות האגף לחינוך מיוחד ולהנחיותיו.

רחל אברמזון: זה אומר שבכל שנה אנחנו מעבירים את ההקצאות למחוזות.

רחל אברמזון: בסביבות חודש פברואר המחוזות מקבלים את ההנחיות מאתנו כולל את ההקצאה או צפי ההקצאה שעומד לרשותם, וכך עשינו גם השנה.

רחל אברמזון: המחוז אחראי לניהול סל השעות גם ברשמי וגם במוכש"ר.

רחל אברמזון: אני רוצה להגיד שבמכתב שהצגתם היה כתוב ברשמי ובמוכש"ר הלא חרדי, אבל המחוז החרדי מתנהל גם הוא ברשמי ובמוכש"ר.

יעקב מרגי: זה הקפיץ אנשים שלא מבינים כי לחרדי יש מחוז בנפרד.

רחל אברמזון: אז יש לו מכתב משלו.

יעקב מרגי: זה בעייתי שיש לו מכתב משלו כי אם ההנחיה היא לא להפנות את המוכש"ר - -

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: אותו מכתב, רק הוא מופנה למחוז החרדי.

יעקב מרגי: ההבהרה האחרונה חשובה לא פחות.

רויטל לן כהן: אדוני, אבל אף אחד לא ראה מכתב כזה.

יעקב מרגי: רויטל.

רויטל לן כהן: רק שתדע.

יעקב מרגי: רויטל, הנה, אני אומר לך – עד שרחלי לא מסיימת את המצגת אין קריאות ביניים גם כשיהיו תתאפקו, תתכבדו, תרשמו לכם בפתק.

יעקב מרגי: בבקשה.

רחל אברמזון: אני רק רוצה להדגיש, בבקשה, שהמכתב הזה מופנה למנהלי מחוזות.

רחל אברמזון: הוא לא מופץ באמצעי התקשורת וכולי.

יעקב מרגי: לא משנה, אנחנו מדינה שהשקיפות היא - -

רחל אברמזון: מיצוי אפשרויות בחינוך הרגיל לפני הפניה לוועדות מתוקף חוק שילוב והשמה – משהו שאנחנו דיברנו עליו השנה, והשנה הלינו על זה.

רחל אברמזון: אז אני מצטטת מתוך חוק החינוך המיוחד: "בבואה לקבוע השמתו של ילד" – אז היה כתוב: "בעל צרכים מיוחדים", ואנחנו מחליפים ל"עם" – "עם צרכים מיוחדים, תעניק ועדת השמה זכות קדימה להשמתו במוסד חינוך מוכר שאינו מוסד לחינוך מיוחד".

רחל אברמזון: אז אם אני מחדדת את זה אז אני מחדדת את זה.

רחל אברמזון: זה הכול.

יעקב מרגי: לפני החידוד את רוצה להתמקד בזה?

יעקב מרגי: תרחיבי קצת.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים על השתלבות של תלמידים בתוך מערכת החינוך הרגילה.

רחל אברמזון: אנחנו מעודדים את ההשתלבות הזאת.

רחל אברמזון: אנחנו רוצים לראות אותם, ככל שניתן, יושבים בתוך מערכת החינוך הרגילה.

רחל אברמזון: לפעמים זה בכיתות חינוך מיוחד בתוך מוסד רגיל ולפעמים זה בתוך כיתה.

יעקב מרגי: זה שונה מההנחיה שיצאה בתשע"ח?

רחל אברמזון: לא, לא.

יעקב מרגי: אני הבנתי שבגלל שאנחנו בהליך זה הקפיץ בגלל הרגישות.

רחל אברמזון: אז מה שאני רוצה לומר זה שזה קיים בחוק הנוכחי.

רחל אברמזון: אז אם אני צריכה להביא את זה שוב לקדמת הבמה אני אגיד את זה.

יעקב מרגי: לכן ביקשתי שתרחיבי.

רחל אברמזון: אז אני אומרת – זה מצוטט מתוך חוק החינוך המיוחד שנחקק ב-1988.

רחל אברמזון: רחלי אברמזון לא המציאה שום דבר חדש בנושא של מיצוי אפשרויות בחינוך הרגיל.

רחל אברמזון: אופן ניהול פתיחת הכיתות – התייחסות למוגבלות ולרמת תפקוד.

רחל אברמזון: אני מניחה שמה שהקפיץ היום את הביקורת היה המילה "איגום המשאבים".

רחל אברמזון: אז אני אסביר את זה; כי בכל שנה אנחנו אומרים שאופן ניהול פתיחת הכיתות יהיה ביחס לרמת התפקוד.

רחל אברמזון: הפסקנו לדבר רק על ראיית המוגבלות.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים היום גם על רמות תפקוד וגם על סוג המוגבלות.

רחל אברמזון: אז אנחנו מדברים על תהליך פתיחה וסגירה של כיתות בכל שנה.

רחל אברמזון: בכל שנה נסגרות כיתות ונפתחות כיתות.

רחל אברמזון: איש לא הנחה לא לפתוח כיתות חדשות.

יעקב מרגי: איגום המשאבים בתוך החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: הוא לא יוצא מהחינוך המיוחד.

רחל אברמזון: בוודאי.

יעקב מרגי: אם ייוותר.

רחל אברמזון: לא הבנתי.

יעקב מרגי: איגום המשאבים – הוא בתוך - -

רחל אברמזון: הוא בתוך החינוך המיוחד ובתוך המחוז.

רחל אברמזון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה רגע להגיד – זה בתוך המחוז.

רחל אברמזון: אני אתן דוגמה: אם ברשות אחת, למשל, נמצא השנה שאין צורך בגידול טבעי נוסף או בתוספת לפתיחת כיתות ללקויות למידה או להפרעות התנהגות או לתלמידים על הרצף האוטיסטי, אז אנחנו יודעים שבמקום הזה לא צריך את פתיחת הכיתה, ואולי במקום אחר כן צריך פתיחת כיתה.

רחל אברמזון: לכן המחוז בכל שנה אוסף את כל מה שהוא סוגר ופותח מחדש, ומקבל עם זה - -

יעקב מרגי: וזה קורה כל שנה.

יעקב מרגי: זה תהליך ניהול פנימי כל שנה?

רחל אברמזון: כל שנה.

רחל אברמזון: אז איגום המשאבים מאפשר לכל מחוז ניוד תקנים לפי צרכים משתנים משנה לשנה.

רחל אברמזון: אנחנו עוברים הלאה להקלדה במערכות ועדות ההשמה והשילובים.

רחל אברמזון: ההקלדה במערכת היא חובה, היא לא עניין של רשות.

רחל אברמזון: הוועדות מתחילות להתקיים בחודש ינואר, ומסתיימות במאי.

רחל אברמזון: אני רוצה לחדד ולדייק: אם אנחנו לא נקבל את המצב הנוכחי והעדכני תוך כדי ניהול הוועדות יתקשו המחוז וגם הרשויות לתת את המענים לתלמידים בזמן.

רחל אברמזון: ואם דיברנו כאן שאנחנו רוצים להקדים את מועד שיבוץ התלמידים במערכת החינוך אנחנו לא נוכל לעשות את זה אם אנחנו מקבלים את הדיווחים העדכניים רק בסוף יוני.

רחל אברמזון: אין מצב.

רחל אברמזון: לכן כדי שהמשרד ייערך ברמה כזאת צריך לדאוג להקליד במערכת.

רחל אברמזון: אז אם השנה ביקשתי את הבקשה יום-יום ולהעביר אליי סטטוסים אז אני רוצה לספר לכם שזה מאוד עוזר כי אנחנו יושבים במשרד ויודעים - -

יעקב מרגי: דרשנו בדיונים הקודמים עמדנו מקרוב על גורם ההפתעה ב-1 בספטמבר.

רחל אברמזון: בדיוק כך.

רחל אברמזון: לכן ביקשתי שלוש פעמים בשבוע סטטוס לפתיחת כיתות במערכת ועדות ההשמה לדווח ולראות; בשילובית המנהלים אמורים לדווח כבר על החלטות שהתקבלו.

רחל אברמזון: אני לא מדברת על החלטות שלא התקבלו.

רחל אברמזון: אם התקבלה החלטה אני הייתי מעוניינת כדי לדעת כמה ילדים אמורים להיכנס למערכת תוך כדי ולדעת לנהל את המשאבים.

רחל אברמזון: כי לפעמים יש צפי למחוז, ולפעמים אנחנו צריכים גם לעשות התאמות למחוזות מסוימים.

רחל אברמזון: אז כדי שלא נופתע אנחנו ביקשנו, ואני מודה שהשנה חידדתי יותר את הנוהל הזה.

רחל אברמזון: אבל להקליד במערכת זה חובה, זה לא משהו שנתון בידי מישהו.

רחל אברמזון: הקפדה על מסגרת תקציבית – כל שנה אני כותבת את אותו משפט.

רחל אברמזון: אני אחזור, ברשותכם, לתוספת המשאבים.

רחל אברמזון: אני בכוונה הבאתי לכאן את המכתב כפי שהוא יצא בחלק הזה של היערכות לשנת הלימודים, ואני רוצה שתעברו ותראו שזה אחד לאחד כל מה שדיברנו: משאבים מנוהלים על-ידי המחוז, תוספת שעות הגידול הטבעי מיועדת לתקן בסיסי ולשעות הטיפול ממקצועות הבריאות; אופן פתיחת הכיתות – לאגם את שעות הכיתות הנסגרות יחד עם תוספת שעות הגידול הטבעי לשנת תשע"ט; להקפיד על מתן קדימות לפתיחת כיתות חדשות על-פי מוגבלות ורמת תפקוד; להקפיד על שמירת מסגרת התקציב.

רחל אברמזון: תמיד אנחנו אומרים להם שיש לנו צוות, ומי שמבקש יכול להיעזר בנו לאורך כל התהליך.

יעקב מרגי: אני רוצה להתמקד בנקודה הזאת.

יעקב מרגי: אין ספק שצריך להקפיד על מסגרת תקציב.

יעקב מרגי: כל ארגון מחויב לכך.

יעקב מרגי: אבל תוך כדי הליכה אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שגם המחוז והוועדות מתנהלים לפי שיקול דעת מקצועי בלבד - -

רחל אברמזון: נכון.

יעקב מרגי: אף אחד לא יודע לקראת מה הוא הולך.

יעקב מרגי: כבר בחודש מאי מסתמן גידול באותו מחוז - -

רחל אברמזון: על זה אנחנו יושבים ודנים יחד עם מנהל כלכלת - - -

יעקב מרגי: אבל ברגע שאת אומרת לי שכבר בשלב הזה לשמור על מסגרת תקציב אני עלול להבין שאני לא יכול לקבל החלטות כך שאני אעבור את מסגרת התקציב המיועדת למחוז.

יעקב מרגי: אם יש איקס שעות בהפקה אחת לחינוך מיוחד במחוז מסוים וכרגע מסתמן גידול אז איך זה עומד עם הקפדה על שמירת מסגרת תקציב?

מאיר כהן: צריך לשמור על מסגרת תקציב.

רחל אברמזון: קודם כול צריך לשמור על מסגרת תקציבית כי כולנו מתנהלים במסגרת תקציב נתון.

רחל אברמזון: שנית, במקרים מאוד חריגים שהיו בעבר דרישות כאלה ואחרות נתנו את המענה.

רחל אברמזון: יחד עם זה גם התוספת של הגידול הטבעי נלקחת בחשבון ולא נותנים סתם.

רחל אברמזון: היא נלקחת על-פי נוסחה וצפי שראינו אותו לאורך שנים.

רחל אברמזון: כך שמחוז מקבל סל שהוא יכול להתנהל בתוכו.

רחל אברמזון: אם לא – זאת בדיוק הנקודה שאני מחדדת.

רחל אברמזון: כשאני יודעת יום-יום מה קורה במערכות – ואגב, אני רוצה לומר שעד לרגע זה, זה לא בדיוק עובד, אבל בסדר.

יעקב מרגי: מה לא בדיוק עובד?

יעקב מרגי: לא מדווחים?

רחל אברמזון: לא בדיוק מקלידים כל יום.

רחל אברמזון: אבל זה גם בסדר כי אני רואה שיש הידוק יותר משמעותי, וגם עושים עבודה מקצועית חד-משמעית גם ברשויות, גם במחוזות.

רחל אברמזון: אני מלאת הערכה.

יעקב מרגי: לא קיבלתי תשובה, רחלי.

רחל אברמזון: - - ואז אני רוצה לומר – כן, יש התכנסות למסגרת תקציבית.

יעקב מרגי: איך אני יכול לומר – תרדי לסוף דעתי, לא סחור-סחור.

יעקב מרגי: אתם מכירים אותי, אני לא אוהב סחור-סחור.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת – כרגע במחוז דרום יש גידול, ואני צופה גידול לעומת שנה שעברה.

יעקב מרגי: התקציב שתוקצבתי בו בשנה שעברה – קיבלתי אותו גם לתשע"ט, ואני צופה גידול.

יעקב מרגי: מראש אני יודע שאני לא אעמוד במסגרת התקציב.

רחל אברמזון: אז אתה משקף את זה לנו במערכת, אתה מעדכן אותנו, והתפקיד שלנו במטה הוא לשבת ולחשוב יחד עם המחוז איך אנחנו בכל זאת יכולים להתכנס ולתת מענה ומצד שני שלא תהיה חריגה בצורה לא סבירה.

רחל אברמזון: כי יש סבירות לגידול טבעי.

רחל אברמזון: מתי זה קורה?

רחל אברמזון: כשהמערכת בשנה שעברה לא הייתה מעודכנת אנחנו הופתענו.

רחל אברמזון: אתה היית עד לזה, כולנו היינו עדים לזה כשלא ידענו להיערך בהתאם.

רחל אברמזון: אבל אם אנחנו יודעים להיערך בהתאם אנחנו יודעים לעשות את זה נפלא ונהדר.

יעקב מרגי: מה שלא אמרת לי במילים אחרות אני יכול להבין מהדברים שלך שבמידה שמחוז מסוים יצטרך יותר שעות שח"ם וכל התקנים של החינוך המיוחד - -

רחל אברמזון: תקן בסיסי.

יעקב מרגי: תקן בסיסי וכל מה שמכיל החינוך המיוחד – בגלל שיטת הדיווח כל הזמן תתעדכנו תוך כדי הליכה.

רחל אברמזון: כן.

יעקב מרגי: אז ההנחיה הזאת להיצמד כביכול היא יותר הנחיה אלייך מהנהלת המשרד מאשר אלייך למנהלי המחוזות.

רחל אברמזון: לא, לא, לא.

יעקב מרגי: כי למחוזות המציאות תכתיב בשטח.

רחל אברמזון: לא, לא.

מרב ישראלי: הם צריכים - - -

יעקב מרגי: את לא מבינה את הקושי שלי.

מרב ישראלי: הכוונה ברורה אבל היה צריך להגיד שאם אתם רואים שצפויה חריגה ממסגרת התקציב - - -

רחל אברמזון: אבל זה מה ש- - -

יעקב מרגי: את לא יורדת לסוף דעתי, רחל - -

מרב ישראלי: זה ניסוח.

יעקב מרגי: - - הניסוח פה הוא בעייתי.

יעקב מרגי: זאת הנחיה.

יעקב מרגי: אם אני מנהל מחוז ואמור לתת הנחיות לוועדות אני מראש אתן להם הנחיה – רבותיי, אל תשתוללו.

יעקב מרגי: הנחיה כזאת היא לא אחראית בסוגיה של חינוך מיוחד.

מאיר כהן: אני רוצה לשאול שאלה.

מאיר כהן: רחלי, אני צריך לפתוח סוגריים.

מאיר כהן: אני קצת מכיר את תקני השעות של שח"ם.

מאיר כהן: את בוודאי יודעת שבחלק מהמחוזות לא מצליחים ליישם את כל השעות - -

רחל אברמזון: יש לנו מצוקה של כוח אדם.

מאיר כהן: - - למשל, במחוז שממנו אני בא יש 9,000 שעות לקלינאית תקשורת, והשנה מימשו רק 6,000 שעות.

מאיר כהן: זה מדהים.

מאיר כהן: שליש מהשעות.

יעקב מרגי: קושי אובייקטיבי.

מאיר כהן: איך אתם נערכים?

רחל אברמזון: אנחנו יושבים עכשיו לדון איך אנחנו מתגברים את העניין של כוח אדם - -

יעקב מרגי: המנכ"ל אמר בדיון כאן שהוא שוקל גם הגדלת התעריף.

מאיר כהן: הוא אמר את זה פה?

יעקב מרגי: כן, הוא אמר.

רחל אברמזון: כל עוד אנחנו לא מסיימים את ההמלצות האחרונות - -

מאיר כהן: אבל יש סיכוי שתשבו על שינוי התעריף.

יעקב מרגי: אין ברירה.

יעקב מרגי: הנה, אני אומר לך – אין ברירה.

מאיר כהן: לא מוכנים לבוא.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: כוחות השוק יותר חזקים מכל דבר אחר.

יעקב מרגי: בבקשה, רחלי, תמשיכי.

רחל אברמזון: אני רוצה להדגיש את הפתיח שאמרו שזה נשמע מאוד פרווה.

רחל אברמזון: אז זה לא פרווה.

רחל אברמזון: כל תלמיד שנקבעה לו זכאות לשירותי החינוך המיוחד יקבל את סל השירותים שלו הוא זכאי.

רחל אברמזון: אין שום כוונה לפגוע או לקצץ.

רחל אברמזון: אדרבה – ניתנה השנה תוספת במתן הזכאות לתלמידים שנדרשת עבורם תמיכה במסגרות השונות.

רחל אברמזון: הוועדות ממשיכות להתקיים כפי שהיה בשנים עברו ללא כל שינוי במתכונת הרגילה ולפי הנהלים בחוזר מנכ"ל.

עודד פורר: זה נכון גם לגבי בתי הספר של החופש הגדול או שזה נפרד מזה?

רחל אברמזון: לא, מה זאת אומרת?

עודד פורר: מה קורה בחופשת הקיץ בבתי הספר של החופש הגדול?

רחל אברמזון: מה זה קשור לפה?

יעקב מרגי: זה ועדות.

רחל אברמזון: זה ועדות השמה ושילוב.

עודד פורר: הרי אחרי שהוא מקבל זכאות הוא מקבל תמיכה נוספת.

רחל אברמזון: אבל הוא מקבל את הזכאות לשנה הבאה.

עודד פורר: היא כוללת גם את הזכאות גם לגבי בתי הספר של החופש הגדול?

רחל אברמזון: תלוי.

רחל אברמזון: אם הוא נמצא במסגרת שעובדת במהלך החופש אז הוא יקבל, ואם לא אז לא.

רחל אברמזון: לדאוג למיצוי כל התהליכים הפדגוגיים טרם הפניית התלמיד לוועדת השמה – אמרתי – מיצוי אפשרויות על-פי חוק החינוך המיוחד.

רחל אברמזון: שום דבר כאן לא חדש.

יעקב מרגי: מה זה "מיצוי כל התהליכים הפדגוגיים"?

יעקב מרגי: תרחיבי.

רחל אברמזון: זה אומר שבית הספר צריך לחפש מתוך המשאבים הקיימים יכולת לתת מענים ותמיכה לתלמיד עוד לפני שהוא מגיש לוועדה - -

יעקב מרגי: זה מתבקש לחפש את הדרך הקלה.

רחל אברמזון: בסדר, אז אני רוצה לחדד ולהגיד שאנחנו צריכים לשים לב כי לא כל תלמיד באמת צריך את כל המסלול הזה.

רחל אברמזון: יכול להיות שכן ויכול להיות שגם לא.

רחל אברמזון: אז בואו נשים לב.

רחל אברמזון: זה הכול.

רחל אברמזון: אמרנו שהמחוז אחראי, כמובן, לניהול כל השעות; הקפדה על הקלדה יומיומית – אמרתי; סטטוס ניהול המשאבים – ביקשתי שלוש פעמים בשבוע; אופן ניהול הפתיחה של הכיתות – הסברנו; הקלדות שוטפות בסטטוס משקפים צרכים עדכניים.

רחל אברמזון: עכשיו אני רוצה להגיע לנקודה האחרונה שהייתה גם בשיח שלי עם נציגי הורים שאמרו לי שזה לא בסדר.

רחל אברמזון: אז אני מגיעה לעדכון ההנחיה בעניין ועדות השילוב.

רחל אברמזון: הייתה לי שיחה עם רויטל לן.

רחל אברמזון: אמרתי, אכן - -

יעקב מרגי: רחלי, אין לנו הדף הזה במצגת.

רחל אברמזון: למה?

רחל אברמזון: אופן ניהול הוועדה ומשאבים.

יעקב מרגי: אצלי לא.

רחל אברמזון: אין בעיה - -

יעקב מרגי: לא משנה, אני אקרא מפה.

רחל אברמזון: הסיוע האישי לתלמידים שזכאים לתקצוב האישי, לאותם תלמידים שיכולים להגיע למערכת החינוך הרגילה עם שעות סייעת ושעות הוראה וטיפול – ועדת השילוב היא הגורם הסטטוטורי האחד והיחיד שיכול ומוסמך לקבל החלטות בעניינם של התלמידים המופנים לדיון בוועדה.

רחל אברמזון: הייתה הנחיה שהגיעה בדרך כזאת או אחרת למחוזות אולי לתת בתוך המחוז, שמישהו יסתכל לפני כן – אין ולא היה ולא יהיה.

רחל אברמזון: תיקנו את זה; הוצאנו את ההנחיה באופן ברור, וכך זה יישאר.

רחל אברמזון: ועדת השילוב היא הוועדה שמקבלת את ההחלטה.

רחל אברמזון: מנהל בית הספר הוא היושב-ראש, ואנחנו מכבדים את ההחלטה שלו.

רחל אברמזון: אז בזה זה נשאר.

רחל אברמזון: הייתי מאוד שמחה, כמו שמנחה גם חוזר מנכ"ל, שמומחיות התחום ממתי"א תשבנה שם כדי לתת גם את האמירה המקצועית שלהן.

רחל אברמזון: בכל דיון, כמובן, אנחנו שוב מדגישים להתייחס לצרכים של התלמיד ולרמות התפקוד.

רחל אברמזון: אני רוצה לחזור לחלק השני שבא מתוך כוונה ומתוך הדיונים שנערכים במשרד, ואין להם שום השפעה על ההנחיות של החינוך המיוחד לשטח על תוספת המשאבים - -

יעקב מרגי: אני אומר בהומור שזה לידיעת כל אלה שמדווחים ומלחיצים את השטח מתוך המשרד.

רחל אברמזון: יכול להיות.

יעקב מרגי: אני אומר, לא את.

יעקב מרגי: את רק תחייכי.

רחל אברמזון: אני מקווה שאני לא מלחיצה.

יעקב מרגי: את מרגיעה.

יעקב מרגי: ההנחיות ואלה שמביאים את זה הלאה מלחיצים.

רחל אברמזון: תוספת המשאבים – אנחנו מזהים שצריך לחזק את מערכת החינוך הרגילה; צריך לחזק את הצוותים בבתי הספר; צריך להפנות משאבים למערכת החינוך כי מעבר לעניין של הרצון שלנו לראות יותר תלמידים שקיבלו זכאות לשירותי חינוך מיוחד בתוך מערכת החינוך, מערכת החינוך הרגילה מתמודדת עם עוד הרבה ילדים שיש להם קשיים כאלה ואחרים, והם לאו דווקא נכנסים לתוך המסלול הזה של זכאות לשירותי חינוך מיוחד.

רחל אברמזון: לכן כבר משנת הלימודים תשע"ט החל משנת הלימודים הבאה החליטו לתת תוספת משאבים לבתי הספר.

רחל אברמזון: יוצעו מגוון קורסים והכשרות בנושא הכלה ושילוב תלמידים עם צרכים מיוחדים במסגרות.

רחל אברמזון: יעד ההכלה הוא לא יעד שנת הלימודים תשע"ט, הוא כבר יצא לפני כמה שנים לדרך, ועכשיו מתחילים לתת את המשאבים ואת התוספת של המשאבים שצריכה גם להינתן כדי ליישם בצורה המיטבית.

רחל אברמזון: שעות הכלה זה סל חדש בנוסף לסל הסטטיסטי.

רחל אברמזון: הוא מיועד לכלל התלמידים, ולאו דווקא לתלמידים עם זכאות שעברו ועדות מתוקף חוק.

רחל אברמזון: אז, בבקשה, לשים לב.

רחל אברמזון: תקציב שקלי שיהיה גמיש ויינתן באופן דיפרנציאלי בהתאם למדד הטיפוח של בית הספר ומרחבי הכלה שיתחילו להיות מוקמים ויאפשרו לתת מענים רחבים יותר בתחום הטיפולי גם גם בתוך בתי הספר הרגילים.

רחל אברמזון: אלה ההבהרות שלנו לעניין ההנחיות לשנת הלימודים.

רחל אברמזון: תודה.

רויטל לן כהן: - - -

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: לא.

רויטל לן כהן: - - -

יעקב מרגי: את לא ברשות דיבור.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני צריך לעשות לך סדרת חינוך כל דיון ולהרים את הטונים?

יעקב מרגי: למה את עושה את זה?

רויטל לן כהן: אחר כך תגיד שאני לא אומרת דברים טובים.

יעקב מרגי: לא - -

רויטל לן כהן: - - אני רוצה להגיד שזה מצוין.

יעקב מרגי: את רוצה שאני אקח את הפתק שבו ביקשת רשות דיבור ולקרוע אותו כי עשית את זה עכשיו?

רויטל לן כהן: לא.

יעקב מרגי: את תהיי כמו כולם.

יעקב מרגי: כולם ממתינים לרשות דיבור, לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: את ממאנת להיכנס לתלם – אני לא רוצה לומר ביטוי אחר.

יעקב מרגי: רבותיי, אני אקפיד על כך.

יעקב מרגי: אני פותח את הדיון אך ורק להנחיות תשע"ח לעומת ההנחיות שיצאו בתשע"ט.

יעקב מרגי: כל סוגיה אחרת שיש קושי כזה או בעיה כזאת – זה לא הדיון, זה לא על השולחן.

יעקב מרגי: אני לחוץ בזמנים.

יעקב מרגי: שולחן הוועדה עמוס, ואני רוצה למצות את הדיון.

יעקב מרגי: אתם ביקשתם את הדיון הזה.

יעקב מרגי: לא ביקשתם – אני אמרתי שכדי להרגיע את כל מי שפחד וחשש.

יעקב מרגי: לכן הדיון יתמקד אך ורק בהבדל שבין הנחיות תשע"ח ותשע"ט והיוצאים מכך.

יעקב מרגי: לא ארשה – אני קצר רוח, אני יודע שאנשים לא אוהבים את זה ומעירים לי אחרי זה.

יעקב מרגי: אני אהיה קצר רוח.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת תחילה.

יעקב מרגי: איתן, יש לך מה לומר?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נורית?

נורית קורן: לא.

נורית קורן: אני - - -

יעקב מרגי: עודד?

עודד פורר: אני ארצה לשמוע, אבל רק אבקש התייחסות לדבר אחד שביקשתי קודם וכנראה לא הבינו בהתייחסות: האם ההנחיות האלה תקפות גם במה שקורה בבתי הספר של החופש הגדול בין בחנוכה או בפסח ובין זה קורה בחודש יולי?

עודד פורר: האם אותו תלמיד של חינוך מיוחד יקבל את כל מה שהוא מקבל בחודש יוני גם בחודש יוני לפי ההנחיות שפרסמתם?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: קודם כול אני מודה לך על הישיבה הזאת.

יעקב מרגי: התייחסנו לחשש, אבל תחזור - -

יעקב אשר: באתי מדיון בוועדת כלכלה אבל אני אעלה את הדברים קודם כול על ההנחיות באופן כללי.

יעקב אשר: קודם כול לראות שהשנה הזאת תתחיל בצורה רגילה כמו שהייתה לפחות עם תיקונים של הטעויות שהיו כי אם לא עושים לא טועים.

יעקב אשר: אבל שלא יהיה מצב שבגלל הרפורמה שמדברים עליה מתחילים היום להיכנס לדברים שאין להם תקצוב מתאים ולא היערכות מתאימה - -

יעקב מרגי: חד משמעית.

יעקב אשר: דבר נוסף שאני רוצה להעלות והעלינו בישיבה הקודמת.

יעקב אשר: יש הבדל בין ההנחיות בין המוכש"ר הרגיל לבין המוכש"ר החרדי וכל מה שקשור לחינוך מיוחד.

יעקב אשר: אגב, זה דבר שלדעתי, אין לו שום היגיון.

יעקב אשר: הרי כל היום מטיפים, בטח לנו, חברי הכנסת החרדים, על נושאים של ליבה ודברים כאלה.

יעקב אשר: חינוך מיוחד זה הליבה של הליבה של הליבה.

יעקב אשר: זה האמצעי לכל התפתחות של תלמידים עם קשיים כאלה ואחרים.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת שני דברים: א', מה ההבדלים בין התקצוב או סלי המחוז שמתחלקים בדרך כלל במחוזות רגילים?

יעקב אשר: בחינוך החרדי זה היה פעם במחוז המוכש"ר והיום זה במחוז החרדי.

יעקב אשר: מה ההבדלים, ואם יש הבדלים כאלה?

יעקב אשר: וכן ההתייחסות לנושא של גידול טבעי.

יעקב אשר: כי אני יודע מרשויות מקומיות לאחר בדיקה שעשיתי שאין לאחר בדיקה שעשיתי אני יודע שאין הנחיות כרגע לגבי פתיחת גנים.

יעקב אשר: יותר נכון, ההנחיה היא לא לפתוח כיתות נוספות ולא נותנים אישורים לכיתות נוספות.

יעקב אשר: אנחנו נגיע בסוף לתחילת שנת הלימודים ואז יפתחו את זה ברגע האחרון בצורה לא מוסדרת ולא נכונה.

יעקב אשר: דבר נוסף שאני רוצה לומר בצורה מאוד נקייה – המצב שהמחוז החרדי נמצא בו בהיעדר תפקוד בגלל מחסור במנהל – משרד החינוך חייב לא סתם להגיד שמינו - -

יעקב מרגי: אתה מכיר את ההוא שהרג את ההורים שלו ואחר כך ביקש חנינה בגלל שהוא יתום?

יעקב מרגי: אם ירדו הוטואים היו מיד שמים ממלא מקום למנהל מחוז.

יעקב מרגי: יש וטואים.

יעקב מרגי: אבל זה לא הדיון.

יעקב אשר: אתה יודע מה, אני לא ראיתי שהווטואים האלה עשו משהו בפעם הקודמת, ואני לא מכיר וטואים.

יעקב מרגי: אני מכיר.

יעקב מרגי: תשאל אותי, אני אגיד לך.

יעקב אשר: אם אתה שואל אותי אז אני בהחלט חושב שמנהל מחוז כזה צריך להיות מישהו שיש לו היכרות טובה מאוד עם החינוך החרדי וגם לא יהיה פסול אם הוא יהיה חרדי גם כן למרות שאין לי מישהו מסוים שאני, חלילה, רוצה אותו.

יעקב אשר: אני חושב שזה דבר שברגע שאתה קובע מחוז חרדי - -

יעקב מרגי: תודה, יעקב אשר.

יעקב אשר: אני עניתי לך.

יעקב אשר: אל תחשבן לי בתוך הזמן.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: תודה.

נורית קורן: חרדית גם יהיה בסדר?

יעקב מרגי: אני לא רוצה חרדית.

יעקב מרגי: יש שם מישהי ממלאת מקום שהיא לא עושה כלום.

יעקב מרגי: רק מזיקה.

יעקב אשר: ולא בגלל שהיא אישה.

יעקב מרגי: לא בגלל שהיא אישה.

יעקב מרגי: אבל היא היחידה ששם.

נורית קורן: אה, בסדר.

נורית קורן: טוב שתיקנתם.

יעקב אשר: אני רוצה לסיים.

יעקב אשר: אני מבקש שתהיה התייחסות לכך שיהיה מענה גם במחוז החרדי.

יעקב אשר: אפשר להתארגן לעניין הזה.

יעקב אשר: אפשר לעשות את הדבר הזה גם במילוי מקום, אבל בצורה נאותה.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת האם יש תשובות לרשויות המקומיות, האם יש הנחיות שונות בין החינוך הממלכתי לחינוך החרדי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אמיתי שוחט, בבקשה.

יעקב מרגי: רק תשע"ח-תשע"ט.

יעקב מרגי: מה שמותר ליעקב אשר אסור לאורחים.

יעקב מרגי: העלית גם דברים שלא קשורים.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: אתה יודע מה – כל מה שאמרתי – שייתנו תשובה על תשע"ח, תשע"ט.

יעקב אשר: בהמשך נתראה.

יעקב מרגי: אני מודה לך על ההתחשבות.

אמיתי שוחט: קודם כול ביקשת שנתחיל ב"כן".

אמיתי שוחט: אז קודם כול תודה רבה לרחלי ולצוות שלה על ההבהרות וגם למחלקה המשפטית של משרד החינוך ולחינוך המיוחד על אישור תקנות נגישות פרטנית שקיבלנו עדכון שמחכים לחתימה של שר החינוך.

אמיתי שוחט: אז זה "כן" ותודה רבה.

אמיתי שוחט: עדיין אני רוצה להגיד שעם ההבהרות האלה העובדה היא שבמשך כשבועיים רצו הודעות בוועדות השמה במחלקות חינוך שמדברות על צמצום של חינוך מיוחד וגם מתן מענים לפי תקציבים ולא לפי הצור של הילדים.

אמיתי שוחט: במשך שבועיים התרוצצו, התנהלו ועדות לפיהם בלי שיצאה הכחשה מפורשת מהנהלת המשרד.

אמיתי שוחט: זה לקח שבועיים.

אמיתי שוחט: לכן קשה להבין - -

יעקב מרגי: אני רואה שאתה מעודכן און-ליין מהשטח, ואתה יכול לומר לי מה היה בשבועיים עד ההבהרה להכחשה.

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לי שאחרי שיצאה הבהרה והכחשה הוועדות התחילו להתנהל אחרת מאשר לפני כן?

אמיתי שוחט: חלק מהוועדות כן, בחלק מהוועדות עדיין יש - -

יעקב מרגי: אני אשמח לקבל נתונים מהבדיקה שלך.

אמיתי שוחט: אוקיי, יגיעו נתונים.

אמיתי שוחט: בכל מקרה נשמח להבהרה האם באמת יש כוונה ללכת למענים לפי תקציב ולא לפי הצורך של הילדים; האם יש כוונה לקיצוץ במספר הילדים בחינוך המיוחד?

אמיתי שוחט: תמיד מדברים כאן על תקציבי חינוך מיוחד, והשאלה אם יש כוונה לקצץ במספר ילדי החינוך המיוחד.

אמיתי שוחט: נושא המענים של בתי הספר – מדאיג אותנו שהמענים האלה הולכים להתפרס על כל הילדים – גם אלה עם המוגבלות הלא משמעותית.

אמיתי שוחט: ייצא אליך מכתב בנוגע לעיגון המענים לילדים עם מוגבלות לא משמעותית, ילדים שלא יקבלו זכאות.

אמיתי שוחט: כמובן, ילדים שבמשך השבועיים האחרונים או נשללה זכאותם או לא ניגשו לוועדות כי אמרו להם שהשנה מקצצים – אנחנו נרצה שאותם ילדים יעלו לוועדה חוזרת.

אמיתי שוחט: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: השלטון המקומי, בבקשה.

מיכל מנקס: אני סמנכ"ל חינוך וחברה במרכז השלטון המקומי.

מיכל מנקס: אני מברכת על ההבהרות של המשרד.

מיכל מנקס: הן חשובות.

מיכל מנקס: חשוב לא פחות להעביר את זה לשטח, כפי שנאמר פה במצגת או במכתב ובקשה לכתב את הרשויות.

מיכל מנקס: אנחנו לא מכותבים לא על ההנחיות הקודמות ולא על ההנחיות הללו.

מיכל מנקס: תודה.

יעקב מרגי: הסתדרות המורים, בבקשה.

יפה בן דויד: אני מברכת על הדיון הזה כי הדיון הזה נקבע כדי להבהיר את נושא ההנחיות לשנה הקרובה.

יפה בן דויד: כפי שכבר נאמר בוועדה הזאת, השנה הקרובה היא לא השנה שבה תחל הרפורמה, ולמרות זאת קיבלנו דיווחים מהשטח ממנהלי מתי"א על הנחיות שניתנו בעל-פה וסותרות את מה שהראיתם במצגת.

יפה בן דויד: לכן צריך לשים דגש על הדברים האלה כי לא יכול להיות שאתם תוציאו הנחיות כתובות לא לפתוח גם אם יש גידול טבעי, ואתם עדיין לא מאפשרים להגדיל את התקנים, ואתם מדברים על צמצום של הכיתות ואי פתיחת כיתות.

יפה בן דויד: אתם כתבתם במפורש שלא יאושרו בשנה הבאה כיתות בגידול טבעי בחינוך המיוחד, וזה נמסר למנהלי המתי"א.

יפה בן דויד: בנוסף הגדלתם ואמרתם שלא יאושרו כיתות בתקן חריג.

יפה בן דויד: כלומר גם אם בשנה שעברה ניתן להם אישור אז השנה גם לא נעשה.

יפה בן דויד: יתרה מזאת נמסרה הנחיה שיושב-ראש ועדת ההשמה ומנהלי המתי"א הונחו לבחון את כל המהלכים מול ילדים עם צרכים מיוחדים טרם העברתם לחינוך המיוחד.

יפה בן דויד: זאת אומרת גם ילדים שצריכים להמשיך את הזכאות שלהם שמחליטים אם להאריך אותה או לא כל שלוש שנים, אתם ביקשתם וגם אמרתם להם שיאמרו שאתם תוסיפו סל, ובלבד שהילדים האלה יישארו במסגרת של החינוך הרגילה; ונושא של ילדים שזכאים גם עם לקויות קלות והפרעות התנהגות קלות – לנווט את ההורים שייכנסו לחינוך הרגיל ולא לחינוך המיוחד.

יפה בן דויד: אי אפשר לכתוב הנחיות – גם אם הן למנהלי המחוזות – ואתם יודעים מה, זה יותר חמור, כי אתם כותבים למנהלי מחוזות בלי ידיעה של האנשים הנוגעים בדבר – לא מנהלי בתי הספר ולא מנהלי המתי"א, ואתם משאירים את זה מעומעם, ופה אתם אומרים – זה לא וזה לא, וזה לא יהיה וזה לא יהיה.

יפה בן דויד: מה יותר פשוט?

יפה בן דויד: קחו את המכתב שאת הוצאת, רחל, ומירי נבון חתומה עליו, ותעברו אחד לאחד; כתבתם "סגירה" – תכתבו שלא תהיה סגירה.

יפה בן דויד: יש צמצום – תכתבו שאין צמצום.

יפה בן דויד: כי הדברים האלה לא נאמרים לשטח.

יפה בן דויד: כמו שאמר פה אמיתי, יתרה מזאת, המצב הוא יותר קשה כי ממשיכים לפעול לפי ההנחיות שנמסרו במכתב שחתומות עליו גם רחלי וגם מירי נבון.

יפה בן דויד: לכן אי אפשר לכתוב דברים ולהגיד את הדברים, שהם לא יתקיימו בעל-פה.

יעקב מרגי: יפה, יש לי דף הנחיות של תשע"ח.

יעקב מרגי: יש מכתב מתשע"ח בחתימת רחלי אברמזון - -

איתן ברושי: למי מיועדות ההנחיות?

יעקב מרגי: למנהלי המחוזות.

יעקב מרגי: - - ומכתב של רחלי אבר

יעקב מרגי: מזון עם מירי נבון שהוא זהה.

יעקב מרגי: יש מושגים מקצועיים שאני לא בקי בהם.

יעקב מרגי: קיבלנו הבהרות והנחיות של הדברים שנאמרו בחוזר מנכ"ל – תתעמתו עם זה.

רויטל לן כהן: אפשר לראות את המכתב של תשע"ח?

יעקב מרגי: אם תבואי אחרי הדיון ניתן לך אותו.

רויטל לן כהן: אדוני - - -

יעקב מרגי: אני לא בבית משפט.

יעקב מרגי: בלי "אדוני".

יעקב מרגי: אני לא חייב לתת לך שום מסמך.

יעקב מרגי: תכיני שיעורי בית קודם.

יעקב מרגי: את רוצה לקבל ממני?

יעקב מרגי: תבקשי יפה.

יעקב מרגי: לא באמצע הדיון.

רויטל לן כהן: אדוני, מה שלא במסמכים שהוועדה מפרסמת לפני כן אני לא יודעת שיש - -

יעקב מרגי: גברתי, הכול בשקיפות.

יעקב מרגי: יש.

רויטל לן כהן: - - אני לא יכולה לבקש מה שאני לא יודעת.

יעקב מרגי: תבקשי.

יעקב מרגי: יש שקיפות.

יעקב מרגי: כל המסמכים קיימים.

יעקב מרגי: כמו שאני השגתי אותם.

רויטל לן כהן: איך אני יכולה לבקש משהו שאני לא יודעת שהוא קיים?

יעקב מרגי: של תשע"ח את לא יודעת שהוא קיים?

רויטל לן כהן: לא, אין.

יעקב מרגי: יש.

רויטל לן כהן: אין.

יעקב מרגי: טוב, בסדר.

יעקב מרגי: הנה, הצלחת להפריע לי ולקחת אותי לשם.

יפה בן דויד: כל שנה אפשרו להגדיל את מספר התקנים, כמובן, מבחינת גידול טבעי וגם מבחינת הצרכים.

יפה בן דויד: אני רוצה לומר לך ולוועדה שאנחנו בדקנו.

יפה בן דויד: התקשרנו למנהלי המתי"א, התקשרנו למנהלי בתי הספר של החינוך המיוחד שאחת מהן גם יושבת כאן ועוד רבים אחרים, והם אומרים במפורש – זאת הפעם הראשונה שההנחיות שניתנו להם זה רק לגבי השנה.

יפה בן דויד: הם לא קיבלו בשנים הקודמות.

יפה בן דויד: עוד הערה אחרונה לגבי שעות ההכלה.

יפה בן דויד: שעות ההכלה יצאו לפני החוק, והן לא קשורות לחוק בכלל - -

רחל אברמזון: נכון.

יפה בן דויד: - - אז אל תעשו בלבול וסלט מבושל ולהגיד, הנה, הוספנו שעות הכלה.

יפה בן דויד: כי שעות ההכלה אינן קשורות בכלל לחוק.

יעקב מרגי: היא אמרה שזה לא קשור לחוק.

רחל אברמזון: זה מה שרציתי להגיד, שזה לא קשור.

יעקב מרגי: ההכלה הייתה מתקיימת בלי שום קשר.

יעקב מרגי: זאת המגמה שלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מר קרפ, ארגון ההורים, בבקשה.

שלמה קרפ: אני מארגון ההורים היישוביים.

שלמה קרפ: עוד מהדהד לי מהדיון השלישי - -

יעקב מרגי: אני הפסקתי לספור דיונים.

שלמה קרפ: - - שנציג משרד החינוך אמר שהוא חייב ליישר קו.

שלמה קרפ: הוא אמר שייאלצו לקחת מהחינוך המיוחד הכוללני ולהוריד את הרמה.

שלמה קרפ: זה יושב לי בראש כבר שבועיים - -

יעקב מרגי: גם השופטת דליה דורנר אמרה אותו דבר בדיונים כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: לא אכפת לה להוריד את הסל, העיקר שיהיה שוויון.

שלמה קרפ: אבל אני רוצה להגיד - -

יעקב מרגי: אני לא מסכים לא עם האמירה של איש משרד החינוך ולא עם השופטת.

קריאה: מה הוא אמר?

יעקב מרגי: שי, אני אגיד לך מה הוא אמר?

יעקב מרגי: קרפ הבין בדיוק מה שאמר איש משרד החינוך.

יעקב מרגי: בבקשה, תמשיך.

שלמה קרפ: דבר נוסף, אני חושב שצריך לצאת מכתב יותר מפורט לשטח.

שלמה קרפ: המכתב החדש שיצא עכשיו הוא כזה פרווה שאני יכול לנגב אתו גם בשר וגם חלב.

שלמה קרפ: אנשים לא מבינים את ההנחיה.

שלמה קרפ: יושבים אנשים בוועדות בכל המחוזות, והם כבר לא יודעים מי נגד מי, והכי עצוב שאנשים מתוך משרד החינוך עצמו כבר לא יודעים את מי לשאול.

שלמה קרפ: הבלבול הזה מבלבל את כל השטח – את ההורים ואת כולם.

שלמה קרפ: מישהו צריך להפסיק את זה.

יעקב מרגי: אנחנו נשאל את השאלות בהמשך.

יעקב מרגי: איגוד מנהלי מחלקות החינוך, בבקשה.

יעקב מרגי: אני בכוונה הולך קודם כול לארגונים.

קריאה: - - -

יעקב מרגי: אחר כך.

יעקב מרגי: היא רשמה לה ובמקביל גם אני רושם.

יעקב מרגי: אנחנו לא נפספס כלום.

יעקב מרגי: ואם נפספס, חס ושלום – תפנה את תשומת לבנו.

מרב איליה: אני מעיריית גבעתיים.

מרב איליה: אני גם יושבת-ראש ועדות השמה.

מרב איליה: אני חייבת להגיד שמה שרחלי אמרה - -

יעקב מרגי: את מנהלת מחלקת חינוך בעיריית גבעתיים?

מרב איליה: לא.

מרב איליה: אני מנהלת מחלקה לטיפול בפרט.

יעקב מרגי: בבקשה.

מרב איליה: כמו שרחלי אמרה אכן ההנחיה למיצוי ההליכים וגם ההקלדה היו מאז ומתמיד תוך עשרה ימים.

מרב איליה: זה גם היה מוצג גם בחוזר מנכ"ל ומאז ומעולם התקיימנו לפיה.

מרב איליה: אלא מה, התבקשה הקלדה נוספת שיש שיח עכשיו על לקויות שבמיקוד.

מרב איליה: דווקא בניגוד למה שהבנתם הלקויות הקשות מקבלות קודם כול מענה, ורק אחר כך יתקבלו הלקויות שבמיקוד.

מרב איליה: זאת אומרת קודם כול יש למשרד החינוך הנתונים מוועדות ההשמה לאורך כל השנה.

מרב איליה: אנחנו ממילא מקלידים תוך עשרה ימים, כך שבכל שנה ושנה יהיו כלל הנתונים מונחים לפני משרד החינוך.

יעקב מרגי: מה התבקשתם לגבי הלקויות הקשות?

מרב איליה: המפקחים התבקשו להעביר דיווח לגבי לקויות שבמיקוד.

יעקב מרגי: זה תואם למה שאמרה רחל.

מרב איליה: כדי לעשות בדיקה מסודרת קודם כול ילדים עם הקשיים הגדולים יותר, ורק אחר כך מסתכלים על לקויות שבמיקוד - -

יעקב מרגי: וטוב שכך כי הוועדה ביקשה זאת בדיונים שהיו לאחר פתיחת שנת הלימודים.

מרב איליה: - - ונאמר שיש בדיקה של התקציב.

מרב איליה: אז אנשים הסיקו שאם יש בחינה של תקציב, וקודם כול נותנים ללקויות מורכבות אז אחר כך ייתכן שיישאר פחות - -

יעקב מרגי: פיקוד העורף עוד לא ייעד לנו ערוץ לצפירת הרגעה בסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: אני מבין את הרחש בחש ואת הדריכות, אבל אני צריך להיות משוכנע שאין פה מגמה לקבוע עובדות בשטח כבר בתשע"ט.

יעקב מרגי: אנחנו, חברי הוועדה, חייבים להגיע לרוגע הזה שאין פה עניין לצמצם עלויות.

מרב איליה: היו הנחיות לא פורמליות לחכות לסוף-שבוע, אבל הם לא יצאו פורמלית בכתב, אלא יצאו בוואטסאפים וכולי.

מרב איליה: המחוזות כן מבינים שצריך להתנהל - - - אחרת.

יעקב מרגי: מצד אחד ביקשו מכם להקליד - -

מרב איליה: תוך עשרה ימים.

יעקב מרגי: - - מצד שני אמרו לכם לא לתת תשובות, אלא רק בסוף שבוע כדי - -

מרב איליה: - - כדי לעשות איזשהו תעדוף ובדיקה.

עמוס תמם: אני יכול להשלים?

יעקב מרגי: אני יכול להוריד את הבקשה לרשות דיבור שלך אם אתה משלים?

עמוס תמם: אני מאיגוד מנהלי מחלקות החינוך.

עמוס תמם: באמת יצאו המון הנחיות מבולבלות.

עמוס תמם: אנחנו באיגוד שלחנו מכתב לרחלי, ועדיין לא קיבלנו תשובה.

עמוס תמם: ההמלצות היו כמו: תחכו עם ההחלטות של ועדת ההשמה, תרכזו אותן לסוף שבוע, ואז תעשו תעדוף מסוים כזה ואחר.

עמוס תמם: כן היו שינויים משנים קודמות.

עמוס תמם: באופן אישי אני בשנה ה-12 בתפקיד, ואני לא מכיר את המסמכים הקודמים שאתם מציגים, מעולם לא ראיתי אותם.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חשוב.

איתן ברושי: מי מוציא פה הוראות?

יעקב מרגי: אתה מערבב בין הליך החקיקה לבין הדיון הזה שבא בעקבות רחש בחש וחששות.

יעקב מרגי: אנחנו מציגים כרגע את ההבדלים בין תשע"ח לתשע"ט בלי שום קשר לחקיקה.

איתן ברושי: זה התפקיד שלנו?

איתן ברושי: אלו"ט, בבקשה.

הדס ארנון-שרעבי: שמי עו"ד הדס ארנון שרעבי מאלו"ט.

הדס ארנון-שרעבי: אמרו כאן דברים חשובים על כך שאין כוונה לפגוע בזכויות של תלמידים.

הדס ארנון-שרעבי: אבל אלינו לאלו"ט הגיעו לא מעט פניות על פגיעות מהותיות גם בזכויות של תלמידים וגם בהחלטות בוועדות השמה ושילוב בניגוד לרצון הורים.

הדס ארנון-שרעבי: אני אשמח לתת לשני הורים פה לדברר.

יעקב מרגי: שיישבו סביב השולחן אם הם רוצים לדבר.

הדס ארנון-שרעבי: המשמעות של זה היא שיש הנחיות קצת אחרות לוועדות ההשמה והשילוב.

יעקב מרגי: בבקשה.

זיו ססר: בוקר טוב, קוראים לי זיו ססר.

זיו ססר: בתפקידי אני רופא משפחה, אב לגיא, ילד על הספקטרום האוטיסטי בתפקוד גבוה שאובחן בגיל שנתיים - -

יהודית גידלי: סליחה, אני מבקשת להוריד מהפרוטוקול.

יעקב מרגי: זה אבא.

יעקב מרגי: אבל להשתדל לא לומר שמות של קטינים.

יעקב מרגי: אני מודיע לפי סעיף בתקנון שמאפשר זאת.

זיו ססר: זה הבן שלי.

קריאה: זה בשביל הוועדה.

יעקב מרגי: בשביל הוועדה אני מבקש.

זיו ססר: אני גם אגיד בתור קוריוז שאם היו מאבחנים אותי או את אח שלי על הספקטרום האוטיסטי אני לא בטוח שלא אני ולא אחי היינו עונים על קריטריונים - -

יעקב מרגי: אני מה זה מזדהה עם האמירה שלך.

יעקב מרגי: אני נתקל בזה ביום-יום.

זיו ססר: - - אני מנהל מרפאה בשירותי בריאות כללית, ואח שלי בתפקיד בכיר מאוד במשרד הבריאות, גם רופא.

זיו ססר: אם הרוח של הדברים של חוק חינוך מיוחד הוא לשלב ילדים ולהביא אותם לתפקוד חברתי בעתיד, שזה מהות החוק כפי שאנחנו רואים אותו וכפי שנאמר - -

יעקב מרגי: מכובדי, תתכנס כבר.

יעקב מרגי: אנחנו כבר אחרי ההצהרות בדיונים.

יעקב מרגי: תתכנס כרגע ותאמר מה אתה חשת כהורה.

יעקב מרגי: בכוונה חרגתי ונתתי לך לדבר כי אני באמת רוצה לשמוע האם אתה כהורה חשת שהשנה - -

זיו ססר: שרק דופקים אותנו – בוא נקרא לזה כך.

יעקב מרגי: איך?

יעקב מרגי: תסביר.

יעקב מרגי: יש כאלה שחושבים שמהרגע שהם נולדו דופקים אותם.

זיו ססר: הבן שלי אובחן בגיל שנתיים.

זיו ססר: היה ארבע שנים בגני תקשורת, ועשו שם עבודת קודש.

זיו ססר: מי שלא יודע לזהות אנשים על הספקטרום לא יזהה אותו בגלל שלימדו אותו היטב את החוזקות שלו.

זיו ססר: ראינו לנכון להכניס אותו לשילוב יחידני בכיתה א'.

זיו ססר: הוא מסיים כיתה א' השנה פה בירושלים.

זיו ססר: מבחינת בית ספר נחשב לשילוב מאוד מוצלח.

זיו ססר: יש כל מיני בעיות קטנות שהיו איתו, ולמעשה, השנה היה לו סל כזה, תשע"ח.

זיו ססר: יש לו סל שמסתכם בסייעת ל-48 שעות.

זיו ססר: איך זה מתחלק?

זיו ססר: 30 שעות סייעת רגילה, שעתיים דיפרנציאליות שזה 4.15 - בגדול עוד 8 לעבודה אישית; ויש לו עוד אישור מיוחד לעוד 10 שעות צהרון לשעתיים שיש לו שם סייעת כי הוא נוטה ללכת לאיבוד ולחקות ילדים ולעשות דברים שהוא צריך שישמרו עליו בעיקר.

זיו ססר: הוא לא ילד אלים, אבל הוא כן יודע להסתבך כי אם יבוא אליו ילד גדול ויגיד לו לבוא איתו לשירותים או למקלט הוא יילך.

זיו ססר: לכן הוא צריך שמירה צמודה.

זיו ססר: השנה בלי שהזמינו אותנו לוועדת שילוב הודיעו לנו שיש לו סל של 17 שעות, כשהוא עולה לכיתה ב'.

זיו ססר: 48 לעומת 17 זה כמעט פי שלושה.

זיו ססר: אמרו לנו, תחלקו את זה כמו שאתם רוצים.

זיו ססר: שעה דיפרנציאלית או לא דיפרנציאלית – זה מה שנתנו לו.

יעקב מרגי: רחלי, אחר כך התייחסות מיוחדת לדוגמה הזאת.

זיו ססר: - - וזה ילד בתפקוד גבוה על הספקטרום שהפוטנציאל שלו הוא להיות מאוד משולב.

זיו ססר: אין שום סיבה בעולם לדחוף אותו חזרה לחינוך המיוחד בגלל שלא נותנים לו את התמיכה.

מרב ישראלי: זאת החלטה של ועדת שילוב?

יעקב מרגי: זאת החלטה של ועדת ההשמה או ועדת השילוב?

זיו ססר: זה בעצם שעות דורנר.

זיו ססר: הוא בעצם קיבל 4.1 שעות דורנר לכיתה ב' שזה מתורגם ל-17.6 שעות, ומתוך זה אם אתה לוקח שעה דיפרנציאלית או לא זאת החלטה שלנו מה אנחנו עושים עם זה.

זיו ססר: בשנה שעברה היו לנו 48 שעות במצטבר אם לוקחים את השעתיים הדיפרנציאליות בתור 8.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

רחל אידנסון: קוראים לי רחל אידנסון.

רחל אידנסון: אני אמא לילדה בכיתה ח' על הספקטרום.

רחל אידנסון: הבת שלי סיימה בית ספר יסודי, והיא בכיתה ח'.

רחל אידנסון: היא קיבלה סל שילוב כמעט מלא.

רחל אידנסון: אמנם לחרדים זה קצת פחות, אבל זה הספיק בשביל לעזור לה לשילוב.

רחל אידנסון: בכיתה ה' רצו להעביר אותה לחינוך מיוחד, ובזכות סל השילוב היא נשארה בחינוך רגיל ומאוד מצליחה, היא מחוננת.

רחל אידנסון: לא אני אומרת שהיא מחוננת, אלא האבחון – 129 אייקיו זה ממש מחוננת.

רחל אידנסון: יש לה הרבה מאוד קשיים מסביב.

רחל אידנסון: סליחה שאני מדברת על כסף, אבל על כל הרעה בתנאים אני משלמת מהכיס שלי.

רחל אידנסון: לפי ההנחיות של תשע"ח היא הייתה אמורה להיכנס לתיכון עם סל שעות 07 שזה בערך 2,000 שקלים לחודש לשעות תקניות שמשלמים אותן לפי השכלה, לפי ותק.

רחל אידנסון: אלה שעות שמורות מיומנות בתיכון יכולות לתת.

רחל אידנסון: מה שאנחנו תכננו לעשות זה להביא מישהי שלמדה חינוך מיוחד וכבר יש לה ניסיון - -

יעקב מרגי: מה בתשע"ט?

רחל אידנסון: בתשע"ט, לפי ההנחיות החדשות, שילוב של ילדים על הספקטרום האוטיסטי זה רק דרך סל סיוע.

רחל אידנסון: הקריטריונים הדיפרנציאליים של סל סיוע לא מתאימים לילדים בתפקוד גבוה - -

יעקב מרגי: איפה את גרה?

רחל אידנסון: בירושלים.

יעקב מרגי: וזה ההנחיות שקיבלת מהמוסד או מהעירייה?

רחל אידנסון: אני הגעתי עד הגברת אברמזון.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: שאלתי שאלה.

יעקב מרגי: לא אמרתי לאן הגעת.

יעקב מרגי: ממי קיבלת את התשובות האלה?

רחל אידנסון: מעפרה מלכה.

יעקב מרגי: מי היא?

רחל אידנסון: המפקחת על החינוך המיוחד בירושלים.

יעקב מרגי: בעיריית ירושלים או במשרד החינוך?

רחל אידנסון: בתיכונים החרדיים בירושלים.

יעקב מרגי: את יודעת להגיד לי אם מטעם העירייה או משרד החינוך?

רחל אידנסון: משרד החינוך.

רחל אידנסון: לפי ההנחיות החדשות, יכול להיות שלא אקבל כלום כי הבת שלי לא צריכה מעבר מכיתה לכיתה, היא לא צריכה מעבר ממטלה למטלה.

רחל אידנסון: היא תקבל שווה ערך – אולי, בספק – 400 שקל.

רחל אידנסון: את 1,600 השקלים הנותרים אני אשלם מהכיס שלי.

יעקב מרגי: תודה, גברתי.

יעקב מרגי: המועצה לשלום הילד, יש התייחסות?

רחלי הכהן: התייחסות מאוד קצרה.

רחלי הכהן: רק אציין שגם אלינו הגיעו לאחרונה הרבה תלונות על כל הכאוס שקיים וחוסר הבהירות שיש בין השטח לבין ההנחיות במכתב שיצא עכשיו.

רחלי הכהן: אני רוצה להצטרף לדרישה שעלה אמיתי קודם בכל לשון של בקשה לוודא שילדים לא נפגעו גם בתקופת הביניים הזאת.

יעקב מרגי: אני אתייחס לזה בסיכום הדיון.

רחלי הכהן: מצוין.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, בבקשה, רויטל.

רויטל לן כהן: ראשית, אני רוצה להגיד את מה שניסיתי להגיד קודם - -

יעקב מרגי: עכשיו עומדת לך הזכות.

רויטל לן כהן: אתה תמיד אומר לי שיש לי רק תלונות.

יעקב מרגי: אני?

יעקב מרגי: בחיים לא אמרתי לך שאת מתלוננת.

רויטל לן כהן: יש כל כך הרבה פרוטוקולים של הוועדה.

יעקב מרגי: את מתלוננת, אבל לא אני אמרתי שאת מתלוננת.

רויטל לן כהן: אני מברכת על השקף של תוספת משאבים לבתי הספר הרגילים.

רויטל לן כהן: אם אתם מכניסים את זה עכשיו לחוק – ככה, את השקף – אני חותמת בשתי ידיים, יוצאת מהדלת ולא חוזרת.

יעקב מרגי: את מוקלטת ומשודרת.

רויטל לן כהן: מצוין, אדוני.

רויטל לן כהן: כל הדברים שאמרתי עד היום אני מוקלטת ומשודרת.

רויטל לן כהן: זה לא עזר לי.

יעקב מרגי: אבל אני אמשיך להזמין אותך.

יעקב מרגי: אני כבר התרגלתי, אני לא יכול בלי זה.

יעקב מרגי: זה כמו התמכרות.

יעקב מרגי: הכול בהומור ובאהבה.

רויטל לן כהן: בהחלט.

רויטל לן כהן: בהערכה גדולה.

רויטל לן כהן: אני מבינה שהציגו בפניך מסמך מתשע"ח.

רויטל לן כהן: אומר בזהירות רבה שהמסמך הזה מעולם לא שזף אור יום.

רויטל לן כהן: אולי בתוך המשרד, במטה – בשום מקום אחר – לא באגפי חינוך, לא מרכז השלטון המקומי, לא הסתדרות המורים, לא מנהלים - -

יעקב מרגי: למנהלי מחוזות.

יעקב מרגי: המסמך מיועד למנהלי מחוזות.

יעקב מרגי: אני לא מתפלא, לא נופל מהכיסא.

רויטל לן כהן: אדוני, תסתכל על המסמך בסוף.

רויטל לן כהן: בעמוד האחרון ותראה שהם אפילו לא טרחו לכתוב את כל המכותבים.

רויטל לן כהן: מה שאומר שבצורה ברורה זה בכלל לא המכתב שיצא.

רויטל לן כהן: זה אולי משהו פנימי, זה לא יצא.

רויטל לן כהן: שנית, העובדה שנגרם כזה כאוס בשבועות האחרונים מדגיש שאולי זה היה משהו פנימי שחשבו להוציא אותו.

רויטל לן כהן: אני לא רוצה להגיד משהו אחר, אבל זה לא משהו שאי פעם מישהו ראה אותו.

רויטל לן כהן: מעבר לזה - -

יעקב מרגי: זאת האשמה חמורה.

יעקב מרגי: זה כביכול מישהו מנסה להטעות אותי.

רויטל לן כהן: נכון, ואני שמחה שאני מוקלטת.

רויטל לן כהן: אני אומרת את זה בגלוי בדיוק כמו שאמרתי לפני הרבה שנים שהכספים של הסייעות בחודשי הקיץ נשארים ברשויות המקומיות - -

יעקב מרגי: רויטל, תשע"ח, תשע"ט.

רויטל לן כהן: אני רשמתי לי המון הערות אבל אני אפילו לא מתכוונת להיכנס אליהן.

רויטל לן כהן: אני רק רוצה להגיד לגופו של עניין שלא רק שיש ועדות שהתקיימו וילדים בהן נפגעו, יש ילדים שהתבקשו בגינם ועדות וסורבו.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שיש ילדים שלא קיבלו אפשרות להגיע לוועדה או מכיוון שהם ידעו שהם צריכים 07 או מכיוון שהם ידעו שהם צריכים שילוב בקריטריונים שעליהם דובר או מכיוון שידעו שהם צריכים השמה שבגינה יצטרכו משאבי חינוך מיוחד חדשים ואמרו להם שאין טעם להגיש בקשה לוועדה כי ממילא הם לא יקבלו.

רויטל לן כהן: לכן לא התקיימו בגינם של הילדים האלה בקשות בכלל.

רויטל לן כהן: לכן, אני רוצה להדגיש, שהתיקון צריך להיות לא רק לפנות להורים של ילדים שהתקיימו בגינם בקשות ולהגיד שאם הם לא מרוצים מהתוצאה שיידעו שהם יכולים לעשות את זה שוב לא הליך ערר.

רויטל לן כהן: אני אומרת ברחל בתך הקטנה – כל הורה במדינת ישראל צריך לקבל מכתב בימים הקרובים שאומר:

רויטל לן כהן: אם רצית עבור הילד שלך שירותים של משאבי שילוב או חינוך מיוחד ולא הגשת בקשת כי נאמר לך שאין טעם, דע לך שעכשיו אתה יכול לבקש.

רויטל לן כהן: כי אחרת אנחנו גרמנו נזק.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך שכיוונתי לדעת גדולים.

רויטל לן כהן: דבר אחרון – למרות הנוסח שהם כאילו הוציאו, אחרי שהם הוציאו אותו המשיכו לרדת לשטח וואטסאפים חדשים שמבקשים להמשיך ללכת לפי ההנחיה המקורית.

רויטל לן כהן: אם אדוני באמת רוצה לחקור את זה לגופו של עניין מצדי שיבקשו מחברות הסלולר לעקוב אחרי זה ולראות מאיפה זה הגיע.

רויטל לן כהן: זאת לא המצאה.

רויטל לן כהן: הם יצאו לשטח.

יעקב מרגי: חשבתי שאת רוצה ועדת חקירה פרלמנטרית כי הפורום עבר עכשיו לכלי הזה.

רויטל לן כהן: אדוני, אנחנו במצב כל כך קשה של חוסר אמון שאני אומרת בצורה הכי ברורה- -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יהב תמם כרמלה, קראתי נכון?

יעקב מרגי: בינתיים אתן למישהו אחר.

יעקב מרגי: שבי סביב השולחן.

יעקב מרגי: חמי גולדין, בבקשה.

מנחם גולדין: אני מ"קשר הבית – המשפחות המיוחדות".

יעקב מרגי: תזכור – תשע"ח, תשע"ט.

מנחם גולדין: לגמרי.

מנחם גולדין: כל חוזר שרוצה לבטל דברים אומר בראשיתו: "חוזר זה מבטל הוראות כך וכך".

מנחם גולדין: אני לפחות הייתי מצפה שבמכתב כזה היה כתוב שכל הוראה שלא הופיעה בשנה קודמת – ראו אותה כמבוטלת.

מנחם גולדין: אני לא ראיתי את זה כתוב.

מנחם גולדין: דבר כזה יכול להפיס את דעתם גם של אלה שקיבלו וואטסאפים ודברים אחרים - -

יעקב מרגי: הקדימון בתשע"ט לא סיפק אותך?

יעקב מרגי: קראת מה שכתוב?

מנחם גולדין: קראתי.

מנחם גולדין: בשום מקום שם לא כתוב.

מנחם גולדין: בכל הוואטסאפים ובכל ההנחיות האחרות – הנוסח שבו זה מנוסח הוא שהמסמך הזה משלים הנחיות נוספות שקיימות בשטח.

מנחם גולדין: הוא לא אומר שמבטלים את ההנחיות שקיימות.

מנחם גולדין: שנית, אחד הדברים שעולים כאן וחשוב להגיד – אני גם מברך על העובדה שמכניסים כל מיני דברים למערכות הרגילות, אבל יש כאן עניין של צבעים, לצבוע.

מנחם גולדין: גם ועדות השמה, ברגע שהן באות לבחור או להחליט, והן אומרות, רגע, אולי לא ניתן לו את זה כי הוא יקבל את זה במסגרת הרגילה הם צריכים לדעת איך המנגנון הזה נצבע.

מנחם גולדין: כי לפי מה שאני מבין פה, זה לא ייחשב חינוך מיוחד, זה ייקבע באופן הדרגתי בכל מיני בתי ספר.

מנחם גולדין: מחד אומרים להם, אל תיתנו את הזכאות כי הם יקבלו את ההכלה וכל מיני דברים כאלה; ומצד שני לא ברור שהם יקבלו כי הם יקבלו בצורה הדרגתית לפי מנגנון אחר שלא - - - חינוך מיוחד.

מנחם גולדין: תודה.

יעקב מרגי: צביעת תקציב מתבקשת, ובמיוחד בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: לכן בשינויים ובנהלים שאנחנו מבקשים בהליך החקיקה צריך קריטריונים איך מאשרים ואיך מפרקים כי אפשר לשפוך הרבה מאוד כסף.

יעקב מרגי: בסוף צריך לבדוק אם התלמיד מקבל את אותה מעטפת שכולנו התכוונו לה.

יעקב מרגי: יהב כרמלה תמם, בבקשה.

כמונה כרמלה יהב תמם: אין לי ילד בחינוך מיוחד - -

יעקב מרגי: כתבת לי שאת מאבחנת.

כמונה כרמלה יהב תמם: אני מאבחנת.

כמונה כרמלה יהב תמם: אני פשוט רוצה להגיד שפה נמצאים אנשים שמבינים עניין – מה זה 4.8 ומה זה 7.13 וכולי.

כמונה כרמלה יהב תמם: בוועדות האלה נמצאים הורים שלא באים מתחום החינוך, ואין גוף בוועדה עצמה ככוח שמלווה אותם גם אחר כך.

כמונה כרמלה יהב תמם: זאת אומרת – מה אמרו בוועדה.

כמונה כרמלה יהב תמם: לא תמיד הורים מבינים מה נאמר בוועדה, ומה ההחלטות אומרות – האם הורים שמחליטים מבינים מה הם החליטו, והאם הבחירה היא ריאלית.

כמונה כרמלה יהב תמם: זאת אומרת הרבה פעמים נותנים לילד בחירה - -

יעקב מרגי: אני התאפקתי.

יעקב מרגי: רציתי להביא דוגמה מהחיים, אבל לקחתי חזרה.

כמונה כרמלה יהב תמם: החיים הם הדוגמה הכי טובה.

יעקב מרגי: אז לקחתי אותה חזרה שלא ישתמע שאני מקל ראש.

יעקב מרגי: גם דברי תוכחה צריכים להישמע.

כמונה כרמלה יהב תמם: הרבה פעמים נותנים בחירה בין כיתה כזאת לכזאת, ולהורים אין שום כלי מה הם יכולים לבחור ומה.

יעקב מרגי: זה ניסוח יותר מתקבל לאוזן מהניסוח שאמרת קודם.

איתן ברושי: מי צריך לסייע בידם?

יעקב מרגי: זאת שאלה.

איתן ברושי: אני מסכים.

איתן ברושי: אני הערתי באחת הישיבות הקודמות ולאורך כל הדיונים שיש פה אי בהירות מהו מקור הסמכות, ומי נושא באחריות.

איתן ברושי: האם משרד החינוך מדבר עם כל הורה או שהאחריות נשארת בידי הרשות, וזה אחריותה, ויש לה גם קצת סמכויות ולא הכול בירושלים.

איתן ברושי: אבל יש פה אי בהירות - -

יעקב מרגי: יש לה סמכות.

איתן ברושי: - - גם הוראות סותרות וגם לא ברור מי מנהל בסוף את העניין הזה.

איתן ברושי: מי בסוף האחראי פה?

איתן ברושי: הממשלה בירושלים?

איתן ברושי: הרשות.

איתן ברושי: מי הכתובת להורים?

יעקב מרגי: אוקיי, שאלה במקום.

איתן ברושי: חשבתי שכבר פתרתם את זה.

יעקב מרגי: בהליך החקיקה יינתן מענה.

איתן ברושי: אבל יש פה – אני לא רוצה להגיד מילה יותר גרועה מ"בלגן".

איתן ברושי: בסופו של דבר דנים פה בדיני נפשות.

יעקב מרגי: הכי קל לומר בלגן.

יעקב מרגי: זה אורגן רציני שמתנהל בכובד ראש.

יעקב מרגי: יש תקלות.

יעקב מרגי: הסיבה שאנחנו מתכנסים זה בגלל שאנחנו רוצים לתקן ולשפר.

איתן ברושי: אבל, אדוני היושב-ראש, מי מדבר עם ההורים?

יעקב מרגי: אני בכוונה לא נכנס לזה עכשיו.

איתן ברושי: צריכים לעשות סדר.

יעקב מרגי: נשמע התייחסות בסוף.

יעקב מרגי: דוד גולנזר, בבקשה.

דוד גולנזר: אני מנהל בית ספר רנה-קסין בירושלים, חבר הנהלת התאגדות המנהלים.

דוד גולנזר: בעניין תהליך פתיחה וסגירה של כיתות אני רוצה להגיד שלא היה כאוס בכלל.

דוד גולנזר: נאמר לנו באופן חד וחלק שלא ייפתחו כיתות חדשות לא למנהל אחד, לא לשני מנהלים - -

איתן ברושי: מי אומר?

איתן ברושי: אתה יכול להגיד מי אומר?

דוד גולנזר: מתוך הודעה שקיבלתי ממנהל - -

איתן ברושי: איזה מנהל?

יעקב מרגי: ממי אותו מנהל קיבל את ההודעה?

דוד גולנזר: אני דיברתי עם שלוש מפקחות - -

איתן ברושי: זה לא חידון חמיצר.

איתן ברושי: תדברו איתנו עברית.

דוד גולנזר: - - שלושה ראשי ועדות השמה – כולם אומרים לי אותו דבר.

יעקב מרגי: זאת אחת השאלות שתישאל בסיכום.

דוד גולנזר: בהודעה שמולי כותבת מפקחת, במקרה לא במחוז שלי, אבל זה לא חשוב: "מול הקיצוצים בתקנים ניתן לערוך ועדות חקירות באישור פקידת סעד רק אם נדע שיש מקום פנוי לילד".

דוד גולנזר: הילד הוא בסיכון, יש אישור פקידת סעד לערוך ועדה – מעולם לא אמרו לנו לחכות עם דבר כזה.

יעקב מרגי: מי נתן את ההנחיה הזאת?

יעקב מרגי: אתה לא עונה לי.

דוד גולנזר: זה בא מהפיקוח.

איתן ברושי: הפיקוח הוא של המחוז?

דוד גולנזר: משרד החינוך.

איתן ברושי: של המחוז?

יעקב מרגי: אתה מקריא לי ממסמך.

דוד גולנזר: מוואטסאפ.

יעקב מרגי: מוואטסאפ ששלח לך מי?

דוד גולנזר: ממנהל.

דוד גולנזר: מפקחת.

יעקב מרגי: מפקחת ששלחה למנהל.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תרשום לי את הדברים.

איתן ברושי: תפסיק עם הוואטאספים.

יעקב מרגי: אז לא יהיה וואטסאפ, יהיה טוויטר.

יעקב מרגי: לא יהיה טוויטר, יהיה אינסטגרם.

יעקב מרגי: הבעיה זה הוואטסאפ?

יעקב מרגי: הבעיה זה לא הוואטסאפ.

איתן ברושי: כן.

איתן ברושי: שיהיה נייר עם המנורה למעלה והחתימה למטה.

איתן ברושי: ככה אני קיבלתי מסמכים.

איתן ברושי: לא וואטסאפ.

איתן ברושי: מה זה, רכילות שמעבירים פה?

איתן ברושי: שופטת אחת כבר הדיחו על הוואטסאפים.

איתן ברושי: יצטרכו להדיח עובדי מדינה אם זאת השיטה שמנהלים את המדינה בוואטסאפים.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

דוד גולנזר: יש מנהלים שאכן לא הגישו ילדים לוועדות השמה.

דוד גולנזר: בוודאות אני אעביר לרחלי שמות של מנהלים שזה קרה אצלם, שלא הגישו.

דוד גולנזר: פעם ראשונה השנה ביקשו מאתנו לדעת מראש - - -

יעקב מרגי: ב"רנה קסין" זה לא היה.

דוד גולנזר: אני לא מדבר על בית הספר שלי.

דוד גולנזר: לי יש יחסים אישיים טובים עם האנשים, וחשוב לי לשמור עליהם.

דוד גולנזר: אני מדבר על בעיה כללית.

דוד גולנזר: מתוך המסמך שהיה אחרי הדיון האחרון שהייתם בו: "ועדות לתלמידים בגין הפרעה נפשית – אין לדווח להורים על זכאותם וכולי – יש לחכות עשרה ימים, לפי החוק- - -".

דוד גולנזר: עד השנה לא חיכינו 10 ימים.

דוד גולנזר: אני מדבר כהורה שהבת שלו עשתה את הוועדה הזאת.

דוד גולנזר: עד היום ההורה לא היה צריך לחכות בחרדה, קיבל אחרי יומיים הודעה.

דוד גולנזר: זה הכיוון.

דוד גולנזר: היום אומרים, תחכה, ואז נראה אם יש מקום.

יעקב מרגי: דובר על זה.

יעקב מרגי: אסתר קרמר, בבקשה.

אסתר קרמר: אני יושבת בוועדות השמה.

אסתר קרמר: אני עושה את זה פעמיים-שלוש בשבוע.

אסתר קרמר: אני נציגת הורים בוועדות השמה גם בחרדי וגם בכללי.

אסתר קרמר: דיברתי עם כמה מפקחות ולא הגיע שום מכתב הנחיות למוכש"ר החרדי.

אסתר קרמר: בדקתי גם עם מנהלי המחוזות.

אסתר קרמר: אני יושבת בשטח, וכל הזמן אומרים - -

יעקב מרגי: אסתר, דווקא בגלל שאת יושבת בוועדות תאמרי לי דברים מתוך הוועדות.

יעקב מרגי: אני פונה אלייך עכשיו לא מכיוון שיש לנו זמן, ואני רוצה לסיים אותו, אלא אמרת שאת מופיעה בוועדות.

יעקב מרגי: אז תאמרי לי מתוך הפרקטיקה בוועדות מה היה בשבועות האחרונים.

יעקב מרגי: מה אומרים אחרים – אני לא בעל הבית.

יעקב מרגי: באנו לבדוק.

יעקב מרגי: תני דוגמה שתוכל להאיר את עינינו.

אסתר קרמר: לדוגמה, יש מקום לכתוב: א', ב', ג', ד' – מה דרגת החומרה של הצורך של התלמיד, ואומרים לתלמיד שיכול להיות שתלמידים בדרגת חומרה פחות חמורה לא יקבלו ועדות השמה; אמרו לכמה תלמידים שאין כיתה ולא בטוח שיש מקום, כיתות לא נפתחות בשנה הבאה - -

יעקב אשר: זה חסם.

אסתר קרמר: - - אמרו להורים שכיתות א' ייפתחו רק בבית ספר - -

יעקב מרגי: זה שמעתי.

יעקב מרגי: חשבתי שאת נותנת לי דוגמה מתוך ועדת ההשמה.

אסתר קרמר: כן, אני ישבתי בתוך ועדת השמה, ואמרו להורה לילד שעולה לכיתה א' שיש הרבה תלמידים שעולים לכיתות א', ופותחים כיתות א' רק לפי מספר כיתות ח' שנסגרות.

אסתר קרמר: אמרו את זה להורים.

אסתר קרמר: אמרו שאם לא לא תהיה להם כיתה כי לא בטוח שיהיו לנו מספיק כיתות.

יעקב מרגי: הם לא נתנו לו גם אישור לביטול מוגבלות?

רויטל לן כהן: זה השלב הבא.

אסתר קרמר: לא נתנו לו, לצערי.

אסתר קרמר: אמרו להורה בוועדה שהתקן הוא 14 ילדים בכיתה, ולכיתה הוא ייכנס הילד ה-15, כי אי אפשר לא יכולים לפתוח כיתה נוספת.

יעקב מרגי: הדברים מדברים בעד עצמם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הניה מרמורשטיין מעל"ה.

הניה מרמורשטיין: אני רציתי להוסיף שאצלנו היו צריכים לעלות ממעונות היום השיקומיים לגנים אמרו שלגבי הלקויות הקשות זה בסדר; לגבי הלקויות הקלות שלגביהם הורים רצו לבחור – אמרו, אולי תתמקדו בגן של חינוך מיוחד כי גן בשילוב לא יוכל להיפתח, אז תחשבו.

הניה מרמורשטיין: מצד שני רמזו שגם לא בטוח שייפתחו גני חינוך מיוחד חדשים כמו הגידול של מה שצריך באותה שנה, כך שיכול להיות שתחפשו לכם גן רגיל ונשלב עם סייעת.

הניה מרמורשטיין: זה היה מאוד מבולבל כזה – כן ולא, ואנחנו לא יודעים ונראה מה נעשה.

יעקב מרגי: פחות או יותר שמענו מגוון.

יעקב מרגי: נרשמו לדיון מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

יעקב מרגי: נמצאים אתנו?

קריאה: כן.

יעקב מרגי: אתה רוצה להתייחס לדיון?

קריאה: אני משקיף.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רחלי, מצד אחד אמרת את הרציונל של ההנחיות והבנו ואפילו התחברתי לזה כי זה תואם כל ניהול תקין או צופה פני עתיד.

יעקב מרגי: אבל מהשטח עולות דוגמאות שמתחברות לחשש.

יעקב מרגי: האם תוכלי לתת לנו הסברים לגבי ההנחיה לא לפתוח כיתות או שזה יהיה תואם סגירת כיתות ח'?

יעקב מרגי: זה מתחבר לשאלה שניסיתי לנסח ולקבל תשובה – שמירה על מסגרת תקציב.

יעקב מרגי: בבקשה.

רחל אברמזון: אני רוצה קודם לומר שאני – לא יודעת באיזו מילה להשתמש – אולי עצובה – לשמוע את הלך הרוחות שנמצא כאן לא מפני שאנשים לא מביאים את רחשי ליבם ואת הכאב, אלא מפני שבתחושה שלי מישהו מנסה לבלבל את היוצרות - -

יעקב אשר: - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, יעקב אשר.

רחל אברמזון: לא, חלילה, מהאנשים שיושבים כאן.

יעקב מרגי: רחלי, אני אתן לך.

יעקב מרגי: אני אומר לך איך אני נוהג.

יעקב מרגי: בדרך כלל כשבאים אליי בטענות שלא הובנתי נכון או יצא רושם כזה אני בודק את עצמי, אולי אני הגורם לבלבול.

רחל אברמזון: לא סיימתי להשלים את המשפט.

רחל אברמזון: מכיוון שהתחושה הייתה מאוד בעייתית כי הקולות נשמעו, ואני שומעת אותם, אנחנו הוצאנו את המכתב שאומר שבשבועיים האחרונים יצאו הודעות והנחיות ואי בהירות מתוך אותם וואטסאפים שמדברים עליהם, מתוך כל מיני אמירות של מפקח שמפרש כך או אחרת; ולעשות את בדק הבית שלנו כדי להגיד.

רחל אברמזון: והנה, אני כאן מציגה את העובדות אחת לאחת.

רחל אברמזון: אין שינוי בוועדות, אין שינוי במדיניות.

רחל אברמזון: זה כתוב שחור על גבי לבן.

יפה בן דויד: - - -

יעקב מרגי: יפה, אני מבקש לא להפריע לי, עם כל הכבוד.

יעקב מרגי: אני רוצה לנהל דיון, אני לא יכול לנהל מקהלה.

רחל אברמזון: לגבי פתיחת כיתות - -

יעקב מרגי: תקשיבי לי רגע, רחלי - -

רחל אברמזון: אני רוצה - -

יעקב מרגי: אני אתן לך.

יעקב מרגי: בסוף את יכולה לומר את כל מה שאתם אומרים.

יעקב מרגי: אם אני לא אהיה רגוע ולא אבין אותך לא עשינו כלום.

יעקב מרגי: אז תרשי לי להפסיק אותך מדי פעם.

יעקב מרגי: את אמרת את הדברים, והם ברורים.

יעקב מרגי: יש אמירה של ההורים וגורמים מהשטח שמציירים מציאות אחרת.

יעקב מרגי: תתייחסי – אדרבה.

יעקב מרגי: לאחר שפניתי אליכם הוצאתם ב-2 במאי 2018 הנחיות לפתיחת שנת הלימודים תשע"ט עם קדימון.

יעקב מרגי: כנראה, זה יצא שחור על גבי לבן בנייר, והמחוזות המשיכו להתנהל מול מנהלי מחלקות החינוך והמפקחות בצורה אחרת.

יעקב מרגי: בפועל כרגע היו כאן מספר דוגמאות ששמעת.

יעקב מרגי: יותר חשוב לי לעזוב את הסיבות לאי הבהירות.

יעקב מרגי: בואי נתייחס לכמה עובדות ונתעמת איתן, למה זה קורה; למה השנה יש חרדה ושימת דגש על אי פתיחת כיתות לעומת שנים עברו כשאנחנו יודעים שבשנים עברו היה גם ככה מחסור.

יעקב מרגי: זה לא קו שעליו אפשר לבנות תשתית - -

יעקב אשר: אולי הבעיה היא - - -

רחל אברמזון: בכלל לא.

יעקב מרגי: יעקב, תרשה לי, תעשה לי טובה.

יעקב מרגי: שמענו כאן דוגמאות חמות מהתנור של הורים על פערים בין תשע"ח לתשע"ט.

רחל אברמזון: אגב, אני שמעתי את אותן טענות גם בשנה שעברה; שמגיעים לוועדת שילוב או לוועדת השמה ולא מקבלים את מה שהילד זכאי או ההורה רוצה.

רחל אברמזון: זה מה שנאמר.

יעקב אשר: לא דיברו על זה.

רחל אברמזון: זה מה שהיה.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: הורה אומר שבשנה שעברה - -

רחל אברמזון: אין לזה קשר.

רחל אברמזון: אני אבדוק את זה, אני רשמתי.

רחל אברמזון: לא יצאו הוראות, בוודאי לא לרשויות בפיילוט.

יעקב מרגי: אלו"ט נתן לי ארבעה מקרים.

רחל אברמזון: ואתה יודע כמה מקרים כאלה הוגשו אליי בשנה שעברה?

רחל אברמזון: יושבים כאן נציגי אלו"ט ונציגי ההורים.

רחל אברמזון: הם יודעים, הם מעבירים אליי את אותן אמירות ואותם דברים שנה אחרי שנה.

רחל אברמזון: אין לזה קשר.

רחל אברמזון: לכן אני רוצה לעשות הפרדה - -

יעקב מרגי: תסבירי לי את ההנחיה של אי פתיחת כיתות.

רחל אברמזון: אני רוצה להסביר את ההנחיה ולגבי הכיתות.

רחל אברמזון: אני רוצה להרגיע.

רחל אברמזון: דיברנו על מוגבלויות במיקוד.

רחל אברמזון: נכון לרגע זה, לפי דיווחי מחוזות, ייפתחו 600 כיתות בתוך המוגבלויות במיקוד.

רחל אברמזון: נכון לדיווחים עכשיו מהמחוזות – 333 כיתות במוגבלויות המורכבות.

רחל אברמזון: אז, רבותיי, להגיד שלא נפתחות כיתות זה טוב.

יעקב מרגי: אז מאין באה ההנחיה?

רחל אברמזון: לכן אני אומרת שעצוב לי.

רחל אברמזון: אני הולכת לבדוק אחת לאחת את כל הטענות ואת כל הבעיות שעלו כאן.

רחל אברמזון: כי זה לא יכול להיות - -

יעקב מרגי: רחלי, את יודעת מה ירגיע את השטח?

יעקב מרגי: את יכולה לבדוק עם המפקחות ולדבר איתן והנחיות ותקציב - -

רחל אברמזון: אני אדבר עם מנהלים בשטח.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לעשות כינוס מידי של כל מנהלי מחלקות החינוך ברשויות המקומיות בארץ בצורה הכי שקופה, לשים זאת על השולחן.

יעקב מרגי: לומר להם חד-משמעית - -

רחל אברמזון: הם איתי בשיח כל הזמן.

יעקב מרגי: - - להתנהל לפי צרכים, להתנהל לפי הנחיות תשע"ח.

יעקב מרגי: אבל זה צריך לומר לא במכתב.

נורית קורן: לא במכתב.

נורית קורן: היושב-ראש צודק.

רחל אברמזון: אז אני רוצה להגיד רגע - -

יעקב מרגי: זאת הדרך היחידה כי אני רואה את המצוקה שלך ואת הכאב שמצד אחד ההנחיות שלך וההירתמות של המשרד לפתור את כל הבעיות בחינוך המיוחד בתשע"ט, לפחות שואפים לצמצם את הפערים לעומת שנה שעברה.

יעקב מרגי: מצד שני יש פה אי הלימה מוחלטת.

יעקב מרגי: אני לא שומע פה פערים מינוריים שהייתי אומר, סליחה, אל תבלבל לי במוח.

יעקב מרגי: אני שומע פערים מהותיים במשמעות שלהם.

יעקב מרגי: אולי אני לא מבין, אני לא משפטן, אבל יושבת פה משפטנית.

יעקב מרגי: שומעים פה שתי גרסאות.

איתן ברושי: אז מה אתה רוצה לומר, אדוני היושב-ראש?

יעקב מרגי: תפקידי להחזיר את האמון.

איתן ברושי: מכונת אמת אולי.

רחל אברמזון: אני רוצה לומר חד-משמעית, שלהערכתי, מבלבלים בין מה שאנחנו רוצים או עתידים לעשות במהלך - - -

יעקב מרגי: אין ספק שהחששות הם ברקע.

רחל אברמזון: - - והדברים מתבלבלים ומתערבבים - -

יעקב מרגי: החקיקה היא ברקע.

שלמה קרפ: ההורים לא מתבלבלים.

רחל אברמזון: אני לא דיברתי על ההורים.

יעקב אשר: שלמה קרפ, לא מתפרצים.

יעקב אשר: מותר לה לומר.

רחל אברמזון: אני לא דיברתי על ההורים, שלמה - -

קריאה: - - - חינוך מיוחד, אז אנחנו מתבלבלים.

רחל אברמזון: אני לא אמרתי שאתם מתבלבלים.

יעקב מרגי: סליחה, בפתיחת הדיון אמרתי שהדיון הזה נולד מקוצר הבנתי.

יעקב מרגי: כי אם הייתי מבין משני המסמכים - -

איתן ברושי: מה אתה מתנדב?

יעקב אשר: אדוני, זאת מדיניות לכבוש את התלונות בעודן באיבן.

רחל אברמזון: בלוח השנתי שלנו אני פוגשת את מנהלות מתי"א אחת לחודשיים.

רחל אברמזון: יש לנו מפגשים עם מנהלות מתי"א, מפקחים בחינוך המיוחד, מפקחות מתאמות כמעט כל חודש למפגש קבוע ורציף לעבודה.

רחל אברמזון: אני דורשת שתהיה כאן חזרה מתוך החשד הזה שאולי אנחנו אמרנו ולא הפצנו.

רחל אברמזון: אני רוצה לספר שלא הספקתי להגיע למפגש עם מנהלות המתי"א – כל מנהלות המתי"א החזיקו את המכתב הזה ביד.

רחל אברמזון: זה אומר שמנהלי המחוזות העבירו בצורה מסודרת לשטח את המכתב - -

יעקב מרגי: רחלי, דיברו על תשע"ח, לא על תשע"ט.

יעקב מרגי: אני יכול להבין שמישהו לא ראה מכתב פנימי.

רחל אברמזון: באותו מפגש שלי עם אנשי השטח ואנשי המקצוע אמרתי, רבותיי, היו כל מיני אמירות לא ברורות, בואו נדייק.

יעקב מרגי: אני אדם פרקטי.

יעקב מרגי: נתתי הצעה – לא קיבלתי תשובה - -

נורית קורן: זאת הצעה מצוינת.

יעקב מרגי: - - במצב משברי כזה כדאי לעשות כנס.

נורית קורן: נכון.

יעקב מרגי: כשר הייתי עושה זאת בנקודה זאת.

יעקב מרגי: תחשבו, תשקלו, ואני רוצה לקבל על זה תשובה.

נורית קורן: רחלי, זאת הצעה מצוינת.

יעקב מרגי: אם זה ברמה מחוזית או ברמה ארצית – מה שתחליטו.

יעקב מרגי: אני שואל שאלה מתבקשת – אני, יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת החינוך, רוצה לומר גם בשם חברי הוועדה למרות שאיתן לא נתן לי, ואני מכיר את דעתו על הממסד ומכבד אותה; צאי מתוך הנחה שיש פה אי הבנה.

יעקב מרגי: גם הצליל ששמעתי שיכול להיות בגלל אי הבהירות והחקיקה ברקע ועדות ההשמה התנהלו בצורה מסוימת, ויש תהליך קבלת החלטות.

יעקב מרגי: יכול להיות שהתקבלו החלטות שהן בעטיין של אותם חששות ואי בהירות.

יעקב מרגי: צריך לדעת האם תינתן להורים שמרגישים נפגעים, האם תינתן להם הזדמנות, ואיך עושים שתינתן להם הזדמנות; איך יידעו זאת, ואיך תינתן להם הזדמנות להגיע לדיון פעם שנייה.

יעקב מרגי: סוגיה שמכניסה אותי לחרדה – ואני לא אוהב את המילה "חרדה" בכלל – שבעקבות אי הבהירות הזאת או הבנה שגויה לכאורה, ילדים לא הוגשו לוועדות.

יעקב מרגי: שמעת את זה מאחד או שניים, רחל.

רחל אברמזון: אני לא יודעת אם בשנים עברו ילדים לא הוגשו לוועדות.

יעקב אשר: גם חרדה לחרדים.

רחל אברמזון: אוי, די.

רחל אברמזון: באמת.

יעקב אשר: מי אמר "די"?

יעקב אשר: מישהו אמר "די"?

יעקב מרגי: אני אמרתי "די".

יעקב אשר: לא.

רחל אברמזון: על-פי חוק, וכולם יודעים את זה שזכותו של כל הורה לבקש דיון, והוועדה יכולה להחליט אם כן או לא.

רחל אברמזון: אבל להגיד שזה לא ניתן ומראש אמרו לו לא לגשת?

רחל אברמזון: זה בניגוד לכל חוק ולכל תהליך.

רחל אברמזון: לא יצאה הנחיה כזאת - -

קריאה: אמרו.

רחל אברמזון: אני חוזרת ואומרת – בעיניי, יש בלבול מאוד גדול.

רחל אברמזון: את אותן אמירות ואותן טענות שמעתי לפני שנתיים - -

יעקב אשר: ממה נובע הבלבול הזה?

רחל אברמזון: אז אני אומרת לך, אדוני, חבר הכנסת, לפני שנתיים, לפני שלוש שנים בדיוק אותן אמירות של הורים - -

איתן ברושי: מה את עושה עם זה?

רחל אברמזון: אז אני אומרת מה אני עושה.

רחל אברמזון: יש הנחיות מאוד ברורות.

רחל אברמזון: יש חוזרי מנכ"ל שמנחים איך מתקיימות ועדות; יש חוזרי מנכ"ל שמנחים איך השטח צריך להתנהל.

רחל אברמזון: אני אחזור ואומר – אין שום שינוי בקיום ובהנחיות לוועדות.

רחל אברמזון: יש דברים שקשורים - - -

יעקב מרגי: לפני שאני אתן התייחסות - -

רחל אברמזון: בגלל זה ביקשתי לשבת עם יפה ולראות איך אנחנו עושים את זה.

יעקב מרגי: רחלי, רחלי, תהיי איתי, בבקשה.

רחל אברמזון: אני רוצה להבין את זה מקרוב.

יעקב מרגי: את לא רוצה להקשיב לי?

רחל אברמזון: אני מאוד רוצה להקשיב.

יעקב מרגי: אז תקשיבי.

רחל אברמזון: אבל יש לי הרגשה שמשהו כאן - -

יעקב מרגי: מאחר שברגשות עסקינן - -

רחל אברמזון: זאת עובדה.

יעקב מרגי: תגידי כן.

יעקב מרגי: למה את אומרת "לא" כל הזמן?

רחל אברמזון: אני אומרת לא.

רחל אברמזון: כי פעם אחת אני רוצה להגיד לא.

יעקב מרגי: רחלי, מותר לך.

יעקב מרגי: מסקנה אחת ויחידה סביב השולחן הזה היא שיש כאן אי בהירות ובלבול.

יעקב מרגי: אני לא מאלה שיש להם מחשבות קונספירטיביות.

יעקב מרגי: אני נוטה להאמין שזה בעטיה של הרפורמה שמובילים.

יעקב מרגי: כל תזוזה קטנה מחשידה שאולי מישהו הולך לעשות משהו, והסוגיה היא כסף, כסף, כסף; למרות שעומדת לכם הזכות משנים עברו שמעולם לא עצרתם בחינוך המיוחד בגידול התקנה התקציבית.

יעקב מרגי: אני בא משם.

יעקב מרגי: כרגע אני לא שופט.

יעקב מרגי: לא הצמדתי מכונת אמת לאף אחד.

יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שכולם כאן דוברים אמת.

יעקב מרגי: יכול להיות שאחד לא מבין את השני.

יעקב מרגי: במצב כזה משברי שיש אי בהירות ובלבול של מושגים – את לא רוצה כנס?

יעקב מרגי: אין בעיה.

יעקב מרגי: קודם כול הצעתי, ועכשיו אני דורש שהפעם ההנחיות שלכם ייצאו ברורות יותר, לקחת את של תשע"ט ולפרט אותו.

יעקב מרגי: הוא יהיה מופנה לא אל מנהלי המחוזות בלבד.

יעקב מרגי: ההנחיות האלה יהיו מופנות לא רק למנהלי המחוזות, אלא גם לכל מנהלי האגפים ומחלקות החינוך ברשויות המקומיות.

יעקב מרגי: דבר שני שלא התייחסת אליו זה אי מתן הנחיות מאחר שהחרדים הם במחוז נפרד – וזה הודגש שחור על גבי לבן - -

רחל אברמזון: יש לי תשובה.

יעקב מרגי: מאחר שאין הנחיות למחוז החרדי אני מבקש להתייחס גם לסוגיה הזאת.

רחל אברמזון: יש הנחיות, וגם אני רוצה להרגיע – בהיעדר העובדה שזיהינו שאולי המחוז החרדי זקוק לליווי יותר צמוד שתי מפקחות שלנו, כולל אני - יש מפקחת צמודה אל המפקחת המתאמת שעוזרת לה לנהל את כל התהליך הזה.

רחל אברמזון: אני עובדת גם מול ממלאת מקום מנהל המחוז.

רחל אברמזון: אין הנחיות שונות לגבי המוכר שאינו רשמי החרדי או הרשמי החרדי.

רחל אברמזון: אותן הנחיות שיצאו - -

יעקב אשר: יש הנחיות ברורות על כך שאין הנחיות.

יעקב אשר: אני אומר לך דברים שבדקתי.

יעקב מרגי: תן לה לסיים.

רחל אברמזון: אז עכשיו אני רוצה לומר.

רחל אברמזון: אם קיבלת מידע ממישהו אני אשמח לדעת מי נתן את ההנחיה ואיך.

רחל אברמזון: אנחנו נצמדנו למחוז החרדי בעזרה צמודה לניהול כל התהליך הזה כדי שלא תהיינה אי הבנות וכדי שהם יוכלו לפתוח את שנת הלימודים בלי שום בעיה.

יעקב מרגי: קודם התחננתי שתדברו - -

קריאות: - - -

רויטל לן כהן: - - -

יעקב מרגי: סליחה, רויטל, אני לא אתן לך.

רויטל לן כהן: - - -

יעקב מרגי: רחלי, אנחנו חוזרים וחוזרים וזה מילה מול מילה.

יעקב מרגי: בדרך כלל אני אוהב להמליץ, וכשלא מקשיבים לי אז אני אנחה.

יעקב אשר: אני רק מבקש להוסיף על ההצעה שלך להוציא בכתב את ההנחיות הברורות למנהלי החינוך גם למוכש"ר החרדי כמפורט כאן שאלה החלטות ברורות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, גברתי מנהלת התחום החשוב הזה, כמי שהיה ראש רשות בעבר אני יודע שזה תחום שהוא באחריות המחוז, ואני חושב שלמחוז יש גם פתרונות שהם מעבר ליישוב הבודד תוך ראייה מרחבית.

איתן ברושי: חלק מהחינוך לא נפתר רק לפי האזור המוניציפלי.

איתן ברושי: בכלל, העניין המוניציפלי הוא לא העניין המרכזי.

איתן ברושי: בעניין הכפר הגלובלי אין שום חשיבות לגבול המוניציפלי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אתה משקיע שעות רבות בדיונים האלה.

איתן ברושי: בדיון הבא אני לא אוכל להישאר.

איתן ברושי: השאלה היא מהו מקור הסמכות; מי בסוף מקבל החלטות?

איתן ברושי: מי הכתובת להורים ולבתי הספר?

איתן ברושי: האם זה רמת המחוז או ירושלים?

רחל אברמזון: המחוז.

איתן ברושי: אם זה המחוז אז זה לא מובן.

איתן ברושי: אתם מוציאים הוראות ישירות; ההורים מדברים ישירות עם ירושלים?

איתן ברושי: את בודקת עכשיו בעיה של ועדת השמות?

איתן ברושי: אתם קובעים עכשיו הנחיות לפני שבדקתם את היקף הבעיה?

איתן ברושי: לדעתי, הבעיה שלנו עכשיו זה עם השר והמנכ"ל.

איתן ברושי: זה לא נפתר פה - -

יעקב מרגי: אני חושב - -

איתן ברושי: תן לי לסיים רגע.

איתן ברושי: בכל זאת לא נולדתי היום.

איתן ברושי: עסקתי בדברים האלה.

איתן ברושי: לא הגיוני מה שקורה פה, ואי אפשר להטיל עוד נטל על ההורים שגם ככה לא קל להם.

יעקב מרגי: השנה אני לא רוצה להישאר ברמת המחלוקת.

איתן ברושי: אני אומר – בעיקרון, מי מוציא הוראות?

איתן ברושי: מי מקור הסמכות?

איתן ברושי: מי מקבל החלטות?

איתן ברושי: מי הכתובת של המנהלים והמורים?

איתן ברושי: מי הכתובת ליפה?

איתן ברושי: זה לא הגיוני.

איתן ברושי: יש נטייה לעובדי מדינה בכל הרמות, בעיקר הבכירים, שהם חושבים שכל השכל בירושלים וזהו, אולי קצת נשאר לתל-אביב.

יעקב מרגי: גליל ונגב נשאר בתל-אביב, לא עבר לירושלים.

איתן ברושי: אני אומר לך שאין טעם בכל הדיונים האלה אם לא ברור מי מקבל פה החלטות.

איתן ברושי: נוצרה פה אי התאמה עד כדי הצורך במכונת אמת.

איתן ברושי: מי אומר פה אמת בחדר הזה?

איתן ברושי: האם אתם אומרים את האמת או כל היתר אומרים אתה אמת?

איתן ברושי: אנחנו כחברי כנסת שנועדנו לפקח עליכם לא יכולים לקבל את הנורמה הזאת.

איתן ברושי: זאת לא נורמה שאפשר לחיות איתה.

איתן ברושי: עכשיו עוד יותר חמור, אדוני היושב-ראש, זה כבר חוזר על עצמו שנתיים-שלוש.

איתן ברושי: את הממשלה – על מי את מתלוננת?

איתן ברושי: עליהם את מתלוננת?

איתן ברושי: תפתרו את הבעיה.

איתן ברושי: מה את אומרת עכשיו?

איתן ברושי: שאת אומרת שאת לא מופתעת כי את כבר שומעת את זה - -

יעקב מרגי: איתן, תודה.

יעקב מרגי: הבנו.

איתן ברושי: אני מבקש שהעניין הזה ייפתר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיכום.

יעקב מרגי: קודם כול אני מודה לכל הגורמים שהפנו את תשומת לבנו לסוגיות שעלו ולאי בהירות.

יעקב מרגי: אני מודה למשרד החינוך על הסקירה.

יעקב מרגי: אני הגעתי למסקנה שאי הבהירות נמשכת והחששות וחוסר האמון קיים.

יעקב מרגי: במצב כזה הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להוציא מחדש את ההנחיות של תשע"ט עם הבהרה אפילו יותר מופשטת בניסוח יותר מורחב שיופנה לא רק למנהלי המחוזות ולמפקחות, אלא גם למנהלי אגפי החינוך ומחלקות החינוך.

יעקב מרגי: במדינה שהשקיפות היא נר לרגליה לא צריכה להיות בעיה, ואני לא מאמין שמישהו מהנהלת המשרד ימנע ממך לעשות את זה.

יעקב מרגי: זה מתבקש, זה אינטרס של המערכת.

יעקב מרגי: אנחנו נוטים להאמין שאכן אין בפועל שום הבדל בין הנחיות תשע"ח לתשע"ט.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת וקוראת לציבור – ואם ניתן לפרסם זאת בכל דרך צריך לעשות זאת – שהורה שעבר את הוועדה וחש שנגרמו לו נזק בעקבות אי הבהירות או פגיעה כלשהי תינתן לו הזכות להגיע שוב לדיון בוועדה כדי לבחון את הזכאות מחדש.

יעקב מרגי: תודה רבה.

רויטל לן כהן: מה עם אלה שמראש מנעו מהם להגיע?

יעקב מרגי: את יודעת מה זה בגמרא "תיקו"?

יעקב מרגי: "תשבי יתרץ קושיות ובעיות".

יעקב מרגי: חכי.

רויטל לן כהן: יש הורים שמנעו מהם - - -

יעקב מרגי: אמרתי זאת.

רויטל לן כהן: לא.

רויטל לן כהן: התייחסת למי שעבר ועדה ומרגיש - - -

יעקב מרגי: ומי שנגרם לו עוול.

יעקב מרגי: אני מוסיף את ההערה של רויטל.

יעקב מרגי: היא צודקת.

יעקב מרגי: הורה שנמנע ממנו להגיע לוועדה בגלל אי בהירות אני מבקש לאפשר לו זאת.

יעקב מרגי: רחלי, כמה זמן את צריכה להוצאת ההנחיות?

רחל אברמזון: אני רשמתי ואנחנו נדון.

יעקב מרגי: אני מבקש תוך שבוע קלנדרי מהיום להוציא הנחיות חדשות למחוזות ולמנהלי מחלקות החינוך והאגפים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.