ועדת המשנה לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית, כנסת 20, פרוטוקול מספר 11, 2018-05-16 09:30

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם, לא התכנסנו הרבה זמן אז אני שמחה לראות את כולכם.

מירב בן ארי: אני אפתח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת העבודה והרווחה לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית.

מירב בן ארי: זו ישיבת מעקב אחר ביצוע התכנית של משרד האוצר ומשרד הרווחה, לטיפול בחסרי בית צעירים על ידי הרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: נתחיל במשהו אופטימי, כמו שאני אוהבת.

מירב בן ארי: ביום ראשון היינו בביקור ב-"הגג הורוד", השֶלטֶר הייעודי החדש לצעירים וצעירות בקהילה הלהט"בית שנפתח בשכונת התקווה בתל אביב.

מירב בן ארי: הוא בעצם יהיה ההמשך של "בית דרור", שאתם כולכם מכירים.

מירב בן ארי: מקום מקסים, יפה, בלב שכונת "התקווה".

מירב בן ארי: נכון שיש בעיות עם השכנים, אתם מכירים את זה טוב אבל בסך הכול, המקום מאד יפה ומאד מזמין, נקי, מסודר עם צוות מקסים שפגשנו והכרנו.

מירב בן ארי: עשינו במקום סיור יחד עם משרד הרווחה ויחד עם הרשות המקומית, עם שרון מלמד.

מירב בן ארי: חוץ מהעובדה שהמקום מאד יפה ומזמין, הופתענו ממספר המתאכסנים.

מירב בן ארי: זאת אומרת, השֶלטֶר פתוח חודשיים בסך הכול, אנחנו מדברים על מאות שכבר עברו אפילו לשלש-ארבע שעות, שאתם מכירים גם, למקלחת, להתארגן, לאכול משהו ולצאת.

מירב בן ארי: הופתענו, מאות.

מירב בן ארי: זה גם יכול להיות אותו צעיר שחזר פעם שלישית להתארגן אבל 12 מיטות מלאות כמעט תמיד כל לילה וזה כל פעם מפתיע אותי, הצריכה.

מירב בן ארי: זאת אומרת, אנחנו לומדים בכלכלה על הצריכה הגבוהה של צעירים, גם אם זה לכמה שעות, גם אם זה לבוא לדבר עם מבוגר.

מירב בן ארי: חשוב לומר שכמובן לפני חודשיים הייתי גם בהוסטל שנפתח בחולון, שהוא בעצם המענה הטיפולי-שיקומי לצעירים להט"בים גם הוא.

מירב בן ארי: "אותות" לא נמצאים פה אבל הם יגיעו.

מירב בן ארי: הם היו אתי ביום ראשון.

מירב בן ארי: ממש חשוב לפרגן להם.

מירב בן ארי: הקימו, גם שֶלטֶר, גם הוסטל, הכול מיועד לקהילה הלהט"בית וגם בהוסטל היינו.

מירב בן ארי: גם מלא, מלא.

מירב בן ארי: ומצד אחד זה מאד יפה, מצד שני, אני אומרת לעצמי: איפה הם היו עד היום?

מירב בן ארי: איפה הם היו?

מירב בן ארי: הרי משתמשים, הצריכה גבוהה, איפה הם היו עד היום?

מירב בן ארי: כנראה הם ברחו, או לצערי במה שנקרא, באותן תכניות שנותנים משהו בתמורה כדי לקבל מיטה, אתם בטח מבינים.

מירב בן ארי: היה מעניין גם לשמוע על חוסר הרצון לשימוש בגגונים וכאלה, הם לא מוצאים את עצמם במקומות של מבוגרים.

מירב בן ארי: הם מעדיפים להיות ברחוב, או אצל חבר או חברה, או לצערי, בתמורה לכסף, אז היה מעניין לשמוע על הייחודיות של השֶלטֶר.

מירב בן ארי: אנחנו תיכף נדבר גם על שאר הרשויות אבל זה היה מעניין לשמוע, על כמה השֶלטֶר חשוב להם, אל"ף, כי הם לא מתחברים לגגונים של המבוגרים ובי"ת, כי בעצם סוף סוף יש להם קורת גג שלהם, ייעודית שלהם.

מירב בן ארי: אז זהו, משהו אופטימי.

מירב בן ארי: יש שם בעיה גם, יש מדריך אחד בלילה, זה מאד מאוד בעייתי.

מירב בן ארי: מדריך אחד, 12 חוסים שישנים.

מירב בן ארי: זה מאד מאוד בעייתי, אני אקח את זה לטיפול.

מירב בן ארי: דבר נוסף אופטימי וכמובן, רות כאן, ממשרד השיכון, נגיד על התכנית לסיוע לצעירים חסרי בית שאת תתייחסי אליה גם.

מירב בן ארי: המשכנו את זה גם השנה.

מירב בן ארי: תכנית טובה מאד.

מירב בן ארי: אני אתן לרות גם להציג קצת מספרים אבל גם זה חלק מאותו רצף טיפולי מהשֶלטֶר לקורת הגג, לדירת המעבר והדיורית או כל אופציה של דירה, משם לתכנית לסיוע בשכר דירה ומשם לעצמאות.

מירב בן ארי: תראו, הוועדה הזו היא ועדה שהמטרה שלה לעקוב אבל כמובן, אנחנו גם יוצאים לסיורים.

מירב בן ארי: הסיור בהוסטל, נגיד, היה סיור של הוועדה, ממש, עם פרוטוקול.

מירב בן ארי: הסיור ב"הגג הוורוד" היה סיור שלי, עם משרד הרווחה והרשות המקומית, כך שאם יש דברים שאתם רוצים שאני אראה, אתם מוזמנים כמובן לומר לי.

מירב בן ארי: דבר נוסף לפני שנעבור גם לרשויות וגם למשרד.

מירב בן ארי: אני קצת מרגישה שברגע שייפתחו ותיכף נשמע מחיפה וחסר לי עדיין את תל אביב, שהבנתי שהצעירים כבר ממש בשלבים אחרונים, הצעירות עוד לא, תיכף נשמע את ירושלים, אני מרגישה שביום שבירושלים יפתח סופית ובתל אביב, אנחנו נחליט אם להמשיך לקיים את הוועדה.

מירב בן ארי: אני כתובת בשבילכם תמיד, לכל דבר, ואנחנו צריכים להחליט ביחד אם להמשיך את הוועדה כוועדת משנה, או פשוט להמשיך את ההתקשרות שלי אתכם, עם העמותות, עם המשרדים.

מירב בן ארי: אני אתן לזה זמן את המושב הזה ואם באמת נראה צורך אז נמשיך במושב הבא ואם לא אז נעשה כינוס כאן לסיום של הוועדה.

מירב בן ארי: אמנם אין הנחתום מעיד על עיסתו אבל הוועדה הזו באמת עשתה שינוי בנושא של צעירים חסרי בית.

מירב בן ארי: אני מרגישה את זה, אני לא רוצה לדבר על עצמי, אני מדברת על הוועדה, כי יש כאן כמה גורמים, יש את משרד הרווחה, יש את משרד האוצר ששם כסף, יש את הרשויות, משרד השיכון אבל אנחנו צריכים להחליט יחד אם הוועדה אם עדיין צריך אותה או פשוט להמשיך בתקשורת שלי אתכם, שהיא תימשך כל עוד אני בכנסת ואתם יכולים להיות בוודאות.

מירב בן ארי: לא סתם לקחתי על עצמי את העניין הזה, חשוב לי בלי קשר לוועדה.

מירב בן ארי: הוועדה היא טובה כי המשרדים באים, כי אתם מרגישים נוח לבוא ולשטוח כאן את הדברים.

מירב בן ארי: שוב פעם, במושב הקיץ יהיה עוד כינוס אחד, אני מניחה באזור סוף יוני תחילת יולי ואז נחליט יחד אם אנחנו ממשיכים או נשארים.

מירב בן ארי: את זה היה לי חשוב להעיר לפרוטוקול.

מירב בן ארי: לפני שנתחיל עם הרשויות, אני רוצה רגע את רות, שהגיעה ממשרד השיכון, לתת לנו כמה מלים על התכנית לסיוע.

מירב בן ארי: אני גם אשמח לדעת מה הסטטוס, מה המצב כי בשנה שעברה נגמר הכסף והוספנו עוד, אז בואו נראה מה המצב, כמה צעירים נעזרים.

מירב בן ארי: כולכם מכירים את התכנית לסיוע בשכר דירה לצעירים חסרי בית, של משרד השיכון ביחד עם הרווחה, נכון?

מירב בן ארי: רק שם ותפקיד לפרוטוקול.

רות מנע: שמי רות מנע, אני מנהלת האגף לטיפול בחריגים במשרד השיכון.

רות מנע: בתחילת 2016, ביוזמה מאד מבורכת של חברת הכנסת מירב בן ארי, פרסמנו תכנית מיוחדת למסלול מהיר, לצעירים וצעירות בסיכון.

רות מנע: התכנית הייתה בשילוב עם משרד הרווחה, אשר באמצעות העמותות מאפשר את ההגדרה של הצעיר בסיכון ואנחנו הגורם שמשלם לו את הסיוע בשכר דירה.

רות מנע: התכנית הזו, מ-2016, מתוקצבת באופן ייעודי לתכנית.

רות מנע: ב-2016 קיבלנו תקציב של 2.4 מיליון וזה נתן מענה ל-200 צעירים.

רות מנע: ב-2017 קיבלנו עוד קצת כסף באמצעות מירב, עוד 2 מיליון שקל, זה נתן מענה ל-166 צעירים ול-2018 קיבלנו עוד 6 מיליון לעוד166 צעירים.

רות מנע: סך הכול התכנית עד עכשיו תוקצבה ב-8.4 מיליון שזה אומר 166 ועוד 166 ועוד 200, סדר גודל של 520 צעירים.

מירב בן ארי: מהו המצב ב-2018?

רות מנע: ב-2018, עד עכשיו יצאו אישורים ל-42 צעירים.

מירב בן ארי: 42 שאושרו על ידי המשרד וקיבלו את הסיוע.

רות מנע: כן.

מירב בן ארי: כמה יש לך מונח?

רות מנע: עוד 120 לנצל עד סוף שנה.

מירב בן ארי: אבל יש לך כאלה שבטיפול עדיין, או שעוד לא הגיעו?

רות מנע: בצנרת תמיד יש, כי ציפי נחשון משחררת, המכון שלי מקבל ואני התחנה האחרונה.

רות מנע: אני מניחה שיש עוד בצנרת אישורים אבל אולי ציפי נחשון תוכל להגיד לך.

נרד בראון: ציפי לא פה.

מירב בן ארי: הנציגה שלה כן תגיע.

נרד בראון: אני כאן.

נרד בראון: ממשרד הרווחה.

מירב בן ארי: כן.

נרד בראון: אני כפופה לציפי נחשון.

נרד בראון: זה אמנם לא תחום הפיקוח הייעודי שלי אבל - - -

מירב בן ארי: את לא מכירה כמה?

נרד בראון: מספרים לא אבל אני יודעת שתמיד יש בצנרת.

רות מנע: כן, כן, גם לנו יש.

רות מנע: בירושלים ואני יודעת שבשנה שעברה הייתה לנו בכלל בעיה כי חלק חיכו, צעירים חיכו ולא יכלו.

רות מנע: המכסה הסתיימה יחסית מהר.

מירב בן ארי: אז הבאנו כסף, תזרימו בקשות.

מירב בן ארי: בפעם שעברה הסתיים והבאנו עוד בתוך השנה ועודפים.

מירב בן ארי: מה עם "הלל"?

יאיר הס: לא כל הבקשות שלנו מתקבלות אבל - - -

מירב בן ארי: אבל כל מי שצריך שלחתם לו.

יאיר הס: כן, אנחנו שולחים כל הזמן.

יאיר הס: שלום לָך, בואי, בואי, שבי לידי, שלום לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יאיר הס: בדיוק התחלנו לדבר, התחלנו בתכנית לסיוע בשכר דירה לצעירים חסרי בית.

יאיר הס: יש כרגע 42 שכבר הגישו להם ויש אפשרות לעוד 120 לקבל.

יאיר הס: חיפה, תגישו.

אריה דרזי: אנחנו מגישים, חיכינו עם שנה ב', כלומר, עם השנה השנייה שבתחילה זה לא אושר בגלל בעיות תקציביות.

רות מנע: רגע, אנחנו לא נוכל לתקצב שנה שניה, הסיוע הוא לשנה אחת.

מירב בן ארי: סיוע לשנה, כן.

רות מנע: זה לא - - -

אריה דרזי: שנה ב', כן אנחנו מגישים כשיש.

מירב בן ארי: תראה, המטרה היא בסוף, שאחרי שהוא עובר את השֶלטֶר, אחרי שהוא עובר את ההוסטל, ואחרי שהוא עובר את דירת המעבר, אחרי שהוא נכנס לסיוע בשכר דירה אנחנו רוצים לתת לו שנה ומהשנה שאחרי זה שתהיה לו עצמאות, שיפתח עצמאות ויצליח לשכור דירה.

מירב בן ארי: השאלה היא האם אלה שנמצאים אצלכם, כולם הגישו את הבקשה.

אריה דרזי: כל מי שהגשתי.

אריה דרזי: אני חושב שהגשנו לארבעה צעירים אצלנו שכן הסתייעו.

רות מנע: חבל, הכסף הזה ילך ואני לא יודעת - - -

מירב בן ארי: לא, אל תדאגי, הוא יהיה.

מירב בן ארי: אנחנו ננצל אותו.

מירב בן ארי: שנה שעברה נגמר לנו גם הכסף באמצע והשגנו עוד.

מירב בן ארי: אנחנו ננצל את הכסף.

אריה דרזי: דיברת על משהו תהליכי, כן, אחר כך אני אפרט כי אנחנו רוצים להתחיל ממקום שהוא לא ישירות לשכר דירה.

מירב בן ארי: ברור, ברור.

מירב בן ארי: התכנית לסיוע בשכר דירה צריכה להיות אחרי הרצף הטיפולי שאותו צעיר עובר.

מירב בן ארי: בטח לא נתחיל אתה, כי אם נתחיל אתה אז הוא יצטרך גם שנה שניה.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים שזו תהיה השנה של ה- "פיק" שלו, שהוא כבר עבר דיורית או דירה וכבר היה עצמאי.

יהודית גבאי: אני רק רוצה לומר לגבי אופן ההתקשרות עם המשכיר, כלומר, הפרוצדורה היא מאד מקשה.

מירב בן ארי: למה?

יהודית גבאי: מהבחינה זו שבעצם הרבה פעמים הצעירים לא רוצים להיות מוגדרים או להיות באיזו תפיסה שהם בסיכון, כבר היו משכירים, יש לנו עכשיו למשל איזה משכיר שביקש מאתנו לדעת מי זה, מהן הבעיות שלו, זה כתנאי לעשות את ההתקשרות.

יהודית גבאי: לדעת מה, מי, מאיפה הוא מקבל את הסיוע.

רות מנע: המשכיר לא צריך לדעת מאיפה הוא מקבל את הסיוע?

מירב בן ארי: הזכאי מקבל אליו את הסיוע.

מירב בן ארי: מה קשור המשכיר?

מירב בן ארי: זה לא שהכסף עובר למשכיר.

רות מנע: הם כן עושים את זה.

רות מנע: הכסף אמור לעבור למשכיר ובמקרים חריגים, שאתם משקפים לנו קושי, אז אנחנו באופן חריג משלמים את הכסף לפקודת הזכאי.

רות מנע: אנחנו מעדיפים וחושבים שזה יותר נכון, שזה יעבור לבעל הדירה.

יהודית גבאי: זו הבעיה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: לא, אבל מה - - -

רות מנע: אני רק אומרת שיש אפשרות כזאת.

רות מנע: יש לנו עכשיו - - -

מירב בן ארי: היה לנו עם זה כבר עניינים וכבר בשנה שעברה אמרנו שבעניינים מיוחדים שתפנו מטעמים מיוחדים, יהיה אפשר להעביר לשוכר.

מירב בן ארי: את טיפלת בזה.

קארין אלהרר: זה משהו שאני מוכרחה להגיד, שלא נעביר את זה - - -

רות מנע: אבל בואו, במינון, ורק באותם מקרים שמאד קשה.

רות מנע: זו לא תכנית, זה חריג מאד.

רות מנע: אותם מקרים שאתם מזהים קושי.

קארין אלהרר: אני מבינה למה וסליחה שאני מתפרצת.

מירב בן ארי: לא, לא, תרגישי חופשי.

קארין אלהרר: אני מבינה למה רוצים להעביר את זה ישירות למשכיר אבל אני גם מאד מבינה למה משכיר פוטנציאלי בסך הכול רוצה לעבור את החודש ולקבל שכירות בזמן, וגם רוצה שוכר שהוא לא מוגדר כבעייתי.

קארין אלהרר: למה זה יהווה אצלו בעיה זו שאלה - - -

רות מנע: דווקא שכירות בזמן, זה כסף בטוח.

קארין אלהרר: כסף בטוח זה בסדר אבל ברגע שאדם מוגדר או מתויג כאדם בסיכון, אז אני לא יודעת - - -

מירב בן ארי: לא, הוא לא מגדיר, כי יש לך גם את החד הוריות שמקבלות סיוע בשכר דירה, גם מקבלי אבטחת הכנסה, בסוף לא באים ואומרים: אוקיי, הצעיר הזה הוא צעיר חסר בית אלא באים ואומרים שהוא מקבל סיוע, שהוא זכאי לסיוע.

ציפי לפלר: במקרים האלה הכסף לא עובר למשכיר.

ציפי לפלר: חד הוריות או - - -

רות מנע: במסלולים הרגילים - - -

מירב בן ארי: איזו עוד קבוצה שבה עובר הכסף ישר למשכיר?

קריאה: רק צעירים בסיכון.

רות מנע: עד עכשיו זה עבד, היו לי חריגים בודדים מאד.

יהודית גבאי: אנחנו לא הגשנו.

יהודית גבאי: אני יכולה להגיד שיש צעירים שלא קיבלו, אחד או שניים, חמש.

מירב בן ארי: אל תשכחי שהעמותות שלכם מגישות לציפי.

מירב בן ארי: אתם הרשות אבל "עלם", שיושבות, נגיד, סתם, כי יש לי שם את ריקי, אז ריקי, לדוגמה, היא מ"גלגל" והעמותה הגישה עליה, היא שוכרת בירושלים, גם ראיתי את התמונות של הדירה, מאד יפות.

מירב בן ארי: זאת אומרת, חשוב לזכור שהרשות אמנם כאן צריכה קצת יותר אולי להגיש, אבל בסוף גם יגאל מ"החוט המשולש", גם "הלל" שיושבים בירושלים, הייתי בדירה שלכם בירושלים, הם מגישים.

מירב בן ארי: זאת אומרת, אם את לא מגישה וגם חשוב לומר שאלה שכבר הגישו קיבלו את הסיוע.

מירב בן ארי: זאת אומרת, היו לנו מקרים בודדים, כי בואי, עם הכסף גמרנו עם השנים, זאת אומרת שזה הולך אליהם.

רות מנע: 400 צעירים קיבלו כסף והיו לי בודדים חריגים.

ציפי לפלר: אני רוצה להגיד חצי מילה.

מירב בן ארי: עירית ירושלים.

מירב בן ארי: תגידי רק שם ותפקיד.

ציפי לפלר: ציפי לפלר, ממונה על מחלקת ילד נוער ומשפחה באגף הרווחה בעירית ירושלים.

ציפי לפלר: אני מברכת על היוזמה, גם של מירב, גם שלכם משרד השיכון, בעצם של כל המערכת וכל צעיר שיכול ליהנות מזה יבורך.

ציפי לפלר: את אומרת שיש איזושהי חריגות.

ציפי לפלר: נעביר לציפי את החריגות ונתקדם.

יהודית גבאי: מעולה.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול, מה תקציב ה - - -

מירב בן ארי: היא אמרה לפני שבאת.

מירב בן ארי: עד היום 8.4 מיליון שקל סיוע בשכר דירה לצעירים חסרי בית.

קארין אלהרר: רק לשנה אחת?

רות מנע: זה תקציב שאנחנו מקבלים בפתיחת כל שנה, זו לא תכנית.

רות מנע: ב- 2016 קיבלנו 2.4 מיליון ב- 2017 עוד 2 מליון וב- 2018 עוד - - -

קארין אלהרר: ומה גובה הסיוע?

מירב בן ארי: אלף שקל לחודש.

מירב בן ארי: רות, מה בעניין של התכנית לסיוע?

רות מנע: זהו, אנחנו - - -

מירב בן ארי: אני רוצה רק לעשות כאן, לאור זה שאני מעורבת בתכנית, אני מבקשת תרשמי לך תזכורת, בספטמבר להגיש לי "מצב", כי אני לא רוצה שנגיע לדצמבר בלי מיצוי.

מירב בן ארי: שנה שעברה נגמר לי התקציב והוספנו, ב-16' נגמר התקציב והוספתי עוד 2 מיליון באמצע.

מירב בן ארי: אל"ף, תנצלו את הכסף, אל תחששו מחסר, אני קצת מכירה את שר השיכון אבל בלי קשר לזה, תעדכני אותי אם לא מנוצל, חייבים לנצל את הכסף.

אריה דרזי: בנושא, אם אני יכול בקשה?

מירב בן ארי: כן.

אריה דרזי: לשקול אפשרות למקרים חריגים של צעירים או צעירות שנמצאים בשרות לאומי.

אריה דרזי: עד עכשיו הם - - -

מירב בן ארי: אי אפשר, אני כבר אומרת.

מירב בן ארי: אני התעסקתי גם עם צעירים בסיכון בשרות לאומי, ואגב, הגדלנו ב-300 תקנים את תקני הדיור.

מירב בן ארי: אני זוכרת גם את הסיור שעשינו אצלך, פגשנו את הבן של השרות לאומי, אני גם ליוויתי את החוק של השרות לאומי, עשינו את זה גם עם ציפי נחשון, אגב, את ההגדלה של התקנים, אני יכולה להגיד לך שמה שיש לשרות הלאומי זה: א' - תקני דיור, ב' - אלה שמסיימים שרות לאומי יש להם את התכנית לסיוע בשכר דירה של משרד הביטחון, שהיו כאן בישיבה והם אמרו לי שזה גם שרות לאומי וגם חיילים בודדים.

מירב בן ארי: זאת אומרת, מי שמסיים שרות לאומי שהוא חסר עורף, יכול לקבל גם תכנית לשנה, לסיוע בשכר דירה ממשרד הביטחון.

מירב בן ארי: היינו שם.

מירב בן ארי: יש להם תכנית ייעודית, שמו על זה מיליונים, גם לסיוע בשכר דירה - - -

רות מנע: חיילים בודדים אנחנו משלמים, זה נכון.

מירב בן ארי: גם עבור אלה של השרות לאומי.

מירב בן ארי: תראה, אם יש לך בעיה עם צעיר חסר בית מהשרות הלאומי, אתה יכול לפנות אליי, אני אחבר אותך למי שצריך.

נרד בראון: אתה יכול לפנות אליי, אני במקרה המפקחת על השרות הלאומי לנוער - - -

מירב בן ארי: גם משרד הרווחה וגם אצלי, בסדר?

מירב בן ארי: עירית ירושלים, בואי, תתחילי לספר.

מירב בן ארי: אגב, רק משהו לגבי התכנית לסיוע, הרי צעירים חסרי בית שנמצאים אצלך, נמצאים במסגרות של העמותות – כולם?

יהודית גבאי: לא, ממש לא.

מירב בן ארי: אוקיי, זאת אומרת שאלה שעוברים אצלך אחרי שהם עברו מסגרות טיפוליות, את בעצם צריכה לכתוב לציפי - - -

יהודית גבאי: יש לנו צעירים שגרים גם במחסנים, אחד גר באוטו, זאת אומרת, אנחנו מדברים על אוכלוסייה - - -

מירב בן ארי: רק שלכם, שלא קשורה לעמותות.

יהודית גבאי: נכון, נכון.

מירב בן ארי: קודם כל, בואי נתחיל עם הצעירות, עם השֶלטֶר, שהבנתי שהבעיות שם עם השכנים הסתיימו, נכון?

מירב בן ארי: תעדכני אותי רק על השֶלטֶר ואחרי זה נעבור לשמוע על - - -

ציפי לפלר: אני רוצה רק לתאר את התמונה הכוללת בכמה מלים ואז יהודית תמשיך.

ציפי לפלר: יש לנו בעצם היום בירושלים את השֶלטֶר של הבנות, שמופעל באמצעות "עלם", יצא חוק חדש, חוק המכרזים, שמחייב היום, המשרד כבר לא יכול להעביר - - -

מירב בן ארי: כסף לעירייה שתעביר לעמותה.

מירב בן ארי: זה לא חוק, זו תקנה, של המשרד ואני רוצה לשמוע גם מה דעתכם עליה.

ציפי לפלר: מקשה מאד.

ציפי לפלר: בעייתי מאד.

ציפי לפלר: מנכ"ל משרד הרווחה הוציא הנחיה חד משמעית שאי אפשר להמשיך - - -

מירב בן ארי: זה לא חוק, זו הנחיה של המנכ"ל.

מירב בן ארי: אתם כתבתם לו?

מירב בן ארי: שרון מלמד, כשהיינו ביום ראשון בגג הוורוד, היא אמרה שהיא הולכת להיפגש אתו.

מירב בן ארי: אתם, חיפה – תיכף נגיע גם אליהם – ירושלים, חייבים לקבוע פגישה עם המנכ"ל.

מירב בן ארי: אני, דרך אגב, אשב גם עם אלין מ"אלול" אבל אתם חייבים לעזור לי.

מירב בן ארי: זו הנחיה מאד מאוד בעייתית, מאד בעייתית.

מירב בן ארי: אתם צריכים - - -

ציפי לפלר: אני הבנתי שזה חוק, שזה בחוק המכרזים.

מירב בן ארי: זה לא חוק, זו תקנה של המנכ"ל, זה לא חוק.

מירב בן ארי: אם זה היה חוק אני וקארין כנראה היינו יודעות על זה.

מירב בן ארי: זה לא חוק, אלו תקנות.

מירב בן ארי: אתם חייבים לטפל בזה מול מנכ"ל המשרד.

ציפי לפלר: אני שמחה לשמוע כי זה תוקע אותנו, סליחה על הביטוי, בצורה מאד רצינית, במקרה הזה ובמקרים אחרים באותה מידה.

מירב בן ארי: זה מהחודש האחרון.

ציפי לפלר: נכון.

ציפי לפלר: לפני שבועיים.

מירב בן ארי: תסבירי בדיוק לפרוטוקול במה מדובר.

ציפי לפלר: מדובר על זה שבעצם אם עד היום, אקח למשל את השֶלטֶר של הבנות ש"עלם" מפעיל, משרד הרווחה היה הולך לוועדת מכרזים ומוציא בעצם פטור ממכרז שאותו העביר אלינו ואנחנו יכולנו להתקשר, במקביל אני הלכתי לוועדה אצלנו של ספק יחיד והמשכתי עם הפטור ממכרז, היום אני לא יכולה לעשות את זה.

ציפי לפלר: מה שציפי נחשון עומדת לעשות עכשיו, היא הולכת להארכת החוזה אתנו, כי לפרסם מכרז - - -

מירב בן ארי: זה שנה לפחות.

ציפי לפלר: זה מינימום שנה והמשמעות של זה הייתה פשוט לסגור את השרות, זו הייתה המשמעות.

ציפי לפלר: ציפי מנסה עכשיו להאריך את חוזה ההתקשרות אתנו, שאנחנו נוכל להאריך את חוזה ההתקשרות עם "עלם" - - -

מירב בן ארי: אבל לא עשיתם חוזה לחמש שנים עם "עלם"?

ציפי לפלר: חוזה לשנה, אין חוזה לחמש שנים.

מירב בן ארי: כל הבנייה, כל השיפוץ של השֶלטֶר שלקח חודשים.

ציפי לפלר: כלום.

ציפי לפלר: בעצם היא מנסה עכשיו לעשות את זה ובמקביל – ואני פה כן מכניסה עוד משהו – במקביל, לשנות את התעריף.

ציפי לפלר: התעריף היום של השֶלטֶר לא מספיק - - -

מירב בן ארי: לא קשור למציאות.

ציפי לפלר: לא נותן מענה, אם קודם דיברתם על ההוסטל של הלהט"בים שיש מדריך אחד, גם אצלנו יש מדריך אחד.

יהודית גבאי: ו- 18 צעירות.

מירב בן ארי: בלילה מלא אצלכם.

ציפי לפלר: זו אוכלוסיית קצה.

מירב בן ארי: אני יודעת.

ציפי לפלר: גם אצל הבנות, אני עוד מעט אעבור לבנים.

ציפי לפלר: זו המשמעות, אני מקווה שציפי נחשון תצליח להעביר את זה, אם לא – השֶלטֶר נסגר.

מירב בן ארי: המשמעות - - -

ציפי לפלר: אני בקשר עם ענבל, מנכ"לית "עלם", היא מודעת לזה, אני מאד מקווה שלא נצטרך לסגור את השֶלטֶר.

מירב בן ארי: השֶלטֶר לא ייסגר.

מירב בן ארי: אנחנו נוודא שלא יקרה, זה לא יקרה.

מירב בן ארי: לא יסגרו את השֶלטֶר, אחרי כל כך הרבה שנים שחיכו לפתוח אותו.

ציפי לפלר: אבל פה מחויבת תוספת תעריף, התעריף לא מספיק למסגרת היום.

ציפי לפלר: בעצם התעריף ששעליו בנוי היום השֶלטֶר, זה התעריף של ההוסטל של "הלל", שזו אוכלוסייה אחרת לגמרי.

קארין אלהרר: במה הוא לא מספיק, לכוח האדם?

מירב בן ארי: כן.

יהודית גבאי: אני אסביר.

יהודית גבאי: שמי יהודית גבאי ואני מנהלת המחלקה לנוער וצעירים באגף הרווחה בעירית ירושלים.

יהודית גבאי: קודם כל, מספר הצעירות שנמצאות שם, היינו השבוע בוועדת היגוי, הוא עובר את ה-18 ללילה.

יהודית גבאי: יש מדריכה אחת, הם מדווחים על מצבים בלתי נסבלים, של צעירות שמתפרקות וצריך לפנות אותן ואין מישהו שיחזיק את כל הקבוצה.

יהודית גבאי: ייאמר לזכותם של "עלם", שהם מגייסים הרבה מתנדבים ועל אף זאת, עדיין, זה לא נותן את המענה.

יהודית גבאי: לעומת זאת, אני אגיד שהשֶלטֶר של הצעירים, אנחנו מתקשים שם, גם בלגייס מתנדבים, יש לנו צוות מאד מצומצם - - -

מירב בן ארי: הבנים ב"גלגל", הישן, כן?

יהודית גבאי: במבנה של "גלגל" - - -

מירב בן ארי: וכמה ישנים שם?

יהודית גבאי: יש כרגע עשרה - - -

מירב בן ארי: וזו הפעלה של העיריה בלי עמותה.

יהודית גבאי: נכון.

יהודית גבאי: באמצעות תאגיד עירוני אנחנו מפעילים אותו, האיגוד הירושלמי.

מירב בן ארי: את יודעת למה את לא מצליחה לגייס מתנדבים?

מירב בן ארי: כי אם זה היה של "עלם" - - -

יהודית גבאי: זה מתחבר לעניין הזה של היכולת שלהם - - -

מירב בן ארי: "עלם" הוא באיגוד הירושלמי.

יהודית גבאי: אנחנו נעזרים, אנחנו עובדים ביחד, אני מלווה גם את "עלם" אז אנחנו - - -

ציפי לפלר: יש להם יותר ניסיון, בעיקר עם בנות ופחות עם בנים.

יהודית גבאי: זו גם אחזקה, זה דורש הרבה הרבה אחזקה והכשרות והם עושים את זה.

יהודית גבאי: אנחנו נעזרים בהם בעניין הזה.

יהודית גבאי: עדיין, אני אומרת, הצוות הוא מאד מצומצם, צוות היום.

יהודית גבאי: תכניות לשעות היום, כיום יש לנו צעירים שם ואני אדגיש שהצעירים של השֶלטֶר של הבנים הם בקצה קצה קצה הרצף.

יהודית גבאי: הם עם בעיות של התמכרות קשה – הרבה מהם, עבריינות, תחלואה כפולה, בריאות הנפש ובאמת, המענים שהם צריכים - - -

מירב בן ארי: מתי נפתח ממש 24/7 לבנים?

יהודית גבאי: בנובמבר הוא נפתח ל-24/7, באוגוסט הוא נפתח, התחלנו על הבסיס של "גלגל".

מירב בן ארי: "גלגל" היה רק בלילה ואז הפכת - - -

יהודית גבאי: לא, ביום היה "גלגל" והשֶלטֶר בלילה.

יהודית גבאי: אנחנו פתחנו באוגוסט שעות יום ומנובמבר אנחנו שם 24/7.

מירב בן ארי: לבנים.

יהודית גבאי: לבנים.

יהודית גבאי: אני כן אגיד שבאוגוסט שרות התמכרויות גם ייכנס.

יהודית גבאי: מתוך הגוון של האוכלוסייה אנחנו חיברנו, שרות נוער וצעירים הכניס את שרות התמכרויות, חשבנו שהם גם יבואו עם איזשהן תכניות ומענים אבל הם גם מוגבלים.

יהודית גבאי: עד 2019 בעצם.

יהודית גבאי: אני מבינה שגם שירות נוער וצעירים וגם שרות התמכרויות לא יכולים לתת תקציבים נוספים ותכניות נוספות.

יהודית גבאי: לא יכולים, לא נותנים.

מירב בן ארי: אז עם מה הם באים, מה הם עושים?

יהודית גבאי: אני אומרת לך, ביומיום - - -

ציפי לפלר: לא, סליחה.

ציפי לפלר: הייתה התחייבות להגיע לוועדת תעריפים עכשיו ביולי אבל גם התעריף שהם מדברים עליו, כבר היום הוא לא יספיק, התוספת.

ציפי לפלר: אנחנו בעצם היום בירושלים מדברים על שהתכנית הייתה לפתוח ארבעה שֶלטֶרים, שניים לבנות, צעירות, אני מדברת 18 - - -

מירב בן ארי: אנחנו רק ב- 18.

ציפי לפלר: 18 , שניים לבנות, שניים לבנים.

ציפי לפלר: הבנות היום בשֶלטֶר של "עלם" הן בקצה הרצף.

מירב בן ארי: כן, הייתי שם.

ציפי לפלר: בעיקר בקצה העיסוק בזנות.

ציפי לפלר: אמרנו: נפתח שֶלטֶר לבנות יותר מוחזקות.

ציפי לפלר: עירית ירושלים לא מסוגלת יותר לעמוד בשכר הדירה.

ציפי לפלר: המשרד מממן 150,000 שקל לשכר דירה.

ציפי לפלר: במקרה הפעם זה הספיק.

ציפי לפלר: מאד קשה למצוא מבנים.

ציפי לפלר: צריך תגבור ובזמנו דובר על זה שיהיה תגבור לטיפול על קצה הרצף של הבנות.

ציפי לפלר: אני לא מקבלת שום תגבור וכנראה שאני גם לא אקבל.

ציפי לפלר: אני לא יודעת איך נמשיך עם זה.

ציפי לפלר: אני לא פותחת שֶלטֶר נוסף, אין לנו שום יכולת.

ציפי לפלר: לגבי הבנים, עירית ירושלים שכרה מבנה ביד חרוצים, מה שדיברנו מזמן, העלות של שכר הדירה היא 400,000 שקל, משרד הרווחה נותן לי 150,000.

ציפי לפלר: העיריה השקיעה בשיפוץ המקום מעל מיליון שקל.

ציפי לפלר: אני לא מקבלת שקל.

מירב בן ארי: מי נכנס עכשיו למבנה ביד חרוצים?

ציפי לפלר: מי שייכנס ליד חרוצים, אלה צעירים מוחזקים יותר.

מירב בן ארי: מוחזקים יותר אבל עדיין, חסרי עורף משפחתי.

ציפי לפלר: כן, כאלה שלא בהתמכרויות.

ציפי לפלר: אנחנו עושים אבחנה בין התמכרות קשה - - -

מירב בן ארי: גם בתל אביב יש את "הלב", שהוא יותר לחבר'ה שעוסקים בזנות, אל מול שֶלטֶרים כמו שעכשיו יפתח של "עלם", שהוא לא לצעירות בזנות.

ציפי לפלר: נכון, מה שאני זקוקה לו זה גם תקצוב הולם יותר - - -

מירב בן ארי: רגע, התקצוב של המבנה ביד חרוצים שאתם שיפצתם, התקצוב של הצעירים הוא דרך המשרד?

ציפי לפלר: כן.

ציפי לפלר: זה יהיה שייך לציפי והשני יהיה לשרות התמכרויות אבל גם לטפל בקצה הרצף, הנה, היה לנו - - -

מירב בן ארי: מתי ייפתח המבנה ביד חרוצים לצעירים, מתי יכניסו?

ציפי לפלר: כשאני אקבל תקצוב, עוד לא קיבלתי הודעת תקצוב.

קריאה: זה לשֶלטֶר החדש.

מירב בן ארי: רגע, אני לא מצליחה להבין.

ציפי לפלר: הוא מוכן, הוא מוכן כבר חצי שנה.

מירב בן ארי: השֶלטֶר החדש מוכן להכיל צעירים?

מירב בן ארי: יש כסף, למה אתם לא לוקחים את הצעירים?

ציפי לפלר: עוד לא קיבלתי הודעת תקצוב.

מירב בן ארי: תזכירי לי את השם שלך ממשרד הרווחה.

נרד בראון: נרד, אני לא מכירה את הסוגיה הזאת.

ציפי לפלר: יש החלטה, יש אישור עקרוני.

ציפי לפלר: בעצם ציפי נחשון ממשיכה לממן את השֶלטֶר ברחוב יפו עד אוגוסט ואז באוגוסט ייכנסו משרות ההתמכרויות.

מירב בן ארי: היא מתקצבת במקומה ואז את הכסף היא תעביר למבנה ביד חרוצים.

ציפי לפלר: כן.

מירב בן ארי: למרות שהמבנה כרגע מוכן?

מירב בן ארי: ויש לך גם צעירים שהם יכולים להיכנס, שהם מוחזקים יותר ושהם עדיין חסרי עורף.

ציפי לפלר: ברור.

מירב בן ארי: אז זאת אומרת שהיא אמרה לך שעד אוגוסט היא תממן את הגלגל, אני קוראת לזה גלגל, אתן יודעות למה אני מתכוונת ברחוב יפו, ואז, באוגוסט השרות להתמכרויות ייכנסו - - -

יהודית גבאי: הם ייכנסו אבל היא עדיין תתקצב את 2018.

מירב בן ארי: את מה שנשאר?

קריאה: עד 2019 התקצוב - - -

מירב בן ארי: אני אדבר אתה.

ציפי לפלר: אני רוצה להכניס עוד דבר ואני יודעת שזה עלה פה לא פעם.

ציפי לפלר: אמרתי את העניין של התעריף, את העניין של תכניות היום לכל השֶלטֶרים.

ציפי לפלר: אני חושבת שאין תקצוב הולם לתכנית יום - - -

מירב בן ארי: כל השֶלטֶרים הם - - -

ציפי לפלר: נכון.

ציפי לפלר: ודבר נוסף, שהוא מאד מאוד קריטי וזה עלה כבר בדיונים הקודמים.

ציפי לפלר: כמות השירותים ואני מברכת על זה, שמשרד הרווחה נכנס ומתקצב היא עצומה.

ציפי לפלר: אין לי גורם מתכלל לזה.

ציפי לפלר: אנחנו לא יכולים להמשיך.

ציפי לפלר: אני דוחה, דוחה, דוחה אבל לא יכול להיות שמשרד הרווחה – וזה נכון לגבי כל השירותים, זה לא רק לגבי "נוצץ" לא יכול להיות שמשרד הרווחה יתקצב שרות, גם אם הוא מכניס לשם - - -

מירב בן ארי: אבל עכשיו בכלל רוצה שהכול יעבור דרככם.

ציפי לפלר: אבל הוא חייב - - -

מירב בן ארי: רגע, יש לי שאלה.

מירב בן ארי: אם משרד הרווחה מפרסם תקנה חדשה, שבעצם לפי התקנה החדשה הוא נותן ישירות לעמותה, הוא לא נותן לכם את הכסף?

יהודית גבאי: לא, לרשות.

מירב בן ארי: בתקנה החדשה ההחלטה היא לתת את הכסף לרשות ושאתם תפעילו?

ציפי לפלר: כן.

מירב בן ארי: אבל את יכולה לצאת למכרזים.

ציפי לפלר: ייקח לי שנה, שנה וחצי.

מירב בן ארי: המכרז הוא כאילו מכרז שלך מול העמותות ולא של המשרד מול העמותה.

ציפי לפלר: יש החלטה חד משמעית במרכז לשלטון מקומי, ששירותים חוץ ביתיים, זאת אומרת כשיש לינה, האחריות על היציאה למכרז היא של משרד הרווחה ושירותים בקהילה ללא לינה היא של הרשות.

ציפי לפלר: המשרד לא עומד בזה.

ציפי לפלר: זה הסכם מלפני שנים.

ציפי לפלר: אני חוזרת עוד פעם ואני בטוחה שאותו דבר קורה בחיפה ואותו דבר קורה בתל אביב, אין לנו את הכוח אדם שיפעיל את השירותים האלה, זה המון השקעה ואין.

מירב בן ארי: בסדר, הפרויקט הזה, דיברנו על זה.

ציפי לפלר: מהיום שאני מכירה אותך אנחנו מדברות על זה.

מירב בן ארי: בתל אביב, שהוא שם דרך אגב, הוא רוצה לקחת.

ציפי לפלר: נכון.

ציפי לפלר: ואני יודעת שציפי - - -

יהודית גבאי: אחזקה שוטפת של כל הפרויקטים, הכול נמצא אצלי.

יהודית גבאי: כל הפרויקטים, השֶלטֶרים, עכשיו הניידות הדיוריות, "יתד", הכול הכול נמצא אצלי.

מירב בן ארי: כמה עובדות קיבלת של "יתד"?

יהודית גבאי: "יתד" קיבלנו חמש.

מירב בן ארי: למה לא אחת שזה יהיה התפקיד שלה?

ציפי לפלר: אז יש, אחת היא ראש צוות.

ציפי לפלר: זה בסדר אבל היא אחראית על "יתד".

מירב בן ארי: לא, שהיא תהיה אחראית גם על הצעירים חסרי בית.

ציפי לפלר: שוב, אני אדבר על ירושלים.

ציפי לפלר: כמות האוכלוסייה בירושלים וכמות המטופלים בירושלים היא עצומה והתכניות.

ציפי לפלר: אני מוכנה להעביר לך פירוט של כל המשימות – זה בלתי אפשרי.

ציפי לפלר: חייב להיות מישהו - - -

מירב בן ארי: שמתכלל את כל הסיפור.

ציפי לפלר: צריך למצוא מבנים, זה ציוד, זה הכול.

ציפי לפלר: יהודית ואני נוסעות בשבוע הבא ל"איקאה" לחפש ציוד למבנה ביד חרוצים.

מירב בן ארי: הבנתי, בסדר, רשמתי.

מירב בן ארי: יש עוד משהו של ירושלים?

מירב בן ארי: מתי אתן חונכות את השֶלטֶר של הצעירות, הטקס נדחה בגלל הבלגן?

מירב בן ארי: תקבעו, זה חשוב.

מירב בן ארי: מקום חדש, מקום יפה.

מירב בן ארי: אמנם יש לו בעיות - - -

ציפי לפלר: כשתהיה לנו תוספת תקציבית שאפשר להפעיל את זה באמת כמו שצריך.

מירב בן ארי: תקשיבי, זו הביצה והתרנגולת הרי.

מירב בן ארי: אם לא תעשי אירוע ולא תזמיני את המשרד, את כל האנשים, יש לך מקום יותר טוב לבוא ולשטוח את הטענות שלך, שכולם רואים בעיניים כמה שהמקום יפה?

ציפי לפלר: אבל כשהם באים, סותמים לי את הפה ואת יודעת את זה.

מירב בן ארי: מי?

מירב בן ארי: אני אבוא אתך.

מירב בן ארי: אם יש משהו שאי אפשר זה לסתום את הפה.

מירב בן ארי: תעשי אירוע, תזמיני את האנשים, תזמיני חברי כנסת, תזמיני את ראש העיר ומספיק שתבוא מדריכה אחת ותגיד: אני פה לבד בלילה, זה מעלה, כי אם את עדיין שם בשקט ואף אחד לא יודע מי את, אני מכירה את זה.

מירב בן ארי: יש חברי כנסת, את יודעת, היינו אז בסיור עם עליזה לביא, זה מעלה למודעות.

מירב בן ארי: אנשים מכירים את הפרויקט הם הרבה יותר מגויסים אליו.

מירב בן ארי: אני בכל מקרה, אטפל במה שאוכל אבל אני רק אומרת לך שזה חשוב בעיניי.

מירב בן ארי: עכשיו חיפה.

מירב בן ארי: בפעם האחרונה שהיינו דיברנו על המבנה של "ערים בלילה" ואז עשיתי שיחה עם המנכ"ל.

מירב בן ארי: תעדכנו אותי מה קורה שם.

מירב בן ארי: שם ותפקיד.

אריה דרזי: אריה דרזי, אני מנהל היחידה לטיפול בצעירים בעירית חיפה.

אריה דרזי: בנוסף, לפני כשנה וחצי קיבלתי אחריות על הנושא של דרי רחוב ואני חייב לציין, היה קושי בתחילת ההפעלה של המקום אבל המקום הפך להיות בעצם מענה לכל אגף הרווחה של עירית חיפה.

מירב בן ארי: השֶלטֶר?

אריה דרזי: כן, השֶלטֶר, לאו דווקא לדרי רחוב.

אריה דרזי: היו הפניות ושיתופי פעולה עם כל הגורמים האפשריים, כולל מחוץ לחיפה וכולל שיקום האסיר וכולל גורמים אחרים.

אריה דרזי: לשמחתנו, כמה שהמקום נראה קטן, הצלחנו לתת מענה לכולם, כולל צעירים שאותרו על ידי "עלם", 25% בערך מן ההפניות שהיו, 128 הפניות לשֶלטֶר, משהו כמו 14 מתוכם לא הגיעו, הגיעו לשעה שעתיים, אכלו, מקרים בודדים, והלכו.

אריה דרזי: זה נותן מענה לעיר חיפה ולסביבתה, בכל מה שקשור למחוסרי דיור ודרי רחוב.

אריה דרזי: נקלטו, גם מעבר לצעירים, נקלטו גם דרי רחוב, אסירים, מחוסרי קורת גג ואני חושב - - -

ציפי לפלר: אתה מדבר על 18- 25?

אריה דרזי: אני מדבר בכלל.

מירב בן ארי: הוא מדבר על מעל גיל 18.

אריה דרזי: מגיל 18, אני חושב שהצעיר ביותר היה בין 19 והמבוגר ביותר שקלטנו היה בן 72.

אריה דרזי: גם זה היה.

אריה דרזי: בדיון האחרון שהיה עם מריה, חבל שהיא לא נמצאת, בהחלט חשבו אפילו על אפשרות לשלב נשים בתוך המסגרת הזאת.

אריה דרזי: אותן נשים שאין מענה הולם עבורן, כי הן לא בזנות אז הן לא מופנות ל"אופק נשי" או למסגרת אחרת.

אריה דרזי: זה גם שיקול שעלה.

אריה דרזי: זה לגבי שֶלטֶר שנותן - - -

מירב בן ארי: שהוא מלא תמיד.

אריה דרזי: מלא - - -

מירב בן ארי: הייתי שם בשֶלטֶר הזה, הוא קצת שונה מירושלים, החיפאי, יש שם פחות אנשים וגם זה לא אותן כמויות, זו התנהלות אחרת.

אריה דרזי: מה שחשוב, באמת אני חושב, בשנה וחצי האחרונות לא היה מקרה שלא נמצא לו מענה, כולל נכים עם נכות פיזית ולמרות שאין גישה.

אריה דרזי: היו לנו שני מקרים של נכים שנאלצו להרים אותם, וכולל כוח סיעוד שהגיע לשֶלטֶר וליווה אותם.

אריה דרזי: לגבי חיפה אני יכול להגיד בלב שלם, מחוסר דיור או מחוסר קורת גג, יש לו איפה לישון בלילה, לאכול ארוחה חמה - - -

מירב בן ארי: מה עם המרכז של עמית, של "עלם", שם למטה, עם - - -

אריה דרזי: אני רוצה לציין שסוף סוף, אחרי מאמצים כבירים, מתחילים היום את השיפוץ של שֶלטֶר צעירים.

אריה דרזי: כן תוקצבנו לפחות לשנה הראשונה ומאד היה חשוב לי שזה יהיה מבנה של עירית חיפה, בגלל הדברים האלה.

אריה דרזי: לא יהיה לשכירות, יוציאו אותנו, לא יוציאו אותנו, זה מבנה עירייה, קיבלנו תקציב נוסף של 200,000 שקלים - - -

מירב בן ארי: ממשרד הרווחה.

אריה דרזי: משרות "נוצץ" לנושא הזה של שיפוץ המבנה והצטיידות.

אריה דרזי: נכון שלגבי כוח אדם אני מתחיל להרגיש את זה מעכשיו ונכון שאני להתרוצץ להצעות מחיר, לציוד ולדברים ומראש, החשיבה של חלק מהצוות של היחידה לצעירים, יְתַּגברו שם, מלכתחילה.

אריה דרזי: אני מודע לכל הקשיים - - -

מירב בן ארי: מצאתם מבנה של העיריה, ההפעלה תהיה של?

אריה דרזי: ההפעלה תהיה גם של עירית חיפה.

מירב בן ארי: גם של העיריה.

אריה דרזי: מניסיון, לפי מה שלמדתי מהשֶלטֶר שהיה שם שרי רחוב והיום הוא משרת את כלל אוכלוסיית מחוסרי קורת גג בחיפה - - -

מירב בן ארי: השֶלטֶר הזה יהיה ייעודי לצעירים.

אריה דרזי: ייעודי לצעירים, 18- 25.

ציפי לפלר: המנהל עובד עירייה?

אריה דרזי: סליחה?

מירב בן ארי: מנהל השֶלטֶר?

אריה דרזי: הם יועסקו, נכון, יש חלק מהצוות שיועסק על ידי אחד המתנ"סים שלנו אבל הכפיפות והאחריות על המקום וכוח האדם המקצועי בהנחיה, יהיו של היחידה.

מירב בן ארי: עכשיו אתה הולך לשפץ אותו, כמה מיטות?

אריה דרזי: הוא כבר התחיל.

אריה דרזי: אני אצטרך, אמרו לי: את הציוד, אני מדבר על 12 מיטות שיהיו שם ואני מניח שאפשר יהיה להסתדר המצב קצת שונה מירושלים.

אריה דרזי: לגבי מענים נוספים לגבי בנות, יש לנו את דירת המעבר לבנות - - -

מירב בן ארי: ראיתי, המשופצת.

אריה דרזי: בכוונה כן להמשיך לכיוון של דיורית.

אריה דרזי: יש שאיפה, כן, בית חם גם לפתוח לצעירים, משהו שיהווה תכנית המשך לשֶלטֶר.

מירב בן ארי: כמה זמן השֶלטֶר אמור להיפתח?

אריה דרזי: אני מקווה שתוך חודש ימים.

אריה דרזי: אני מאד מקווה, אני מודע להמון בירוקרטיות בדרך שמוציאות אותי מדעתי, אבל - - - בסופו של דבר.

אריה דרזי: כרגע, זה 100% מימון ואני מודע - - -

מירב בן ארי: 100% מימון של משרד הרווחה?

אריה דרזי: 100% מימון של משרד הרווחה ומאחר ואמרתי שזה יהיה מבנה של עירייה, כי כל השֶלטֶר של דרי רחוב הוא של העיריה, אז אני רואה איך אפשר להתגבר - - -

יהודית גבאי: אני אגיד לך, אל תתלהב כי מה שקורה באופן של התקצוב, אחד מהדברים שהוא דווקא לא גמישים, זה שאי אפשר לקחת, נאמר, אתה לא צריך שכר דירה, אתה רוצה לקחת לטובת מדריך - - -

אריה דרזי: אי אפשר, נכון - - -

יהודית גבאי: אי אפשר להעביר מסעיף לסעיף.

מירב בן ארי: אני יודעת, בגלל זה הוספנו את ה-200,000 לשיפוץ.

מירב בן ארי: אי אפשר היה להציל את הכסף - - -

יהודית גבאי: שכר דירה 150,000 שקל אתה לא יכול לנצל - - -

אריה דרזי: נכון אבל - - -

עמית פרלסון: לפחות הוא לא במינוס כשהוא משלם - - -

ציפי לפלר: מעבר לתקציב.

יהודית גבאי: אבל אתה צריך לשאוף לזה שכן תהיה אפשרות להעביר מסעיף לסעיף.

ציפי לפלר: בדברים אחרים בהחלט יש לך את הגמישות בתוך התעריף עצמו, לעשות - - -

אריה דרזי: נכון שבזה אין משחק.

מירב בן ארי: זה יהיה 18-25, זאת אומרת, יהיו רק צעירים.

אריה דרזי: כן.

מירב בן ארי: המבנה יהיה גם ברחוב הרצליה?

אריה דרזי: לא רחוק אבל ראיתי שאנחנו יכולים לתת תנאים וכאן גם העבודה מול "עלם", היינו צריכים להסתכל איך אנחנו מכניסים צעירים יחד עם אנשים מבוגרים, עם היסטוריה של דרות רחוב - - -

יהודית גבאי: ממש לא מתאים.

אריה דרזי: אבל זה נתן לנו מענה.

אריה דרזי: כלומר, הם לא היו ברחוב בכל מקרה.

אריה דרזי: נכון שהיה צריך השגחה אחרת, להפריד אותם לחדרים - - -

מירב בן ארי: זה קצת אחרת, אני הייתי בגגון בתל אביב, מול הדירה הנחמדה הזאת, הגגון הרבה יותר קשוח.

מירב בן ארי: ברור שצריך מענה ייעודי, בגלל זה הרבה פעמים הם באו לעמית, להתקלח ולהתארגן ולא נשארו לישון אבל זה שיהיה להם עכשיו מקום - - -

אריה דרזי: מערכת משלימה.

מירב בן ארי: מה לגבי צוות?

אריה דרזי: שניים כבר מגוייסים מבחינתי כמדריכים.

אריה דרזי: ברגע שנתנו לי אור ירוק ואני רואה את הטווח בערך שייקח השיפוץ, אז זה לגייס צוות, עובדות סוציאליות, מדריכים ואם בית.

עמית פרלסון: ויש גם מנהל.

אריה דרזי: יש גם מנהל אבל אני באמת נזהר, אני עושה את הכול בהדרגה.

אריה דרזי: אני מניח, מהניסיון שהיה לי עם השֶלטֶר שאני מלווה כמעט שנתיים, אני חושב שכן אפשר לתת מענה טוב לכל התנאים שנמצאים בחיפה.

אריה דרזי: אוכלוסיית הצעירים שעבר דרך השֶלטֶר הייתה בערך 25%, של 19-25, רמות שונות לחלוטין, חלק עם התמכרויות, בעיות נפשיות, כמעט כל מה שאפשר לדבר עליו.

אריה דרזי: הצליחו להכיל את כולם.

אריה דרזי: לא היו מקרי אלימות.

אריה דרזי: הקיצוני ביותר היו שני מקרים של קללות, קיללו את המדריך.

אריה דרזי: אני חייב לציין, הגבולות מאד ברורים.

אריה דרזי: כן יש כוח בידי המדריך או המדריכה שנמצאים שם להוציא מישהו הוא מְסכן ויש הרחקה.

אריה דרזי: אני אומר, אני שמח על הפעולה הזאת, זה באמת עבד, בדרך לא דרך זה עובד.

אריה דרזי: הם מקבלים את התנאים אבל מקבלים המון חום, אוכל חם שאנחנו מביאים מבית חולים "בני ציון" מדי יום, שמעבירים אותו לשם.

אריה דרזי: תרומות מסביב וגם עזרה מכל מי שמוכן לתת.

אריה דרזי: אני מקווה שבטווח של חודש אנחנו נוכל כבר לגייס את הצוות ולראות את תום השיפוץ, קבלנים כבר היו, היום מתחילים את העבודה.

מירב בן ארי: דירת המעבר של הבנות גם מלאה, נכון?

אריה דרזי: דירת המעבר של הבנות מלאה.

אריה דרזי: חושבים על הדיורית ובנוסף, כניסה של "יתד" לחיפה, של שני - - -

מירב בן ארי: כמה יש?

אריה דרזי: שניים כפול 75%, שזה נותן עוד מענה לאוכלוסיות שאולי לא הצלחנו להגיע אליהן, אנחנו גם את זה, זה חדש, בסך הכול חודש ימים.

אריה דרזי: "יתד" פועלת בחיפה - - -

עמית פרלסון: רובם מירושלים.

אריה דרזי: כן, יש עובדים מירושלים ואנחנו מברכים על זה, עם ניסיון עשיר בירושלים, מ"גלגלים" ומכל מיני מקומות שהיו בהם.

אריה דרזי: אנחנו לומדים, בתהליך אבל אני שמח שלפחות הצלחנו להגיע לזה.

אוריה תורג'מן: אני רוצה לומר שאני מרגישה שזה שלמדנו כל כך הרבה בזמן של השֶלטֶר, כשאנחנו מפעילים אותו, גם של הבנים, גם של הבנות, אני מזמינה אתכן - - -

מירב בן ארי: כן, הייתם אצלם?

אריה דרזי: לא, אני רשמתי לעצמי.

מירב בן ארי: תלך לשם, חשוב.

מירב בן ארי: הפריה הדדית.

אוריה תורג'מן: גם החשיבה, מהשֶלטֶרים ובכלל, כמו קורות הגג, לפעמים יש צעיר שנכון יהיה לו להיות במקום אחר, להתרחק - - -

מירב בן ארי: כן, מה גם שהרבה פעמים זה חוצנים - - -

עמית פרלסון: ברור, לא ירושלמים.

אוריה תורג'מן: אצלנו הרבה לא ירושלמים.

מירב בן ארי: גם אצלם, דרך אגב, הרבה מהקריות, הרבה מכפרים מסביב.

אריה דרזי: עכו, לוד, מזרח ירושלים, הם מגיעים מכל מקום.

אריה דרזי: אני אומר, כולם קיבלו מענה, לא היה מי שנשאר בחוץ ואמרנו: אי מקום או שיש בעיה לקלוט אותו.

אריה דרזי: ואנחנו רוצים להתקדם הלאה, כן לתת מענה נפרד לצעירים.

מירב בן ארי: אני באמת מציעה שתלכו, אני חושבת שזה מאד חשוב לעשות את החיבורים.

אריה דרזי: נהדר, חשבתי על זה שאחרי שמישהו מגויס לצוות להגיע אתו, שילמד מה זה.

אוריה תורג'מן: אנחנו עדיין מרגישים, אנחנו למדנו תוך כדי תנועה ועדיין לומדים, מאחר ולא קיבלנו מודל שהוא מפורט ומתאים ונכון, אנחנו בונים את זה תוך כדי.

אריה דרזי: זה פתח לשיתופי פעולה ואפילו איגור שהגיע לירושלים וכו', אנחנו מלווים ואני חושב שכן, פתח שיתופי פעולה או קשר ישיר.

מירב בן ארי: תודה, עמית.

עמית פרלסון: עמית מ"עלם" חיפה.

עמית פרלסון: קודם כל אני אגיד שבאמת יש עם מי לדבר בעירייה, עם זמינות ומאד שונה ממה שדיברנו בעבר, חשוב לציין את זה.

עמית פרלסון: עובדים על הרבה דברים.

עמית פרלסון: אני אתחיל מ"הלב" שנפתח בחיפה ופועל, עם לינת חירום ראשון עד חמישי.

מירב בן ארי: זה "ערים בלילה", "הלב"?

עמית פרלסון: כן.

מירב בן ארי: הייתי שם במבנה היפה הזה.

עמית פרלסון: כן, גם, זה התמלא כמובן בשניות אבל הבעיה היא הסופשבוע.

מירב בן ארי: למה?

עמית פרלסון: כי אין, זה לא מופעל, אין תקציב לסוף שבוע.

מירב בן ארי: זאת אומרת שהוא עובד חמישה ימים כולל לילה.

עמית פרלסון: כן.

מירב בן ארי: כשאני באתי לא היה לילה.

עמית פרלסון: לא היה.

מירב בן ארי: היו מיטות, לא ישנו עליהן.

עמית פרלסון: אז עכשיו יש - - -

מירב בן ארי: היו מיטות עם מצעים גם.

עמית פרלסון: הכול היה מוכן.

מירב בן ארי: עכשיו זה ראשון עד חמישי?

עמית פרלסון: כולל ששי בוקר אבל זהו, ששי צהרים הם צריכים ללכת.

אריה דרזי: לשֶלטֶר.

עמית פרלסון: ואז אנחנו - - -

מירב בן ארי: רגע, מהו ההבדל, מהו התעריף של ששי שבת?

עמית פרלסון: גם התעריף של עכשיו הוא לא מספיק בדיוק.

עמית פרלסון: למשל, יום שני היה סגור כי מדריכה לקחה יום חופש ואין תקציב שמישהי תחליף אותה.

עמית פרלסון: זה ממש כאילו על - - - עוד פעם, השֶלטֶר הוא לא מותאם לצעירים ולא מותאם לחבר'ה בזנות, אז לא תמיד יש - - -

מירב בן ארי: זה שקיים היום?

עמית פרלסון: כן, ואנחנו מנסים לראות בינתיים, עד שייפתח שֶלטֶר לצעירים, אנחנו כן מנסים להשיג תקציבים.

עמית פרלסון: כרגע, תקציב שהשגנו של "עלם" זה רק בשביל לאפשר למדריכות לילה שהן יוכלו לעבוד עד עשר בבוקר ולא לגרש את החבר'ה בשמונה בבוקר, אז אנחנו אפילו לא חולמים על סופשבוע - - -

מירב בן ארי: היום הוא עובד ראשון עד חמישי 24 שעות?

עמית פרלסון: הוא לא ממש עובד ממש 24/7.

מירב בן ארי: הבנתי, זאת אומרת בבוקר הם הולכים, כמו שהיה ב"גלגל".

עמית פרלסון: כן.

עמית פרלסון: בבוקר הם הולכים, יכולים לחזור בארבע אחר הצהרים.

מירב בן ארי: מהן שעות העבודה של המדריכה?

עמית פרלסון: המדריכה בשמונה בבוקר צריכה ללכת אבל יש פעילויות אחרות שהם יכולים לבוא, שלא עם מדריכת הלילה.

עמית פרלסון: יש צוות צהרים, נקרא לזה.

מירב בן ארי: מהן שעות העבודה שלה?

מירב בן ארי: היא מתחילה לעבוד מארבע עד שמונה בבוקר?

עמית פרלסון: מדריכת הלילה?

מירב בן ארי: המדריכה שלך ב"עלם", כן.

עמית פרלסון: אחת עשרה.

עמית פרלסון: מדריכת לילה באה באחת עשרה בלילה.

מירב בן ארי: מי פותח את השֶלטֶר?

אוריה תורג'מן: יש לפני כן רכזות ערב.

אוריה תורג'מן: כמו שהיה לפני כן, זה נשאר אותו דבר.

אוריה תורג'מן: פשוט - - -

עמית פרלסון: יש רכזות שמחזיקות.

עמית פרלסון: כל רכזת מחזיקה שני - - -

מירב בן ארי: השֶלטֶר שאתה פותח יקבל את אלה בסופי שבוע?

אריה דרזי: בינתיים גם מי שלא מצא פתרון אז השֶלטֶר הקיים נתן להם מענים בששי שבת.

עמית פרלסון: רגע, רק בנים.

אריה דרזי: רק בנים כרגע, כן, כי כל החלטה לקבל נשים - - -

מירב בן ארי: מה עושות צעירות חסרות עורף, חסרות בית, שנמצאות שם חמישה ימים?

מירב בן ארי: מה הן עושות בסוף שבוע?

אוריה תורג'מן: את מה שהן עשו לפני שזה נפתח.

עמית פרלסון: את יודעת, מוצאים מקום לישון.

עמית פרלסון: השאלה היא איזה מחיר הן משלמות.

מירב בן ארי: מה לגבי מקום לצעירות, לא הציעו לכם?

מירב בן ארי: היה לזה תקציב.

אריה דרזי: דובר על דיורית, כן.

מירב בן ארי: איפה זה עומד?

אריה דרזי: בינתיים יש מענה ב"אופק נשיי".

אריה דרזי: לצעירות בזנות יש - - -

מירב בן ארי: "אופק נשי" אני מכירה, הייתי אצל אודט אבל זה לנשים בזנות.

מירב בן ארי: אם היא לא עוסקת בזנות, אם היא סתם חסרת בית?

אריה דרזי: כמו שאמרתי, גם לגבי את מי שהכנסנו, גם אוכלוסייה של צעירים שהם לא בסמים ורק מצאו את עצמם זמנית ברחוב, אנו מענה.

אריה דרזי: בגלל זה היינו צריכים את ההפרדה.

אריה דרזי: הנושא שב ועולה ואני - - -

מירב בן ארי: דרך אגב, הדיורית היא לא קורת גג לצעירות.

מירב בן ארי: דיורית היא שלב המשך, אחרי קורת גג ואחרי עוד דברים.

אריה דרזי: אבל אפשר יהיה להכניס אוכלוסייה יותר גדולה.

אריה דרזי: זה לא - - -

מירב בן ארי: כן, אבל דיורית באופי שלה.

מירב בן ארי: אם היית בדיורית, גם בדיורית בירושלים, מאד מתפקדות, הן בתפקוד גבוה יחסית, בדיורית.

מירב בן ארי: יש להן מדריכה אחת.

אריה דרזי: כמו דירת מעבר?

מירב בן ארי: כן, זה ממש כמו דירת מעבר, הן עובדות.

מירב בן ארי: זה לא קשור לצעירות חסרות בית שבסוף שבוע אין להן איפה לישון.

מירב בן ארי: מה שהיה צריך לעשות שבאמצע השבוע "ערים בלילה" "הלב", יעבוד ואז, בסופי שבוע לצורך העניין זה יהיה רק לאותן צעירות.

מירב בן ארי: כי נגיד אותם חבר'ה יכולים להשתלב אצלו אבל שזה יהיה סגור מיום חמישי עד ראשון רק לצעירות, שתהיה להן קורת גג.

ציפי לפלר: מישהו צריך לתקצב את זה.

מירב בן ארי: כן, הקטע שיש מלא כסף והוא פשוט לא מגיע, זה העניין.

ציפי לפלר: איפה הכסף?

מירב בן ארי: הכסף נמצא.

מירב בן ארי: קודם כל, הוא לא יכול להיות, גם ה-200,000 שקל שהוא עכשיו לקח לשיפוץ ואֲת לקחת, זה היה אחרי שאני וציפי דיברנו עם פריצקי, כי יש את הכסף.

מירב בן ארי: בגלל זה אנחנו עושים את הדיון הזה.

מירב בן ארי: חבל שבסוף שבוע בסוף, בחיפה, הן צריכות למצוא להן מקום.

עמית פרלסון: אני אחזור על דברים שאמרו, שאני מרגיש כמישהו כאילו מבחוץ ולא מתוך העיריה, מאד חסר התכלול הזה, ממש קשה לעבוד בלי התכלול וכשמסתובבות לָך כל מיני עמותות בעיר, כי גם לעובדות - - - לעמותות, אנחנו עובדים על זה קשה בעיר ואין לנו כרגע פתרון.

עמית פרלסון: אנחנו מנסים עכשיו איזה פיילוט, דווקא סביב עבודת האיתור, לעשות - - -

מירב בן ארי: אתם גם עושים את האיתור.

עמית פרלסון: כן, אבל לעשות איזשהו תכלול כי זה הרבה גורמים.

מירב בן ארי: איזו עוד עמותה משמעותית לצעירים חסרי בית נמצאת בחיפה?

עמית פרלסון: זה לא רק עמותה, זה גם שרות "יתד", עד רבע אחוז הוא אמור להיות באיתור, דרי רחוב יש להם רבע אחוז של איתור, יש כל מיני גורמים.

אריה דרזי: גם את זה קיצצו בצורה דרסטית.

עמית פרלסון: כן, והקצב, אני חייב להגיד, הקצב של עירייה ושל עירית חיפה כנראה - - -

מירב בן ארי: כן, אני יודעת.

עמית פרלסון: אנחו במצוקה הזו המון זמן.

מירב בן ארי: תגיד, אתם הוצאתם את המבנה הזה למכרז?

אריה דרזי: איזה מהם?

מירב בן ארי: שאתם הולכים לפתוח, את השֶלטֶר.

אריה דרזי: לא, זה פטור ממכרז.

מירב בן ארי: ישר העיריה מפעילה את זה?

עמית פרלסון: עירית חיפה בהצהרה לא רוצה להוציא כלום החוצה.

עמית פרלסון: המנהלת החדשה רוצה לעשות הכול כשסבך הכול אני בעד, הבעיה היא הקצב.

מירב בן ארי: של רשות מקומית.

קריאה: אישורים וועדות - - -

מירב בן ארי: בסדר.

עמית פרלסון: והיא צריכה לעשות שם סדר, היא קיבלה ירושה מורכבת.

מירב בן ארי: מי?

עמית פרלסון: מאירה.

אריה דרזי: מנהלת האגף.

עמית פרלסון: היא שנה בתפקיד, היא קיבלה, היא צריכה לעשות שם הרבה סדר.

עמית פרלסון: זה שהיא עסוקה אתי – אני אומר: מסכנה.

מירב בן ארי: אוקיי, תודה.

מירב בן ארי: עמותת "הלל".

מירב בן ארי: אתם רוצים להוסיף, להגיד מה קורה אצלכם?

יאיר הס: אנחנו כרגע עוברים ממיזם משותף לחוזה של מכרז - - -

מירב בן ארי: של מכרז, במימון מלא של משרד הרווחה?

יאיר הס: כן.

מירב בן ארי: יופי.

יאיר הס: מימון מלא למעט זה שהתעריף הוא לא באמת - - -

מירב בן ארי: התעריף שהיה שלכם?

יאיר הס: כן.

יאיר הס: זה מימון מלא במירכאות.

מירב בן ארי: אתם תְּתגברו את זה בכסף שלכם?

יאיר הס: אין ברירה.

יאיר הס: אי אפשר להפעיל במימון מלא, רק בכסף ממשלתי.

מירב בן ארי: מתי זה כבר קורה?

מירב בן ארי: אתה מעדכן אותי עם זה כבר כמה פעמים.

יאיר הס: זה כבר קורה, זאת אומרת, אנחנו - - -

מירב בן ארי: עברתם?

יאיר הס: עברנו, הבית החדש - - -

מירב בן ארי: אותו בית שהייתי בו?

יאיר הס: הבית שהיית בו, עבר מארנונה למלחה - - -

מירב בן ארי: הוא עבר מקום?

יאיר הס: למלחה, העברנו אותו.

מירב בן ארי: כמה יש עכשיו שם, צעירים?

יאיר הס: מספר צעירים וצעירות זהה - - -

קריאה: כמה?

קריאה: שתים עשרה.

יאיר הס: שש צעירות וששה צעירים.

יאיר הס: המבנה החדש מאפשר לנו הפרדה יותר טובה בין הצעירות לצעירים.

יאיר הס: זה מבנה של שלש קומות.

יאיר הס: קומת האמצע היא סלון וחדר אוכל ומטבח, שנועדו לצעירים וגם לצעירות.

יאיר הס: הקומה למעלה היא מגורים של הצעירים והקומה למטה היא בעצם יחידת דיור נפרדת, שיש לה גם כניסה נפרדת וגם מעבר פנימי.

יאיר הס: יש בה גם מטבח לצעירות שלא מעוניינות לעלות לקומה למעלה.

יאיר הס: זאת אומרת, לצעירה יש את האפשרות לקום בבוקר, לאכול את ארוחת הבוקר שלה, לשתות את הקפה ולצאת לעבודה בלי להיתקל בצעירים, אבל יש לה גם את האפשרות והיא מוזמנת לעשות את זה, בתוך המרחב.

יאיר הס: זו נוסחה כחלק מהעניין אנחנו גם רוצים לעשות לצעירים וצעירות שיוצאים מהחברה החרדית, לתרגל בסביבה מוגנת את התקשורת בין המינים.

יאיר הס: אנחנו לא רוצים להקים מקום שהוא נפרד לחלוטין.

יאיר הס: מצד שני, אי אפשר להת"עלם" מזה שהיו אצלנו גם בעיות של הטרדה מינית ואנחנו חייבים להגן יותר על הצעירות.

יאיר הס: לכן עברנו למבנה הזה.

יאיר הס: השטח הוא הרבה יותר גדול בגלל הדרישות האלו ושכר הדירה בהתאם.

יאיר הס: זאת אומרת ששכר הדירה גדל בצורה משמעותית והוא לא מתומחר בתעריפים של משרד הרווחה.

מירב בן ארי: אתה בתעריף של 150 בשכר דירה?

יאיר הס: מה זה "150"?

נרד בראון: אני לא יודעת, זה בסביבות 1,250,000 לשנה לכל דייר.

מירב בן ארי: כמה שכר דירה?

יאיר הס: שכר הדירה 800 לדייר.

מירב בן ארי: 800 שקל לדייר?

יאיר הס: אני חושב, משהו כזה, כן.

נרד בראון: בנוסף - - -

יאיר הס: 800 לדייר לחודש, יש לי 12 דיירים, זה נותן לי פחות מ-10,000 שקל, אני משלם שכר דירה 18,000 שקל.

ציפי לפלר: איפה בירושלים את יכולה למצוא מבנה ב-10,000 שקל?

נרד בראון: כן אבל זה בנוסף ל-8,000 ומשהו לכל צעיר שנמצא - - -

יאיר הס: אני מדבר רק על השכר דירה.

נרד בראון: פלוס 800 שקל.

ציפי לפלר: בסדר אבל את לא יכולה לקחת - - -

מירב בן ארי: כן, אבל את לא יכולה לקחת מן האוכל לשכר דירה.

נרד בראון: לא, אני לא אמרתי שאני יכולה לקחת, אני רק ציינתי את העובדה - - -

מירב בן ארי: השכר דירה הוא אותו תקצוב אצל כולם, בתל אביב, בירושלים.

יאיר הס: אבל מירב, צריך גם לקחת בחשבון, שניה, אני רוצה לעזור לך בזה.

יאיר הס: צריך גם לקחת בחשבון שאי אפשר לתקצב, צריך להיות פה גם תקציב דיפרנציאלי.

יאיר הס: עלות שכר דירה בתל אביב, חיפה, ירושלים, זה לא כמו בנתיבות או - - -

מירב בן ארי: כן, רק שבנתיבות אין לי.

ציפי לפלר: אני אומרת את זה באופן כללי.

יאיר הס: רק - - - שכר דירה בנתיבות.

ציפי לפלר: לא יכול להיות, או באחד המושבים במטה יהודה, לא יכול להיות, שכר הדירה פה חייב להיות דיפרנציאלי.

ציפי לפלר: אנחנו מנסים לדבר על זה עם המשרד שנים, עם חנן פריצקי, עם כל המנכ"לים לשעבר ולא זז כלום.

ציפי לפלר: לא יכול להיות שהכול יהיה מאד דיכוטומי.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: כמה זמן הבית החדש הזה שאתם נמצאים בו?

יאיר הס: קודם כל יש רצף.

יאיר הס: זאת אומרת, ביום שבו עברנו הצעירים קמו בבוקר לבית חדש, הלכו לישון בלילה מיטה בבית החדש, עברנו לפני שלושה חודשים והכול פיקס במקום, מסודר - - - ואנחנו נכנסים עכשיו לחוזה.

יאיר הס: יש לנו בעיות בירוקרטיות עם החוזה החדש, שיש דרישה של גלאי עשן שמכון התקנים לא אישר לנו, אבל אלו רק בעיות מימון שאנחנו אחראים עליהן, השרות ממשיך באופן רציף ויהיה לנו פער של חודש שאנחנו נממן.

מירב בן ארי: תגיד, כמה זמן הצעיר או הצעירה נמצאים אצלך שם בבית?

יאיר הס: ארבעה חודשים.

מירב בן ארי: אחרי זה הוא אמור לצאת לתכנית של סיוע בשכר דירה או לדירה?

יאיר הס: או לסיוע בשכר דירה או לדירות מעבר שיש לנו עשרים וארבע מיטות בדירות מעבר, או לפתרונות אחרים.

מירב בן ארי: דירות מעבר בתוך ירושלים?

יאיר הס: לא, יש שתיים בירושלים ושתיים ברמת גן.

מירב בן ארי: שהן של "הלל".

יאיר הס: שהן של "הלל".

מירב בן ארי: במימון?

יאיר הס: הן ממומנות באותו חוזה, במימון מלא של משרד הרווחה.

מירב בן ארי: הדירות גם מלאות?

יאיר הס: הדירות מלאות, כן.

מירב בן ארי: אם צעיר עבר אצלך את ה"קורת גג", כך אני קוראת לה, למרות שהיא יותר מקורת גג אני הייתי שם וזה ממש כמו הוסטל, הוא עבר אצלך את הדירת מעבר, הוא כבר עובד וכבר מתפקד, למה בעצם אמרת שלא אישרו לך את הסיוע בשכר דירה?

מירב בן ארי: על מה זה נופל?

יאיר הס: חלק מהצעירים שלנו שביקשו סיוע בשכר דירה לא קיבלו.

יאיר הס: זאת אומרת, זה - - -

מירב בן ארי: על מה זה נפל?

מירב בן ארי: הוא כבר עבר שתי מסגרות.

יאיר הס: לא.

יאיר הס: קודם כל, יש כאלה שהופנו ישירות מהמקלט - - -

מירב בן ארי: לסיוע בשכר דירה?

יאיר הס: כן, יש גם כאלה.

יאיר הס: יש גם כאלה שאנחנו מפנים, גם שלא היו.

יאיר הס: עכשיו לדוגמה הפנינו מישהי שלא יכולה להשתלב בדירה.

מירב בן ארי: בדירת מעבר?

יאיר הס: כן, היא לא יכולה להשתלב בדירת מעבר בגלל בעיות בריאות, בגלל כל מיני סיבות ולא אושרה בטענה שיכול להיות שהיא נכונה, שהיא ללכת למסלול שיקום של ולא דרך המסלול הזה, אבל אני שוב, לא הגעתי מוכן עם כמות המקרים - - -

מירב בן ארי: אין בעיה, רק ציינת את זה בהתחלה כשדיברנו עם רות על העניין.

מירב בן ארי: אמרת שלא אישרו אז אמרתי לעצמי: רגע, עמותה כזו מסודרת שיש לה את ההוסטל שלה ויש לה את הדירות שלה, זה אמור להיות מצב Win-win בשביל להגיע בסוף - - -

יאיר הס: ההוסטל והדירות שלנו הם 36 מיטות, אנחנו מטפלים ב-1,250 איש.

יאיר הס: זאת אומרת, לא כולם מגיעים לדירות, לא כולם נמצאים ואנחנו מנסים למצוא לכל אחד את הפתרון.

יאיר הס: לפעמים אנחנו נבקש סיוע בשכר דירה, כשאנחנו רואים שהוא לא יכול להשתלב בדירה.

יאיר הס: בדרך כלל זה כן לבוגרי הדירות אבל שוב, זה שיקול הדעת.

יאיר הס: אני צריך לבדוק לעומק.

יאיר הס: יכול להיות שההפניות של לא היו מותאמות במאה אחוז, אני רוצה לבדוק את המקרים האלה - - -

מירב בן ארי: אגב, אפרופו תל אביב וחיפה.

מירב בן ארי: אתה בעצם המקום היחיד שמתעסק ביוצאים לשאלה מן החברה החרדית?

יאיר הס: בתחום הדיור כן.

יהודית גבאי: אני חייבת להגיד שיש לנו הרבה מהאוכלוסייה של מחוסרי קורת גג, גם השֶלטֶרים, גם שאנחנו מטפלים בה, שהרבה מגיעים מהקהילה החרדית.

יהודית גבאי: שני שליש הייתי אומרת, כמעט.

יאיר הס: ודאי, אני לא אומר - - - שמיועדים ספציפית לאוכלוסייה, בוודאי - - - גם במקומות נוספים.

יאיר הס: אנחנו לא עובדים עם נוער, דרך אגב.

מירב בן ארי: לא עובדים עם נוער, רק עם צעירים, רק עם 18 .

ציפי לפלר: נבדק מתוך כל אלה שהיו בזולות, מעל 80% הם מבתים חרדים.

מירב בן ארי: כי זה מאד מאפיין של ירושלים גם.

ציפי לפלר: מגיעים מכל הישובים החרדים.

ציפי לפלר: הרוב הם דווקא לא ירושלמים.

מירב בן ארי: עוד משהו שרציתי לשאול אותך.

מירב בן ארי: אתה מדבר על מאות אבל אצלך יש עשרות אז בעצם, מהי האלטרנטיבה?

יאיר הס: צריך להגיד.

יאיר הס: כשאני אומר 1,250 איש זה לא כולם צעירים חסרי עורף משפחתי בקצה הרצף.

מירב בן ארי: באים להתייעצויות?

יאיר הס: אנחנו עובדים עם אנשים צעירים שיצאו לשאלה וחלקם במצב - - -

מירב בן ארי: חלקם חיילים בודדים.

יאיר הס: חיילים בודדים, בוודאי יש מאה מתוכם שהם חיילים.

מירב בן ארי: שרות לאומי?

יאיר הס: יש הרבה מאד סטודנטים, יש אנשים שתקופת הסיוע שלנו נמשכת על פני לפחות חמש שנים אבל אם מישהו היום הגיע לדירה למשל, לפני שלש שנים, היום הוא עדיין מקבל גמלה, גם כשהוא נמצא בצבא ואנחנו נמשיך ללוות אותו עד שהוא יסיים את התואר השני.

יאיר הס: אז כשאני מדבר על 1,250 אני מדבר על אנשים שנמצאים בכל מיני דברים של התהליך.

יאיר הס: מתוכם יש, במסגרת החוזה שלנו עם משרד הרווחה, 250 שמטופלים במרכזי הסיוע ובמרכזי הייעוץ שלנו.

יאיר הס: מעבר לדיור יש מרכזי סיוע שהם יותר אינטנסיביים ביעוץ של עובדים סוציאליים, בהכוונה לתעסוקה, בהכוונה להשכלה.

יאיר הס: אנחנו מסייעים שם להרבה אנשים אבל בחוזה עם משרד הרווחה מוגדרים 250 שהם אוכלוסיית רווחה שמקבלת סיוע.

ציפי לפלר: הזכרת סיוע בתעסוקה ובדברים כאלה, אתם משתמשים בשירותים העירוניים, במרכזי תעסוקה?

יאיר הס: אנחנו גם נעזרים בשירותים הנוספים וגם נמצאים אתם בקשר רצוף, אבל יש משהו בזה שיוצא לשאלה שכבר מגיע אלינו למועדון, מגיע לארוחה ביום ששי בערב, שרכזת התעסוקה תופסת אותו משם ומושכת אותו לאיזשהו כיוון או מסלול ויש לנו את המומחיות שלנו לגבי האוכלוסיות היוצאים לשאלה, של מה ספציפית יכול להתאים עבורם.

מירב בן ארי: גם מבחינת מה שהם למדו, בעיקר לא למדו.

יאיר הס: אנחנו נמצאים בתיאום עם כל המרכזים.

יאיר הס: צריך להגיד - - -

מירב בן ארי: תגיד, ההחלטה הזאת של המנכ"ל, תשפיע עליך מבחינת ההתנהלות, ההחלטה שדיברנו בה בתחילת הדיון?

מירב בן ארי: עכשיו, כשנגיד יצאת למכרז של מימון מלא של המשרד, מה, הוא לשנה?

יאיר הס: לא, המכרז הוא לחמש שנים.

מירב בן ארי: אוקיי

יאיר הס: יש את מרכזי הייעוץ שלנו, שכרגע נמצאים במיזם משותף.

מירב בן ארי: אבל מה שכל הזמן דיברנו על זה ובסוף והנה זה הגיע זה לחמש שנים של מימון מלא של המשרד, יחדם עם הסיוע הפילנטרופי שתה מכניס כעמותה?

יאיר הס: כן.

יאיר הס: ברגע שיש מכרז אז המכרז הוא לחמש שנים.

יאיר הס: יש תחנות יציאה חד צדדיות של המשרד, הוא יכול לצאת אחרי שנה - - -

מירב בן ארי: גם אתה, אריה, בחיפה, זה גם לחמש שנים המימון המלא של המשרד?

אריה דרזי: כרגע אנחנו מדברים על השנה הקרובה.

מירב בן ארי: למה לא לעשות לכמה שנים?

מירב בן ארי: לוקחים, פותחים משפצים.

אריה דרזי: עד שחתמו אותו, עד שזה לקח - - -

יהודית גבאי: יש הבדל בין הסוגים, אנחנו יצאנו למכרז של המסגרות החוץ ביתיות של היוצאים לשאלה ועמותת "הלל" זכתה.

יהודית גבאי: החוזה הוא לשנתיים עם אופציה להרחבה לעוד שלש שנים, בסך הכול חמש שנים.

מירב בן ארי: כן.

יהודית גבאי: במקרה של הלנת חירום המשרד מעביר את הכסף לרשות, בתנאי שהרשות בעצמה מפעילה.

מירב בן ארי: כן, הוא כבר אומר לך שהוא מפעיל, אז למה אתם לא עושים לחמש שנים, לתת שקט, למה צריך כל שנה?

מירב בן ארי: כבר אומר לך, הוא מפעיל, הוא שם לך את זה בדירה של העיריה, הוא מביא צוות, למה לא לתת לאנשים בטחון תעסוקתי אל"ף?

מירב בן ארי: הוא לוקח עכשיו מדריך, בא, אומר לו: תשמע, ניפגש עוד שנה, נראה.

מירב בן ארי: זה גם בטחון תעסוקתי, זה גם בטחון בשבילכם, שיש לכם מסגרת במימון מלא, שלכם, כמובן העיריה תסייע אבל למה לשנה?

קריאה: יהודית היא ממסגרות חוץ ביתיות, אני מציעה להציג בפניה את כל - - -

מירב בן ארי: מי, על מי את מדברת?

קריאה: ויקי.

ציפי לפלר: אבל זה לא בסמכות של ויקי - - -

מירב בן ארי: לא מצליחה להבין, כבר יש מסגרת - - -

ציפי לפלר: אלין, חנן והלשכה המשפטית.

מירב בן ארי: כן, יש מסגרת, יש לך אנשים, גם אנשים רוצים לבוא, הם עובדים לשנתיים שלש, לא כל שנה יפתחו להם את החוזה מחדש.

מירב בן ארי: זה לא עובד כך.

מירב בן ארי: מילא, אפשר לעשות שנתיים עם פוטנציאל לשלש כמו שאמרת, אבל מראש, לתת כסף ורגע, ואל תגידי לי שבסוף השנה יצטרכו עוד פעם לצאת למכרז.

ציפי לפלר: זה לא מכרז.

קריאה: היה פטור ממכרז.

ציפי לפלר: אבל עכשיו הוא לא יוכל לעשות את זה.

מירב בן ארי: אבל עכשיו - - -

ציפי לפלר: לא.

ציפי לפלר: בתקנה, אם העיריה מפעילה ישירות זה בסדר, אין בעיה.

יאיר הס: אני יכול להגיד מה שקרה אצלנו ואני חושב שזה משקף את המצב.

יאיר הס: מיזמים משותפים שיש להם פטור ממכרז נחתמים לשנה בלבד וכך אנחנו היינו בארבע השנים האחרונות, כל שנה חידשנו חוזה.

יאיר הס: ברגע שעברנו למכרז וזכינו במכרז, המכרז הוא לחמש שנים.

יאיר הס: שוב, שנתיים פלוס שלש.

ציפי לפלר: זו התקשרות עם עמותה ישירה.

יאיר הס: זה מה שאני יודע על המדיניות - - -

מירב בן ארי: אני יודעת, עושים את זה עם כמה עמותות.

מירב בן ארי: המשרד עושה את זה, אני מלווה את ציפי, אבל אני אומרת שאם עם עמותה אתה עושה אז למה לא לעשות את זה עם רשות מקומית?

מירב בן ארי: זה מה שאני אומרת.

מירב בן ארי: אם אתה סומך על עמותה שתנהל.

יאיר הס: אין ספק, אני מסכים בעניין הזה.

מירב בן ארי: טוב, את זה גם רשמתי לעצמי.

מירב בן ארי: יש עוד הערות נוספות?

יהודית גבאי: לא הזכרתי שאנחנו פותחים, במסגרת תכניות "יתד", דירות מעבר נוספות בירושלים.

יהודית גבאי: שתי דירות.

יהודית גבאי: במערב העיר אנחנו פותחים דירה לצעירות, דירה לצעירים.

יהודית גבאי: במזרח העיר אנחנו פותחים דירה לצעירים.

יהודית גבאי: הדיורית גם כן - - -

מירב בן ארי: קודם כל, הדיוריות, מה שאני ואת דיברנו - - -

ציפי לפלר: זה עוד לא נגמר.

מירב בן ארי: הדיורית של החרדיות, של - - -

ציפי לפלר: אני מקווה שזה ייגמר עכשיו, כי פה היו גם כל מיני כללים של עירית ירושלים.

מירב בן ארי: כן, אני יודעת, מה שדיברנו על ועדת המכרזים.

ציפי לפלר: יצא עכשיו לוועדת מכרזים וזה ייסגר, כי יצאנו בקול קורא.

מירב בן ארי: הדיורית של החרדיות תמשיך?

יהודית גבאי: כן, יש לנו כוונה לפתוח עוד דיורית אבל כשנתמודד עם הפרוצדורות - - -

ציפי לפלר: לא רק הפרוצדורות, אני שוב מדברת על המתכלל.

ציפי לפלר: אני עוצרת, אני הבלם.

מירב בן ארי: שתי דירות במערב ועוד אחת במזרח, זה כבר יצא לדרך?

יהודית גבאי: לא, עכשיו יש מסגרת ממשרד הרווחה ועכשיו אנחנו הולכים לחפש את הבתים, את הדירות.

ציפי לפלר: צריך למצוא דירה - - -

יהודית גבאי: וצוות וכאלה.

מירב בן ארי: זאת אומרת, יש לך תקציב, עכשיו את צריכה פשוט למצוא אבל את תפעילי את הדירות, העיריה?

יהודית גבאי: כן.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: במימון מלא של המשרד?

יהודית גבאי: כן, נקווה שהוא יספיק.

מירב בן ארי: עד כמה שיספיק.

יהודית גבאי: נקבל בשכונות שהן יותר פריפריאליות.

מירב בן ארי: קודם כל, תודה רבה שבאתם.

מירב בן ארי: אני רשמתי לעצמי כמה דברים שנעשה follow up עליהם.

מירב בן ארי: נדבר גם עם אלין ומה שצריך.

מירב בן ארי: נתחיל אתה, אם זה לא יסתיים שם אז נדבר עם המנכ"ל.

מירב בן ארי: הישיבות האלו מאד חשובות כי הן מאד מקצועיות בעיניי.

מירב בן ארי: אנחנו באים ושמים גם את ההערות שלכם, שאני אקח אתי, אבל גם בעניין של לבוא ולשמוע באמת איך הדברים מתקדמים.

מירב בן ארי: אין ספק שיש כאן כמה דברים שאפשר לתקן אותם.

מירב בן ארי: קודם כל של תקציב, עשיתי את זה אז עם השיפוץ.

מירב בן ארי: חייבים לעשות את זה, בטח ובטח בעניין של השכר דירה, שלא תואם את המציאות.

מירב בן ארי: והדבר השני זה הכוח אדם.

מירב בן ארי: אני אמרתי להם ביום ראשון בגג הוורוד, שאם היה אירוע אלימות, כבר שם היה אירוע ואנחנו רק חודשיים, היה אירוע מאד קשה שם, של חסר בית שהתפרץ בצורה קשה מאד, ממש, עד שהוא עזב, עד שהמשטרה הגיע הוא כבר לא היה שם, כבר הלך אבל אם יהיה אירוע קשה עם מדריך אנחנו כולנו נשלם את המחיר ונגיד שהכתובת הייתה על הקיר והמתנדבים לא מתנדבים, זה לא רלבנטי בלילה, רובם הולכים הביתה לישון.

מירב בן ארי: שמונה תשע בערב.

ציפי לפלר: הייתה פה הזדמנות כי זה בדרך , ההזדמנות עכשיו.

מירב בן ארי: כן, כן, אני יודעת כי גם כשהייתי בירושלים, כשהיינו אצלכם זה גם עלה ואי אפשר גם להסתמך פה על מתנדבים.

מירב בן ארי: צריך איש מקצוע שזה התפקיד שלו, שזו ההכשרה שלו, הוא יודע מה הוא עושה ואיך לטפל, לטפל בהתנגדויות, אנשים עוברים פה שנים של הכשרה בזה.

מירב בן ארי: אני שמחה על הדברים שנפתחים.

מירב בן ארי: גם על המעבר של "הלל" למבנה גדול יותר, היציאה שלכם למכרז.

מירב בן ארי: אני שמחה על חיפה.

מירב בן ארי: כתוב לי פה ב-24 לפברואר שהם יצאו למכרז, אז סך הכול, אני לא יודעת באיזו שנה זה היה, זה מעניין, כי בסוף - - -

יאיר הס: האישור הסופי באמת היה השנה בפברואר.

מירב בן ארי: נכון, הנה, זה כתוב לי כאן במעקב שלי ושיש את הבית אבל אנחנו חייבים לטפל בסופי שבוע, זה לא יכלו להיות שאנחנו זורקים אותם לרחוב.

מירב בן ארי: כבר התמודדנו עם זה.

מירב בן ארי: כמובן שכשיפתח המקום תזמין אותנו לבוא לראות, זה חשוב.

מירב בן ארי: נעלה את הנקודות אבל אני גם מבקשת, בעיקר מירושלים, לכתוב או להיפגש, שרון מלמד הולכת למנכ"ל, היא אמרה לי אבל גם אתן חייבות ללכת ולדבר על הבעייתיות של התקנה, זו תקנה, זה לא חוק.

מירב בן ארי: זה בידי המנכ"ל.

מירב בן ארי: ירצה יתקן לא ירצה לא יתקן, זה לא ברמה של הכנסת.

מירב בן ארי: תלכו, תעשו את המחאה שלכן.

מירב בן ארי: בחיפה זה פחות כי באמת הם מסתדרים אבל עיר גדולה עם משמעויות יותר גדולות כמו תל אביב, אם זה הולך לתקוע את כל הסיפור, אתם חייבים, אי אפשר שרק אני אבוא ואלין.

מירב בן ארי: אם הרשויות בעצמן, בטח שתי החזקות, לא יבואו למנכ"ל ויגידו: שמע, זה יכול להמיט עלינו אסון, זה יכול לסגור לנו את המקומות.

מירב בן ארי: אני דיברתי עם תל אביב, אני מנצלת את הנוכחות שלכם פה, ללכת עם מי שצריך, מנהלת האגף - - -

ציפי לפלר: לא, לא, בסדר, אני יודעת.

מירב בן ארי: עדיין בוני שם?

ציפי לפלר: לא, לא.

מירב בן ארי: התחלפה?

מירב בן ארי: מי מנהלת האגף?

ציפי לפלר: המנהל - - -

מירב בן ארי: תלכו לשם ושהיא תדבר עם שרון, כי אם אני אלך לאלין ואתם לא התלוננתם אז - - -

ציפי לפלר: היא בקשר צמוד של שרון, זה בסדר.

מירב בן ארי: יופי, כי זה מה - - -

ציפי לפלר: אני אשב אתה היום בצהרים, אני אעדכן אותה.

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר גמור.

מירב בן ארי: אנחנו ניקח את הדברים שהעליתם כאן.

מירב בן ארי: רק יש לי משהו אחד שלא סגור.

מירב בן ארי: הרשות להתמכרויות תיכנס לירושלים לצעירים?

קריאה: בפיקוח, לא בתקצוב.

קריאה: השנה לא יהיה תקצוב שלהם.

קריאה: אחר כך - - -

מירב בן ארי: הסיפור שהעלינו אז לגבי סל שיקום לחסרי בית, התקדם משהו אצלכם?

יהודית גבאי: יש תהליכים ופעולות.

יהודית גבאי: אני יכולה כן להגיד שבמסגרת השֶלטֶר דווקא שרות התמכרויות גייס את פאולה רושקה, את משרד הבריאות - - -

מירב בן ארי: כן, היא המומחית לתחלואה כפולה.

יהודית גבאי: אנחנו אתם באיזשהם תהליכים לראות מה הם יכולים לתת, הבנו שתקציבים אי אפשר - - -

מירב בן ארי: תגיד, אצלכם, יש לכם קשר לסל השיקום של בטוח לאומי, לאותם צעירים שנמצאים אצלכם?

אריה דרזי: תלוי, אם תחלואה כפולה או בעיות נפשיות, שיש - - -

יהודית גבאי: אין שום קשר, זה לא העניין.

מירב בן ארי: יש תקצוב, עלה אז העניין של סל שיקום.

קריאה: אין בעיה - - -

מירב בן ארי: בסדר גמור, טוב, אז אנחנו נסכם שנקיים עוד דיון אחד במושב הזה.

מירב בן ארי: אני אקח לעצמי לפחות חודש חודש וחצי, כדי לטפל בדברים שהעליתם כאן ונראה איך אנחנו יכולים להתקדם.

מירב בן ארי: כמובן שבאופן שוטף, להתקשר אלי, לעדכן אותי, לשלוח לי מייל, מה שאני ואתה גם דיברנו בתחילת השיחה שלנו, לעדכן אותי באופן שוטף בדברים והדבר שהוא לא הכי חשוב אבל בין החשובים, אני ממש מבקשת, גם מ"הלל", גם מהרשויות, שתנצלו את הכסף של הסיוע בשכר דירה, כי גם אם הוא ייגמר היא יודעת שאנחנו יכולים לטפל בזה אבל אני לא רוצה להגיע למצב שיישאר כסף.

קריאה: אני כן בכל זאת מבקשת, גם קיבלתי הודעות מהעובדים שלי בקשר לזה, כן את הגמישות.

קריאה: אני אגיד עוד שתי נקודות.

קריאה: בעלי הבתים, קודם כל, יש להם בעיה עם זה ששכר הדירה מתפצל, כי בעצם, חלק ניתן מהמשרד, חלק הצעיר צריך להוסיף.

קריאה: דבר שני, הם לא מוכנים לתת את הפרטים שלהם לצעיר, לא סומכים על זה.

קריאה: דבר נוסף, הם רוצים מזומן, כלומר, יש פה הרבה דברים - - -

מירב בן ארי: לא, לא, תשמעי, המזומן, גם אני שוכרת דירה ואני לא נותנת מזומן.

מירב בן ארי: בואי, פה, עם כל הכבוד, יש דברים שמשכירים קצת חיים בהזיות.

מירב בן ארי: לא צריך להסכים לכל דבר, אין למה לעשות, לחפש עוד דירות.

מירב בן ארי: גם כשאני חיפשתי לשכור דירה, חיפשתי ובסוף מצאתי מישהו נורמלי.

רות מנע: בסדר, זה מבורך אבל - - -

מירב בן ארי: יש דרכים שאפשר.

יהודית גבאי: אבל אלה לא הצעירים שלנו.

מירב בן ארי: אין בעיה, תראי, בואי, אנחנו מדברים פה על כמעט שש מאות שכבר קיבלו, חמש מאות פלוס.

מירב בן ארי: יש דברים שחייבים להבין, קודם כל, שכירת דירה היא ענין מורכב.

מירב בן ארי: יש דברים שאפשר להתגמש, כמו שאמרה רות בהתחלה, על העניין הזה של המשכיר, אם יש אירועים מיוחדים נטפל בהם אבל יש דברים שהם מבחינת נהלים של המשרד, אם זה תשלום שלא יכול להיות במזומן ואם זה העניין הזה שאנחנו צריכים להבין שאנחנו רוצים לתת לצעירים אבל לפעמים זה קצת מייגע לחפש דירה, אנחנו יודעים את זה, בטח מי שגר בשכירות.

רות מנע: אנחנו מאד מלווים אותם בזה.

מירב בן ארי: אני יודעת.

יהודית גבאי: אני מקבלת את זה, אני רק אומרת שכדי לתת ליותר צעירים - - -

מירב בן ארי: אם יש משהו ספציפי, בעיה ספציפית - - -

רות מנע: חסמים כאלה יטופלו - - -

מירב בן ארי: אז תגידו ואנחנו - - -

יהודית גבאי: למעלה מארבע מאות אנשים קיבלו.

מירב בן ארי: יותר, יותר, למעלה מחמש מאות, ב-2016.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.

יאיר הס: סליחה, מילה אחת לגבי "קרן ידידות", שאני מסתייע בה ברגעי משבר, הם נותנים סיוע בשכר דירה למשך חודש אחד, כדי לאפשר לצעירים והצעירות לצאת מאותו משבר זמני שנמצאים בו.

יאיר הס: זה לשבחם, זו עירית חיפה.

מירב בן ארי: בסדר גמור, יופי, תודה.