ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 625, 2018-05-15 10:30

אכרם חסון: בוקר טוב.

אכרם חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אכרם חסון: כמובן שהנושא הוא ציון יום העסקים הקטנים בכנסת ו"החסמים לעסקים הקטנים בשלטון המקומי".

אכרם חסון: אני רוצה להביע כאן גם עמדה אישית.

אכרם חסון: אני מאמין ואמרתי בעבר שאם אנחנו נטפח ונקדם את העסקים קטנים זה יביא לצמיחה כלכלית בכל המשק בארץ ואני שמח שאני שייך למפלגה שהגישה מספר חוקים בנושא הזה.

אכרם חסון: אני אישית, החוק הראשון שלי שעבר, זה בנושא העסקים קטנים, נושא איחוד השילוט, שהיה שם בלגאן שלם.

אכרם חסון: ניסינו במידת האפשר לקדם ולשמחתי החוק הזה עבר אבל גם ידידי אלי כהן, שר הכלכלה, עשה רבות וגם רועי פולקמן ועוד מספר חברי כנסת ואנחנו שמחים שמקיימים דיון כי אנחנו רואים שיש הרבה בעיות לעסקים הקטנים בארץ.

אכרם חסון: אני בא ממגזר, שברובו יש רק עסקים קטנים ואין עסקים גדולים.

אכרם חסון: אין לנו תעשייה, למשל, בכפרים הדרוזים, פרט למספר מצומצם של ישוב אחד או שניים.

אכרם חסון: אותו הדבר בשאר מגזרי המיעוטים הערבים בארץ, הם גם סובלים מאותה תופעה.

אכרם חסון: ולכן, קידום וחיזוק העסקים הקטנים מביא לפתרון בעיית התעסוקה בקרב הנשים, כ-60% מהאוכלוסייה שלנו חיה ממשכורת אחת בגלל היעדר תעשיה ולכן הנושא הזה חשוב, גם לאוכלוסייה אחרת בכל עיר ובכל כפר.

אכרם חסון: אנחנו צריכים לקדם ולעשות הכול על מנת לטפח ולפתח ולקדם.

אכרם חסון: אנחנו נשמח לשמוע את נציג משרד הכלכלה, האם הוא נמצא כאן?

קריאה: לא, צריכה להגיע.

אכרם חסון: צריכה להגיע.

אכרם חסון: משרד האוצר, הציגי את עצמך בבקשה.

ביאן ותד: ביאן ותד, אגף תקציבים, צוות פנים ושלטון מקומי.

אכרם חסון: בואי תגידי לנו בבקשה מה עשיתם, מה אתם עושים, מהי המדיניות שלכם?

ביאן ותד: כבר בימים אלה מתקיימים דיונים בוועדה זו, ועדת הפנים, בנושא חוק רישוי עסקים דיפרנציאלי, שמטרתו לבוא ולבחון את מתן הרישיונות דרך רשויות מקומיות ולייצר מסלולים דיפרנציאליים בהתאם לגודל ובהתאם לסיכון של העסק.

ביאן ותד: היום יש את הצו של רישוי עסקים במשרד הפנים שכחלק מהרפורמה הוצאו עסקים מהצו הזה, מה שאומר שלא צריך רישיון בשביל לפתוח את העסק.

ביאן ותד: יש רישיונות שנכנסו למסלול שנקרא "מסלול תצהיר", שבעל עסק מצהיר על קיום התנאים והמפרטים שהם נותני אישור ועוד שני מסלולים שזה היתר מזורז.

ביאן ותד: מטרתו של החוק הזה היא להקל על העסקים, לפתוח את העסקים כמה שאפשר מהר.

ביאן ותד: וכמובן, משרד האוצר, כשתעבור הרפורמה, הוקצה התקציב גם לשלטון מקומי לטובת חיזוק וכוח אדם שמתעסק בנושא הרישיונות ברשויות המקומיות.

ביאן ותד: זה מה שאנחנו עשינו בנושא הזה.

אכרם חסון: יש לכם נתונים, באיזה תקציבים תמך האוצר בנושא העסקים קטנים?

ביאן ותד: לרפורמה הזו הוקצו, ככל שתעבור, לשנת 18', 50 מיליון שקל והחל מ-19' זה תקציב קבוע, תקציב לבסיס בסך 20 מיליון שקל, החל מ-19'.

אכרם חסון: זה גם מחולק לפי מגזרים, או שזה באופן כללי?

ביאן ותד: זה נושא שאחרי שתעבור הרפורמה האוצר והפנים יישבו ויקבעו את התנאים לחלוקת הכסף.

אכרם חסון: יש לכם תכנית איך לקדם את העסקים במגזר הערבי או במגזר הדרוזי, או אצל החלשים, נגיד, אצל החרדים, איפה שנמצאים בסוציואקונומי נמוך?

ביאן ותד: בסופו של יום, הרפורמה הזאת חלה על כל המגזרים ועל כלל הרשויות.

ביאן ותד: זה לא רק על רשות בסוציואקונומי חזק אלא על כל הרשויות.

ביאן ותד: וזה מקל על כל הרשויות ללא אבחנה אם זו חזקה או חלשה, כי בסופו של יום אנחנו רוצים כן לחזק את העסקים בכל רחבי הארץ.

אכרם חסון: מאה אחוז.

אכרם חסון: אני רואה שנציגת משרד הכלכלה הגיעה, נשמח לשמוע אותך, בבקשה.

נעמי היימן רייש: נושא המכרזים ברשויות המקומיות, נמצא עכשיו על השולחן.

נעמי היימן רייש: אנחנו מקיימים דיונים עם משרד הפנים, בשאלה כיצד ניתן להנגיש את המכרזים ברשויות.

נעמי היימן רייש: כרקע לדיונים האלה, עשינו בדיקה מדגמית ברשויות המקומיות.

נעמי היימן רייש: לקחנו ובדקנו 11 רשויות, סקרנו 40 מכרזים ורצינו לראות מה המצב באותם מכרזים ביחס למכרזי ממשלה, שהרי במכרזים ממשלתיים הממשלה עשתה עבודה מקיפה על מנת לייצר תנאים שמנגישים את המכרזים לעסקים קטנים.

נעמי היימן רייש: ברשויות המקומיות, טרם ננקטו אמצעים כלשהם ולכן רצינו להשוות את המכרזים ברשויות לעומת מכרזי הממשלה.

נעמי היימן רייש: ואנחנו באמת ראינו שהמכרזים ברשויות מקומיות יש להם תנאי סף יותר חוסמים מאשר במכרזים ממשלתיים, אותם מכרזים שהם יכולים להתאים פוטנציאלית לעסקים קטנים.

נעמי היימן רייש: יש מכרזים גדולים שאנחנו לא מצפים שתהיה עבורם איזושהי הנגשה.

נעמי היימן רייש: לכן אנחנו חושבים שנכון לנקוט בכמה פעולות ביחס למכרזים של הרשויות המקומיות.

נעמי היימן רייש: אני כן רוצה לציין, שבעבר נעשתה עבודה מול מכרזי המשכ"ל (החברה למשק וכלכלה), שעושה מכרזי מסגרת עבור הרשויות המקומיות והם דווקא לקחו את היוזמה והובילו מהלך של הנגשת מכרזים לעסקים קטנים והראו תוצאות מאד יפות של מכרזים, שלכאורה היה אפשר לחשוב שלא באמת ניתן להתאים אותם לעסקים קטנים.

נעמי היימן רייש: הם פירקו אותם וחילקו אותם לסלים גיאוגרפיים, סלים של שירותים.

נעמי היימן רייש: זאת אומרת, באמצעות עבודה יצירתית זה משהו שאכן אפשר לעשות.

נעמי היימן רייש: חשוב לומר שהמרוויחים העיקריים של מהלך כזה יהיו הרשויות בעצמן, שיקבלו יותר תחרות על השירותים שהן רוצות לקבל, מחירים יותר טובים ויותר ספקים.

נעמי היימן רייש: זאת אומרת, יש פה מהלך ששני הצדדים אמורים להיות מורווחים ממנו.

אכרם חסון: את יכולה להגיד לנו בבקשה כמה עסקים קטנים יש בארץ?

אכרם חסון: כמה נפתחים וכמה נסגרים כל שנה?

נעמי היימן רייש: יש כ-500,000 עסקים קטנים ובינוניים, 99% מכלל המגזר העסקי הם עסקים קטנים ובינוניים.

נעמי היימן רייש: נתוני פתיחה וסגירה של עסקים הם: 10% מכלל העסקים נפתחים בכל שנה, לעומת 8% מכלל העסקים שנסגרים.

נעמי היימן רייש: מבחינת המדד הזה אנחנו נמצאים בהשוואה בינלאומית, ביחס למדינות ה-OECD, במקום טוב.

נעמי היימן רייש: זאת אומרת יש לנו יותר עסקים שנפתחים לעומת פחות עסקים שנסגרים.

נעמי היימן רייש: יש מדד נוסף בינלאומי שמודד את היחס בין פתיחה לסגירה, שהוא בודק את הוולטיליות של עסקים, דינמיות של המשק.

נעמי היימן רייש: מה שעומד מאחורי המדד הזה הוא ההנחה שקיפאון הוא לא טוב.

נעמי היימן רייש: זאת אומרת, אם מעט נפתחים ומעט נסגרים זה מצב שהוא לא טוב, שמלמד על קיפאון, לעומת הקצה השני שלו שבו הרבה נפתחים והרבה נסגרים.

נעמי היימן רייש: זה גם מראה על איזשהו חוסר יציבות.

נעמי היימן רייש: אנחנו נמצאים במקום טוב באמצע מהבחינה הזאת, עם משק שהוא דינמי ועם זאת, עם איזושהי המשכיות של עסקים, עסקים ברי קיימא.

אכרם חסון: בשבוע שעבר הגשתי ביחד עם חבר כנסת נוסף, בקשה לדיון מהיר בנושא בנק ישראל.

אכרם חסון: אולי כאן, גם האוצר וגם הכלכלה, תעזרו לנו בזה.

אכרם חסון: בנק ישראל רוצה עכשיו לחייב את כל העסקים בארץ, כולל העסקים קטנים, להכניס מסופי אשראי כמו שנמצאים בארצות אירופה בכל העולם, כדי למנוע גניבות, מרמה והכל.

אכרם חסון: הוא רוצה לחייב את העסקים הקטנים האלה בהוצאות ואנחנו מתנגדים.

אכרם חסון: אם אתה רוצה לחייב אותם אז שהמדינה או חברות האשראי ישלמו את העלות.

אכרם חסון: וזה חשוב מאד כי אנחנו מדברים על עסקים, את אמרת 8%, הם 40,000 עסקים שנסגרים בשנה.

אכרם חסון: לפי מה שאת אומרת זה הרבה, אז אי אפשר עוד פעם להעמיס עליהם הוצאה, לפי דעתי הוצאה מיותרת, לא אחראית, ואנחנו נעשה את הכול כדי שחברות האשראי, שמרוויחות הון, שהן יישאו בעלות הזאת.

נעמי היימן רייש: זו גם סוגיה שאנחנו טיפלנו בה מול בנק ישראל.

נעמי היימן רייש: הייתה לנו פגישה עם המפקחת על הבנקים, ממש על סף כניסה לתוקף של ההנחיה הזאת.

נעמי היימן רייש: אמרנו שני דברים: אחד, אנחנו חושבים שזה לא נכון לחייב בשלב הזה את כלל המשק לעבור למסופים האלה.

נעמי היימן רייש: השיטה שלהם הייתה, הם רצו לעשות מנגנון של הסטת אחריות, זאת אומרת, מי שלא יאמץ את התקן החדש, את המסוף החדש, הוא בעצם יישא בהוצאות של הונאות אשראי ולא יהיה מבוטח.

נעמי היימן רייש: דיברנו אז, שמדובר בשינוי גדול עבור המשק.

נעמי היימן רייש: אם אתם רוצים, אז שהעסקים הגדולים, הרשתות הגדולות שיש להן קהל לקוחות, שקודם הם יאמצו את זה באופן וולונטרי ואז האוכלוסייה תתרגל להשתמש במנגנונים האלה.

נעמי היימן רייש: לאחר מכן, ברגע שהעסקים קטנים יראו אם זה משתלם או לא משתלם להם, הם יאמצו בעצמם את התקן הזה גם כן.

נעמי היימן רייש: דיברנו גם על העלויות.

נעמי היימן רייש: מדובר פה במנגנון שבסופו של דבר הנהנה העיקרי ממנו אמור להיות חברות האשראי ולכן, לא יכול להיות שהעסקים הקטנים הם אלה שייאלצו לשאת בנטל, גם בנטל של חינוך שוק וגם בנטל של הטמעת הטכנולוגיה החדשה.

נעמי היימן רייש: בעקבות הסיכום שהגענו עם בנק ישראל הם דחו את התחילה של כל המהלך הזה, הם ינקטו באותם תנאים.

נעמי היימן רייש: כמו כן אנחנו גם ראינו שאין תחרות משמעותית בשוק של ספקי המסופים האלה, זו גם בעיה.

נעמי היימן רייש: יש מעט מאד חברות שכרגע פועלות בשוק על מנת לספק את השרות הזה ולכן אנחנו נמצא את עצמנו עם לקוחות שבויים של מעט חברות.

נעמי היימן רייש: כל המהלך הזה נדחה בעקבות התערבות שלנו.

נעמי היימן רייש: יש עוד כמה סוגיות שקשורות לסיפור הזה שאנחנו נציף אותן מחדש בפני המפקחת על הבנקים ונפנה אליה בימים הקרובים בעניין.

אכרם חסון: יפה, כל הכבוד.

אכרם חסון: יש עוד נציגי משרדי ממשלה כאן?

אכרם חסון: טוב.

אכרם חסון: נרשמו כמה חברות וחברים לדבר.

אכרם חסון: נציגת לה"ב, גבירתי, בבקשה, יש לך שלוש דקות.

לילי לאה בורוכוב: קודם כל קצת רקע.

לילי לאה בורוכוב: עסקים קטנים ובינוניים שמעסיקים עד 100 עובדים, מהווים 99.

לילי לאה בורוכוב: 3% מסך העסקים במשק, מעסיקים למעלה מ-40% מסך המשרות.

לילי לאה בורוכוב: הקשיים והחסמים אתם מתמודדים העסקים הקטנים הם ייחודיים להם.

לילי לאה בורוכוב: אנחנו מדברים על עודף רגולציה, שזה נושא שמטופל כאן במסגרת הרפורמה לרישוי עסקים, המיסוי הגבוה ולעתים המפלה.

לילי לאה בורוכוב: נתונים שהגיעו אלינו וגם פורסמו לאחרונה, מלמדים שעסקים קטנים משלמים פי ארבע ארנונה מן העסקים הגדולים.

לילי לאה בורוכוב: למה?

לילי לאה בורוכוב: שאלה טובה.

לילי לאה בורוכוב: חסמי כניסה למכרזים שאנחנו כאן התכנסנו לדבר עליהם ומדד קלות עשיית העסקים של הבנק העולמי, מדינת ישראל מדורגת במקום 54 מתוך 190 מדינות.

לילי לאה בורוכוב: לראשונה כשנכנסנו למדד, בשנת 2006, דורגנו במקום ה-26.

לילי לאה בורוכוב: ב- 1.1.2018 קיימנו בוועדת המשנה העוסקת בנושא זה ושבראשה עומד חה"כ פולקמן, דיון ראשון בנושא של מכרזים ברשויות המקומיות.

לילי לאה בורוכוב: העניין הוא שבמרבית הרשויות המקומיות, עסקים קטנים שמעוניינים לגשת ולהתמודד על מכרז, נדרשים לשלם אגרה שהיא גלומה במסמכי רכישת המכרז.

לילי לאה בורוכוב: היא נעה בין 300-4,000 שקל, רק כדי לגשת, רק כדי לגשת.

לילי לאה בורוכוב: יש לי כאן כמה דוגמאות - - -

אכרם חסון: הפער הזה מבחינת האגרה, 300-4,000?

לילי לאה בורוכוב: אלה הנתונים שדגמנו ממספר רשויות מקומיות ברחבי הארץ.

לילי לאה בורוכוב: אבטחת מוסדות חינוך, שמירה אבטחה וסדרנות – 5,000 שקל ברשות מקומית אחת.

לילי לאה בורוכוב: מתן שירותי אספקה ברשות מקומית אחרת – 2,000 שקלים.

לילי לאה בורוכוב: אנחנו מדברים על רק לקנות את חוברת המכרז הזו ולהשתתף.

לילי לאה בורוכוב: אספקת התקנה של שערים גדרות ומעקות – 2,000 שקלים והיד נטויה.

לילי לאה בורוכוב: תיקון חוק חובת המכרזים משנת 2016 מחייב היום, לא מחייב, הוא בעצם קובע, שמסמכי מכרז עבור מכרזים של עד 50 מיליון שקלים, עסק קטן שרוצה להתמודד על אותו מכרז, לא משלם בעצם, הוא פטור מרכישה של המסמכים הללו.

לילי לאה בורוכוב: האגרות האלו שמתבקשות על ידי הרשויות המקומיות נקבעות באופן שרירותי, אין שקיפות, לך תדע למה זה נקבע כך או כך.

לילי לאה בורוכוב: אנחנו רוצים להוסיף שהרשויות המקומיות גם נשענות וכדאי להן להישען על העסקים הקטנים, באותם המכרזים.

לילי לאה בורוכוב: הם מעודדים יותר תחרות, יותר כדאי לנו שהעסקים הקטנים ישתתפו במכרזים האלה אז למה בעצם למנוע מהם לקנות או להשתתף עם הנושא של האגרה?

לילי לאה בורוכוב: למה למנוע מהם בכלל להיכנס למכרז?

לילי לאה בורוכוב: ב- 31.1.18 התקיימה פגישה בין נציגי לה"ב לבין נציגים מלשכתו של חה"כ פולקמן ונציגי השלטון המקומי כשבמה

לילי לאה בורוכוב: לכה הצענו שייקבע סכום סמלי עבור מכרז שבו משתתף עסק קטן, או שתהיה התאמה בין עסק קטן לעסק גדול, מדרגות לפי שווי מכרז.

לילי לאה בורוכוב: אנחנו נענינו בשלילה ואנחנו כאן.

אכרם חסון: מאה אחוז, תודה רבה.

אכרם חסון: נציגת עירית תל אביב, הגב' וסרמן.

איילת וסרמן: בוקר טוב.

איילת וסרמן: אני איילת וסרמן, לצידי יושב מנהל האיחוד ואשמח אם הוא ידבר תחילה ואני אחריו.

אכרם חסון: יש לכם שלש דקות ביחד, תחליטו.

נפתלי קאיקוב: לא צריך יותר מדקה.

אכרם חסון: בבקשה.

נפתלי קאיקוב: בוועדה הזאת, ועדת הפנים של הכנסת, מונחת הצעת חוק דיפרנציאלי ברישוי עסקים.

נפתלי קאיקוב: חה"כ פדידה הייתה גם בדיון הקודם.

נפתלי קאיקוב: השלטון המקומי ביחד עם איגודים של העסקים למיניהם, תעשיינים, בארים ומסעדות, לה"ב.

נפתלי קאיקוב: אנחנו רוצים לעשות שינוי ולשדרג את ההצעה שמדברת על כך שתוך 60 יום עסק במדינת ישראל טעון רישוי, יקבל רישיון ללא הגבלת זמן.

נפתלי קאיקוב: אנחנו רוצים ליצור מערכת יחסי אמון עם בעלי עסקים.

נפתלי קאיקוב: אם עסק משקר, מרמה, מטעה, הרישיון יילקח ממנו בצורה מיידית.

נפתלי קאיקוב: אנחנו רוצים להגיע למצב שאנחנו עושים "One stop shop".

נפתלי קאיקוב: פעם אחת תכנית נכנסת לתוך בדיקה של כל נותני האישור המרכזיים, נבדקת, מאושרת ויוצאת לדרך.

נפתלי קאיקוב: להקטין את הרגולציה בצורה מכסימלית.

נפתלי קאיקוב: יש בעיה מאד מאוד קשה במגזר הלא יהודי.

נפתלי קאיקוב: אין תב"עות, אין תכניות בנין ולמעשה ההצעה הזאת לא נוגעת לזה ואנחנו מבקשים גם לעשות ניתוק מסוים בין תכנון ובניה לרישוי עסקים, כדי לעודד עסקים להיכנס לתוך מאגר העסקים.

נפתלי קאיקוב: מה שקורה בפועל, 99% מהעסקים במדינת ישראל נפתחים כשאין בידם רישיון עסק.

נפתלי קאיקוב: זה מצב שהוא בלתי נסבל בעליל ולמעשה, אנחנו רודפים אחרי הזנב של עצמנו, כשאנחנו נוקטים הליכים משפטיים נגד העסקים.

נפתלי קאיקוב: ובפועל העסק מזהם פני קרקע, פוגע בתשתיות, במקום להביא אותו מהמסלול השלילי למסלול החיובי.

נפתלי קאיקוב: שער בנפשך עסק שיהיה לו רישיון עסק, הוא ירצה לשמור עליו בקנאות, כי העסק הזה מייצר לו הכנסה, כמו שדיברתם על מכרזים וכן הלאה.

נפתלי קאיקוב: השלטון המקומי, חיים ביבס מנכ"ל מרכז השלטון המקומי, כולל הרשויות הגדולות, תל אביב, נתניה, ראש עירית נתניה הגב' מרים פיירברג-איכר ורון חולדאי, יש תמיכה מלאה של השלטון המקומי בהצעה שלנו, וכמובן שיש לנו שיתוף פעולה עם חברי הכנסת וכן הלאה ואנחנו מקווים מאד שאנחנו נצליח לקדם את זה אצל יואב קיש בוועדה.

נפתלי קאיקוב: עכשיו אתן לאיילת וסרמן להשלים אותי.

איילת וסרמן: להוסיף רק עוד שני דברים.

איילת וסרמן: אני לא אחזור על דברי נפתלי, אנחנו יחד מקדמים את אותו נושא.

איילת וסרמן: הנושא החשוב הזה שגם הגשְׁתם הצעת חוק ספציפית לעניין של רישיונות לצמיתות ואנחנו תומכים - - -

נפתלי קאיקוב: תומכים בהם מאד.

איילת וסרמן: באופן מלא, הוא גם נכון.

איילת וסרמן: על פי סקר שעשנו באירופה, ראינו שבלא מעט מדינות מתוקנות – אנחנו רוצים לחשוב שגם אנחנו מדינה מתוקנת – עוברים לרישיונות לצמיתות, כשיש תדירות ביקורת.

איילת וסרמן: כל משרד עושה תדירות ביקורת מתי שהוא צריך לעשות, כשאף אחד לא מפריע לו.

איילת וסרמן: גם לבעלי העסקים אין בעיה עם זה.

איילת וסרמן: הרישיון הוא אבן הדרך הראשונה למעשה, רגע לפני שמדברים על כל השאר, לפני שמדברים על מכרזים, לפני שמדברים על חסמים אחרים, זה החסם הראשון שעומד בפניהם.

איילת וסרמן: הוא יוצר שני דברים.

איילת וסרמן: הוא יוצר חוסר ודאות לבעלי העסקים – בדיון קודם דיברו על כמה עסקים נפתחים וכמה נסגרים – החוסר ודאות הזה, שכל שלש שנים בעל מסעדה צריך לשאול את עצמו אם הוא יקבל אחרי שלש שנים, אם מישהו יחזיר לו וייתן לו חידוש לרישיון כן או לא, לא מְפנה אותו בעצם לעסוק בעניינים האחרים שבאמת חשובים לא פחות מזה.

איילת וסרמן: הדבר השני זה הנטל הכלכלי.

איילת וסרמן: הם קורסים תחת הנטל הכלכלי, כי בכל תקופה שהם צריכים לחדש את הרישיון יגיע נותן האישור ויבקש מהם לעשות עוד אחת, שתיים, שלש או ארבע – זה דבר שלא אמור להיות והרישיון היה אמור להמשיך, כמו שהוא קיבל אותו בתנאים שהוא קיבל אותו מלכתחילה.

איילת וסרמן: ככה עובדים בעולם.

איילת וסרמן: אנחנו רוצים להשוות את זה ואנחנו חושבים שזה הרגע גם לשנות את ההצעה שיש היום על השולחן, של משרד הפנים ומשרד ראש הממשלה.

אכרם חסון: מאחר וחברת הכנסת פדידה ממהרת אז אנחנו ניתן לה עכשיו לדבר ואחר כך נשמע את סמנכ"ל הכלכלה במרכז לשלטון המקומי.

אכרם חסון: בבקשה.

לאה פדידה: אני חייבת להגיד משהו, כמי שבאה מרשות מקומית, זה אינטרס גדול מאד של ראש רשות לקדם את העסקים הקטנים.

לאה פדידה: ולמה?

לאה פדידה: רובם ככולם הם תושבי המקום, זה תורם לכלכלת העיר, אנשים ונשים במיוחד יכולים לעבוד וזה מייצר תעסוקה.

לאה פדידה: יותר רמת חיים מסוימת, יותר שרות לתושב, הן בתרבות, הן ב- Low-tech והן בדברים אחרים, אבל כן אנחנו נתקלים ברשויות בסגירת עסקים כאלה או אחרים, ויקירתי, לא בגלל 2,000 שקל שהם צריכים לשלם להשתתפות במכרז, זאת הבעיה הקטנה ביותר.

לאה פדידה: יש בעצם מספר בעיות שהן הנרטיבים שמשפיעים עליהם הכי קשה.

לאה פדידה: אחת מהן, פה אני עוברת לצד השני, זה מוסר התשלומים הקשה מאד של הרשויות המקומיות, שלוקחות 90 יום ו-120 יום ואותו עסק קטן, שלא מסוגל לשרוד את הסכום הזה ואת הפער הזה כדי לממן, הוא בעצם אמור לממן, אז הוא קורס ושוקל פעמיים אם לגשת למכרז כזה או אחר.

לאה פדידה: עודף הרגולציה שהרשות המקומית מחוייבת לו ולכן היא מפעילה אותו על העסק הזה או האחר, שהיא בודקת אותו וכל הזמן יש רישיון והרישיון מתחדש והנה, יש לך את ה"מכבי אש" ככה ולמחרת יוצאות תקנות חדשות והספינקלרים לא מספיק טובים וצריך להחליף, ואותו עסק קטן בעצם קורס.

לאה פדידה: אני רוצה לציין עוד משהו.

לאה פדידה: רוב העסקים הקטנים, ברשויות המקומיות הקטנות יותר, הם גם של נשים ולכן אנחנו צריכים לשים עליהם, כבוד היושב ראש, דגש גדול יותר.

לאה פדידה: אם הן כבר פותחות את העסק ורובן בבית וגם שם אנחנו מערימים קשיים, אז אם אנחנו רוצים מקורות תעסוקה ואם אנחנו רוצים חיי תרבות וחיים שבהם השרות יירכש גם באותה עיר שאנחנו גרים בה, אנחנו צריכים מוסר תשלומים, אנחנו צריכים הרבה פחות רגולציה ואנחנו רוצים סעיף שנותן תקדים שאפשר לקחת בְּמקום ולקדם את זה.

לאה פדידה: הפוך, לעודד את הרשות הגדולה לקחת את העסק הקטן ולא את העסק הגדול שבאמת לא צריך אותה, תודה.

אכרם חסון: תודה לך.

אכרם חסון: סמנכ"ל כלכלה בשלטון המקומי, איתי חוטר, בבקשה, שלש דקות.

איתי חוטר: בוקר טוב.

איתי חוטר: תודה, אדוני, על רשות הדיבור.

איתי חוטר: אני הגעתי לפני חמש דקות באמצע הדיון כי הייתי בוועדה לביקורת המדינה בדיוק באותו נושא, אז אני אתייחס לחלק מהסוגיות שהספקתי לשמוע.

איתי חוטר: אם פספסתי משהו אני אשמח גם שתסבו את תשומת לבי.

איתי חוטר: לסוגיית רישוי עסקים.

איתי חוטר: אפשר לדבר רבות על האבנים הקטנות אבל זו האבן הגדולה ביותר שאנחנו מזהים.

איתי חוטר: וזו פעם ראשונה, אני רוצה להגיד לך אדוני, שאנחנו מזהים שכל הגופים המייצגים במשק והשלטון המקומי, רוצים במשהו יותר מהממשלה.

איתי חוטר: הממשלה התאהבה באיזה נוסח שלה, במודל שלה, של רפורמה לרישוי עסקים, אנחנו רוצים משהו שהוא יותר טוב ויותר טוב לעסקים.

איתי חוטר: כולם מסכימים על זה, והעסק הזה לא מתקדם.

איתי חוטר: אנחנו מאד מאוד מקווים שבאמצעות החקיקה הפרטית של חבר הכנסת פולקמן וכמה חברי כנסת נוספים, נצליח להביא את התיקונים האלה ואת הבשורה האמתית לעסקים, הקטנים בעיקר אבל לעסקים בכלל.

איתי חוטר: זה בסוגיה הזאת.

איתי חוטר: לסוגיית הארנונה.

איתי חוטר: סוגית הארנונה היא מצב קיים.

איתי חוטר: אם אנחנו מסתכלים על המיסים המקבילים בעולם של הארנונה, שזה מה שקרוי property tax, למיטב ידיעתנו מקובל בכל העולם, שעסקים משלמים יותר property tax מאשר משקי הבית.

איתי חוטר: המשמעות של הבקשה הזאת, שמונחת כרגע על השולחן, אם אנחנו מסתכלים על משק כספים סגור של השלטון המקומי ועל כמות המשאבים שצריכה להיכנס אל השלטון המקומי, המשמעות של הפחתת המיסוי על נישום אחד היא העלאת המיסוי של נישומים אחרים.

איתי חוטר: בהחלט אפשר, משהו, אנחנו פתוחים לשמוע.

איתי חוטר: אני לא חושב שזה אפשרי היום, להעלות מסים למשקי הבית כדי להפחית את נטל המס על העסקים אבל יכול להיות שהכנסת חושבת אחרת.

איתי חוטר: בנושא מוסר התשלומים, עבדנו קשה מאד, יחד עם משרד הכלכלה, משרד הפנים, החשכ"ל, הגופים המייצגים, גם העסקים הקטנים הבינוניים-לה"ב וגם התאחדות בוני הארץ, והצלחנו להביא בשורה, אני חושב אמתית, יחד כמובן עם מציע הצעת החוק, מציע הצעת החוק על גלגוליה השונים, זה עוד היה רוברט אילטוב ואחר כך רועי פולקמן ואחרים, ושלי יחימוביץ' והחקיקה הזו עברה בקריאה שניה ושלישית בכנסת.

איתי חוטר: אני בדיוק מגיע, כמו שאמרתי, מדיון שבו הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד הכלכלה הביאה נתונים משנת 2017, שמראים שיפור ניכר במוסר התשלומים גם בשלטון המקומי.

איתי חוטר: ואנחנו שמחים על כך ומברכים על כך ואנחנו חושבים שזה דבר נכון.

איתי חוטר: דרך אגב, לאו דווקא בהסתכלות דרך משקפי העסקים.

איתי חוטר: אני חושב ששיפור מוסר התשלומים הוא נכון גם לרוכשי השירותים והטובין, כי ברגע שיש לגוף מוסר תשלומים טוב, יש יותר תחרות על המכרזים, יש יותר הצעות וזה מביא גם להצעות משופרות.

איתי חוטר: וכמובן, ברגע שיש לגוף מוסר תשלומים - - - ומגולם בתוך הצעות המחיר שאותו גוף משלם.

איתי חוטר: לכן אנחנו באנו בנפש חפצה לחקיקה הזאת, היא עברה והיא עושה את השינוי הגדול.

איתי חוטר: לסוגיה של דמי השתתפות במכרזים, גם הסוגיה הזאת נמצאת בדיונים יחד עם רועי.

איתי חוטר: היינו בשיח מתקדם בעניין הזה.

איתי חוטר: רועי – אני מתכוון לנשיא הנכבד שנכנס זה עתה וגם רועי פולקמן שמוביל את זה בצורה מאד יפה.

איתי חוטר: משרד הפנים גם שותף לעניין.

איתי חוטר: נכון, אנחנו לא יכולים להסכים לכל מה שמבקשים אבל אנחנו נמצאים כרגע בשיח.

איתי חוטר: אנחנו מקווים שגם פה נגיע להבנות ולהסכמות.

איתי חוטר: פספסתי סוגיה שדובר עליה כאן?

קריאה: לא.

איתי חוטר: אלו ההתייחסויות.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: נציג התאחדות בוני הארץ נמצא כאן?

אכרם חסון: בבקשה, שתי דקות.

אשר גרין: שמי אשר גרין, יושב ראש האגף לבדיקה חוזית.

אשר גרין: באגף אצלנו 80% מהחברים באגף הם קבלנים קטנים ובינוניים.

אשר גרין: צריך לדאוג לחזק אותם וכדי לדאוג לחזק אותם, אולי צריך באמצעות חוק, כמו בארצות הברית, ש-25% מהמכרזים שיוצאים לקבלנים, שיצאו לקבלנים קטנים ובינוניים.

אשר גרין: יחד עם זה גם להחיל את הוראות התכ"מ, לבקש סיווג בהתאם להיקף העבודה ואני מדגיש, לא מעבר לזה, כי זה מה שעושים וזה חסם לקבלנים.

אשר גרין: קבלן שיש לו ג/1 ומבקשים במכרז ג/3 למרות שזה לא נדרש – הציבו לו חסם, הוא בכלל לא יכול להשתתף.

אשר גרין: לחייב את העיריות להשתמש במנגנון בחירת הקבלן הזוכה, שלא לַזול ולא לִמסור לזול ביותר.

אשר גרין: פוסלים הצעות מתאבדות.

אשר גרין: הזול ביותר, ואני חושב שלאט לאט לומדים במדינה שהזול ביותר בסופו של דבר, בסופו של יום, הוא היקר ביותר.

אשר גרין: יחד עם לא למסור לזול ביותר צריך גם קריטריונים לאיכות.

אשר גרין: ואז יקבלו גם בזמן, גם בתקציב וגם באיכות.

אשר גרין: הנושא הנוסף שהזכירו אותו פה הוא תשלום עבור ההשתתפות במכרז - - -

אכרם חסון: דיברו, כן, אגרות.

אשר גרין: זה צריך להיות - - -

קריאה: זה לא האגרות.

אשר גרין: לא, אתה לא היית פה כשהיא דיברה על דמי ההשתתפות במכרז.

אשר גרין: אנחנו מדברים על דמי השתתפות במכרז שצריכים להיות במחירים סבירים, מינימליים, כמו בחוק חובת המכרזים.

אשר גרין: כמו כן להפחית את הדרישות לגובה הערבויות.

אשר גרין: יש בעיות היום בקבלת אשראי בבנקים וזה עוד חסם שעומד בפני קבלנים קטנים ובינוניים.

אשר גרין: תודה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: מתן, נציג התאחדות התעשיינים, בבקשה.

מתן אברמוביץ: תודה רבה.

מתן אברמוביץ: אני רוצה להתייחס לדברים של השלטון מקומי לגבי הארנונה.

מתן אברמוביץ: את הארנונה משלמת התעשייה.

מתן אברמוביץ: עסקים קטנים משלמים פי ארבע, פי חמש והם מקבלים הרבה הרבה פחות שירותים, לא חינוך, לא תרבות.

מתן אברמוביץ: באותה הזדמנות הרשויות מבקשות אגרת שמירה, אגרת פינוי אשפה, אגרת שילוט, כל שני וחמישי ממציאים איזושהי אגרה ולמעשה הארנונה יוצאת נקייה.

מתן אברמוביץ: גם בהשוואה לעולם – אנחנו עשינו בדיקה ואני מוכן להעביר לך את הנתונים – בישראל משלמים גבוה משמעותית, גם ממדינות שדומות לנו, גם ממדינות שלא דומות לנו וכן, "האם צריך שמישהו אחר?

מתן אברמוביץ: " צריך שהנטל יתחלק שווה בשווה ולא יכול להיות שהתעשיינים, בגלל שכביכול במירכאות הם מרוויחים יותר, צריכים לסבסד את הרשויות המקומיות, אז יש מקומות - - -

קריאה: לא את הרשויות מקומיות - - -

אשר גרין: את האזרחים, את כל השירותים.

אשר גרין: אני לא חושב שיש מקום שהעסקים ילכו ויסבסדו.

אשר גרין: צריך התייעלות, צריך לראות אם יש מקומות, לצמצם מקומות עבודה, מה שצריך התייעלות.

אשר גרין: וספקים, כשיש מכרזים לעשות את המכרזים בצורה הכי טובה, שכולם יוכלו להשתתף, ברמה כזאת שגם אפשר לקבל את המחיר הכי טוב וגם את השרות הכי טוב.

אשר גרין: מה קורה בסופו של יום, בא קבלן גדול ולמעשה לוקח קבלן משנה קטן, ספק קטן.

אשר גרין: במקום זה תיתן כבר ישר לספק הקטן והבינוני, שהוא כבר יעשה את העבודה, יחסוך לך את ה-5% ואז גם הארנונה, תוכל לשלם הרבה פחות.

אשר גרין: זו כאילו העמדה שלי.

אשר גרין: תרצה עוד דעות - - - אני אשמח.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: אתנו רועי, שהוא נשיא לה"ב, שעושה עבודת קודש ומשנה הרבה דברים לטובה ואנחנו מקווים שימשיך להצליח ביחד עם החברים, כדי לחזק את העסקים הקטנים והבינוניים בארץ.

אכרם חסון: בבקשה, שלש דקות.

רועי כהן: אדוני היושב ראש וגם חברי וידידי, אכרם חסון, אנחנו מכירים המון המון שנים, אתה היית ראש עיר בישראל.

רועי כהן: היום יום העסקים שאנחנו מציינים ואני מגיע מהכנס יחד עם שר הכלכלה, והיו שם גם חבר הכנסת מיקי לוי וחבר הכנסת רועי פולקמן.

רועי כהן: המטרה היא בעצם לשים על סדר היום הציבורי את הנושא של עסקים קטנים ובינוניים.

רועי כהן: ואני שמח שנמצאים כאן שורה של שותפים שלנו ליום הזה ובכלל, אם זה השלטון המקומי, איתי, ונמצא פה גם נפתלי, שהוא בעצם האחראי על כל הנושא, ראיתי גם את איילת, את עירית תל אביב, עירית תל אביב היא מדינה אז יש לנו גם את איילת וסרמן, שהיא מעירית תל אביב, מנהלי רישוי עסקים, נפתלי הוא אחראי על כל רישוי העסקים.

רועי כהן: אדוני היושב ראש, באנו לגרום לכך שמה שאתה עושה עכשיו הוא מלאכת קודש עבורנו.

רועי כהן: הדיון הזה, שבו אנחנו חושפים והוא גם נמצא בשידור ואנחנו גם נדאג לתקשר אותו ונדע להעביר את המסר הזה, העסקים הקטנים הם בסופו של דבר מנוע הצמיחה של המשק.

רועי כהן: אתה היית סגן ראש עיר בעיר מאד מאוד גדולה, אתה יודע שבסופו של דבר, אם יש לך מרכז עסקים טוב בעיר, העיר שלך יכולה לצעוד קדימה.

רועי כהן: ולמה?

רועי כהן: כי רוב הארנונה נגבית מן המגזר העסקי.

רועי כהן: זה שמשלמים יותר, זה שמקבלים פחות שירותים, זו עובדה מוגמרת אבל זה שהשלטון מקומי צריך לעזור להם, כדי לגרום לכך שתהיה להם יכולת הישרדות, זה עדיין לא מובן מאליו.

רועי כהן: מה זה אומר, לעזור להם?

רועי כהן: זה לאו דווקא, כמו שאמרנו בארנונה, אני מדבר על מכרזים, לאפשר לעסקים הקטנים להשתתף במכרזים, אני מדבר על הנושא, אני קורא לזה אגרות כי מבחינתנו זה אגרות וזה חסם מאד מאוד גדול לעסקים קטנים להשתתף.

רועי כהן: בְּמקום שיש לך ואני אתן סתם דוגמה, למתן שירותי אספקה – 2,000 שקל, 3,000 8,000 שקל, כל מספר זוכה, בעצם, כל מספר זוכה.

רועי כהן: מי שרוצה – אהלן, מי מרים יד?

רועי כהן: כל מספר זוכה.

רועי כהן: לא, צריך לעשות שמה סדר.

רועי כהן: אנחנו נמצאים בהידברות עם איתי אבל צריך להבין, אני אמרתי את זה גם בדיון הזה, אנחנו באנו לדבר על הטוב היום, על הדברים הטובים, שהעסקים הקטנים הם אחראים ל-60% מהמשרות במדינת ישראל, הם נותנים למעלה מ-60% מהתוצר, הם 99% מסך כל העסקים, בואו קחו את הנתונים המדהימים האלה, את האנשים שמאחוריהם ותנו להם סביבה עסקית תומכת.

רועי כהן: תנו להם באמת את היכולת להשתתף במכרזים, תנו להם את היכולת, בצורה כזאת או אחרת, להיות חלק מתוך תעשיית הכחול לבן.

רועי כהן: לא יכול להיות שאנחנו נמצא את עצמנו כל פעם מחדש מדברים על ה-50,000 עסקים שנסגרים.

רועי כהן: הם נסגרים כי יש סביבה עסקית לא תומכת, אז אני באתי לפה ואני שמח שגם ועדת הפנים מנהלת פה דיון, לבוא ולהגיד: בואו נמצא את הדרכים לבוא ולעזור.

רועי כהן: כולנו יחד, אנחנו באותו צד של המתרס.

רועי כהן: תאמין לי, השלטון המקומי ואנחנו חלק ממנו, רוצה שהעסקים יצליחו.

רועי כהן: הוא רוצה שיהיו לו עסקים בעיר, הוא רוצה אבל הוא צריך להבין שכדי שזה יקרה צריך לייצר להם תנאים יותר טובים, אז תודה לך, כבוד היושב ראש - - -

אכרם חסון: תודה רועי, תודה ובהצלחה.

רועי כהן: באמת מקווה שנביא בשורה עוד בתקופה הקרובה לעסקים בקטנים.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה אדוני.

מיקי לוי: אני כבר אמרתי חלק מהדברים בשדולה עצמה, אני לא רוצה לחזור על דברים, אני רוצה להמשיך את הדברים שאמר רועי בנושא של מכרזים של הרשויות המקומיות.

מיקי לוי: היקף המכרזים האלה, אדוני, הוא 3 מיליארד שקל, 3 מיליארד שקל.

מיקי לוי: בזמנו הצלחנו לפצל את המכרז שלא יהיה מכרז אחד.

מיקי לוי: זאת אומרת שאם רשות מקומית רוצה מכרז לכלי כתיבה, או לא יודע מה, עבור בתי הספר, עבור המשרדים שלה, היא לא מתקשרת עם ספק אחד - - -

מתן אברמוביץ: אדוני, יכול להיות שאתה מתייחס למינהל הרכש הממשלתי?

רועי כהן: חוק חובת המכרזים לא חל עליהם.

מתן אברמוביץ: מה זה "גם וגם"?

מתן אברמוביץ: אין מכרז אחד לכל הרשויות המקומיות, אין דבר כזה.

מיקי לוי: תן לי רק לסיים.

מתן אברמוביץ: אני מתנצל, פשוט חייב - - -

מיקי לוי: אם היית נותן לי עוד דקה אולי הייתי מסביר את עצמי, אני לא הסברתי את עצמי - - - לא שאתה לא הבנת, אני לא הסברתי את עצמי טוב.

מיקי לוי: אני הגשתי הצעת חוק ואני מעביר את זה לוועדה, שיוגש מטעם הוועדה, שלא תהיה התקשרות עם ספק אחד.

מיקי לוי: "קרביץ" הוא לא היצרן, לא של העפרונות ולא של המחקים אלא אפשר לפצל את המכרזים האלה לעוד עשרה, חמישה עשר מכרזי משנה.

מיקי לוי: לצערי, הצעת החוק שהגשתי, שתחול גם על השלטון המקומי, לא עברה.

מיקי לוי: נכשלה, מה לעשות.

מיקי לוי: הנה, עכשיו הסברתי טוב.

מיקי לוי: ואני מעביר את זה לוועדה בחפץ לב.

מיקי לוי: לא רוצה קרדיט על החוק, לא שום דבר.

מיקי לוי: 3 מיליארד שקל, אתה יודע כמה עסקים קטנים וזעירים יכולים לחיות רק מהעניין הזה?

מיקי לוי: הם לא יכולים לגשת, ויצרן העפרונות והמחקים צריך ללכת דרך "קרביץ" שעושה עליו קופון וכך הוא מתמוטט אחרי שנה וחצי עם העניין הזה.

מיקי לוי: הצעת החוק גם כוללת שתהיה שקיפות.

מיקי לוי: שהשלטון המקומי, עוד שניה אחת, למרות שזה יטיל עליכם עומס, בסוף השנה יפרסם את המכרזים האלה, אחרי שזכו בהם אנשים.

מיקי לוי: אין בעיה, אני לא מטיל ספק באמיתות המכרז וביושרה, נהפוך הוא, פרסום המכרז ברבים יאפשר לספקים וליצרנים קטנים ובינוניים לגשת בשנה הבאה למכרזים נוספים.

מיקי לוי: כל העסק הזה הוא איזו קופסה שחורה, בהמשך למה שאמר רועי, 3 מיליארד שקל.

מיקי לוי: זה אינטרס שלכם, להרים את העסקים הקטנים אצלכם, כי מהם אתם חיים.

מיקי לוי: כולנו חיים מהם אבל 40,000 עסקים קטנים וזעירים נסגרים בשנה, 40,000.

מיקי לוי: זה טירוף אבל אני חושב שבגלל שהשר, שר האוצר, הוא בדיוק מהמפלגה שלך, אדוני היושב ראש, אני חושב, אני ברצון אגיש את הצעת הוק לוועדת הפנים, שתגיש אותה פעם נוספת, לשקיפות ולחייב את הרשויות המוניציפליות לפרק את המכרז, לא לאחד אותו, על מנת לאפשר ליותר עסקים קטנים ובינוניים ואפילו זעירים, לגשת למכרזים.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: הדובר הבא הוא פרדריק, יושב ראש מחוז הדרום של לה"ב.

אכרם חסון: בבקשה.

פרדריק גרניט: בעסקי המכרזים זוכה מי שנותן את הסכום הכי נמוך אבל לא זוכה מי שנותן את העבודה הרבה יותר.

פרדריק גרניט: ואז הקרב לעסק הקטן הוא יותר קשה, כי הוא לא יכול לתת את הסכום הנמוך.

פרדריק גרניט: חוץ מעסק קטן יש גם עסק חדש ועסק חדש הוא כזה שהוא צריך ניסיון ואין לו ניסיון כי לא נותנים לו, אז בתוך המכרז הגדול הייתה צריכה להיות איזושהי אפשרות שבה אומרים: תשמע, חלק מהעבודה הזו גם עסק חדש ובלי ניסיון יוכל לעשות, כי בלי זה הוא לא יוכל לעשות מחזורים.

פרדריק גרניט: לא לגדול, לא במחזורים ולא בניסיון כדי להיכנס למכרזים נוספים.

מיקי לוי: אני מתנצל, אני הולך לוועדת כספים, כי יש שם קרב כדי לפתור אתכם מהתשלומים של הרטרו אז אתם תסלחו לי על העניין הזה גם כן.

אכרם חסון: בהצלחה.

אכרם חסון: נמצא אתנו, רשום אצלי, נפתלי, מרישוי עסקים.

נפתלי קאיקוב: אני דיברתי.

גל גפני: גל, חקלאי - - -

אכרם חסון: הצג את עצמך בבקשה.

גל גפני: גל גפני, חקלאי ומזכיר ישוב מהגולן.

גל גפני: אני רוצה להעלות פה עוד שתי נקודות.

גל גפני: לעסק קטן בפריפריה, בשביל לעמוד בדרישות החוק, ההשקעה שהוא צריך לשים על המבנה, אי אפשר להחזיר אותה.

גל גפני: במרכז, כשהנדל"ן הוא יקר, אין בעיה להחזיר יחסית מהר.

גל גפני: בפריפריה, מי שמכיר את מחירי השכירויות, אי אפשר להחזיר את ההשקעה הזאת.

גל גפני: הדבר השני, שימושים שונים במשק בעסקים החקלאיים, עומדים מבנים בהתיישבות – ריקים.

גל גפני: אין מה לעשות אתם, כי החוק לא מאפשר לנו לעשות שימושים שונים כדי לקבל רישוי עסק.

קריאה: דיברנו על זה.

גל גפני: זה עושה את כולנו עבריינים, שזה נכון לכולנו.

גל גפני: החוק הוא כזה שאי אפשר לעמוד בו.

גל גפני: צריך להקים קרן ממשלתית, שיודעת לתמוך עסקים קטנים בעמידה בדרישות החוק.

גל גפני: אם זה החוק אנחנו רוצים לעמוד בו.

גל גפני: אנחנו הראשונים שרוצים לעמוד בו, אנחנו לא יכולים.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: יש עוד נציגים או חברים כאן שרוצים להביע דעה, מהנוכחים שנמצאים כאן?

רועי כהן: רק להגיד לך תודה.

קריאה: תודה רבה.

אכרם חסון: אני רוצה להודות לכם.

אכרם חסון: הדיון הזה הוא חשוב מאד.

אכרם חסון: אני גם מודה לנציגת האוצר ולנציגת משרד הכלכלה, שהגיעו לכאן.

אכרם חסון: אנחנו מטפלים בהרבה עסקים שפונים אלינו, למשל כשלא נותנים להם אשראי, כי הם נמצאים כביכול בסיכון, אם ניקח את המסעדות.

אכרם חסון: אז יש דברים שצריך לתת עליהם את הדעת, איך לעזור ולפתור בעיות כדי לקדם את העסקים.

אכרם חסון: אני, רועי, אני אמרתי לפני שאתה באת, החוק הראשון שאני העברתי כאן זה בנושא העסקים קטנים, כי לשמחתי, בקדנציה הזאת, המפלגה שלנו לקחה אחריות, אם זה שר הכלכלה רועי ושאר החברים, כדי לקדם את העסקים הקטנים, שהם המנוע החיובי ביותר והם יביאו לצמיחה כלכלית במדינת ישראל.

אכרם חסון: אני מקווה שכל המוסדות, כל המשרדים, יתנו כתף, יתמכו, נעביר חוק שייתן מענה לכל מה שהזכרתם כאן.

אכרם חסון: תודה לכם ובהצלחה, הישיבה נעולה.