הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 244, 2018-05-22 10:55

עאידה תומא סלימאן: שלום לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה למעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-22 במאי 2018 ואנחנו היום בישיבת חירום.

עאידה תומא סלימאן: ישיבת חירום על מקרי רצח נשים בחודשיים האחרונים אבל אני אפתח ואגיד שמתחילת השנה קרו 11 מקרי רצח נשים במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: 11 נשים נרצחו על ידי גורמים שונים.

עאידה תומא סלימאן: בחודש ינואר, ב-16 בינואר, שתי אחיות בנות 50 נמצאות ללא רוח חיים בביתן באשקלון.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בטח באיזשהו שלב גם נשמע כמה מאלה היו מקרי רצח.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני הבנתי אז, אנחנו הסתמכנו על התקשורת באיסוף המידע.

עאידה תומא סלימאן: ב-21 בינואר בתל אביב גופת צעירה בת 26 נמצאה בדירה באחד הרחובות.

עאידה תומא סלימאן: ב-30 בינואר בנתניה אישה כבת 70 אותרה ללא רוח חיים וסימני אלימות על גופה באחת הדירות.

עאידה תומא סלימאן: ב-1 בפברואר בקרית עקרון, בת 48, נדקרה למוות, בנה נעצר בחשד לרצח.

עאידה תומא סלימאן: ב-11 במרץ בבת ים גבר בן 67 רצח את אמו בת 91.

עאידה תומא סלימאן: בפרדס חנה ב-14 במרץ בת 60 נמצאה ללא רוח חיים.

עאידה תומא סלימאן: ב-29 במרץ בתל אביב גבר בשנות ה-50 לחייו דקר למוות את בת זוגו כבת 50, אזרחית קולומביאנית.

עאידה תומא סלימאן: ב-10 במאי החודש הזה, בטירה במשולש, אזביידה מנסור, בת 21 נורתה למוות כאשר פתחה את הדלת של ביתה ומישהו ירה בה למוות.

עאידה תומא סלימאן: צעירה בת 21.

עאידה תומא סלימאן: ביפו, ב-17 לחודש, שבוע אחרי שנרצחה אזביידה, נרצחו שתי האחיות חיאת ונורה מולק, בנות 21 ו-19 שנים.

עאידה תומא סלימאן: 11 נשים ושלוש צעירות רק בחודש האחרון.

עאידה תומא סלימאן: מקרי הרצח של נשים תמיד זעזוע את כולנו.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא מתקבל על הדעת שתוך חמשה חודשים נרשמים 11 מקרים.

עאידה תומא סלימאן: אני הזדעזעתי, וכמובן, אנחנו לא מדברים על ניסיונות הרצח כי היו והיו מקרים מאוד מזעזעים.

עאידה תומא סלימאן: לפני חודשיים אנחנו קיימנו דיון על שורדות ניסיונות רצח ועל מה קורה כדי להגן על שורדות ניסיונות הרצח.

עאידה תומא סלימאן: אבל היום אנחנו מדברות על אלה שלא שרדו את הניסיון, והניסיון שהפך לפשע מתועב.

עאידה תומא סלימאן: מה שקומם אותי גם כן במקרי הרצח האלה שבת 21, בת 19, בת 21 גם כן, בשלושת המקרים האחרונים של צעירות שנרצחות בתוך הבית שלהן, המקום שאמור להיות הכי מוגן והמקום שאנחנו אמורות להרגיש בו הכי בביטחון ובטוחות הופך למקום שאפשר להירצח ולאבד את החיים בתוכו.

עאידה תומא סלימאן: צעירות בנות 20 בממוצע נרצחות מבלי שנוכל לדעת מה הסיבות.

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך עושים להן עוד רצח, רצח אופי ורצח של השם הטוב על ידי זה שמפרסמים, דבר ראשון, חזרו בתקשורת לדבר על רצח על רקע חילול כבוד המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסות כבר ונלחמות על זה שנים רבות שאין כבוד ברצח.

עאידה תומא סלימאן: ומי שרוצח הוא זה שמחלל את כבודו עצמו ואני לא רוצה להכתים את כל - - - אפילו בזה אני לא יכולה להגיד שהוא מכתים את כל המשפחה כי מי שאחראי על הרצח זה הבנאדם שרצח ומי שהשתתף או עודד רצח כזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל או השתיקה הרועמת מהחברה או ההאשמה היותר רועמת שבאה לפעמים מתוך חלקים בתוך החברה מקומם אותי.

עאידה תומא סלימאן: והתקשורת שמאוד קל לה להיכנס ולהשתמש במונחים שאנחנו נלחמנו שנים כדי שימחקו מהלקסיקון, אין כבוד ברצח, באה התקשורת שוב, בשפה העברית, ומשתמשת בזה כדי להכתים בעיניי חברה שלמה.

עאידה תומא סלימאן: כדי להגיד, זה התרבות.

עאידה תומא סלימאן: ובמקרה הזה לצערי הרב, בכנסת ישראל, בתמיכה של משרד המשפטים כנראה, רוצים להכניס אפילו את המושג הזה לתוך חוק שעובדים עליו עכשיו בוועדת חוק, חוקה ומשפט, כל העניין של המדרג החדש בעבירות ההמתה.

לילך וגנר: זה לא נכון.

עאידה תומא סלימאן: זה לא נכון, אני ישבתי בדיון ואני שמעתי את העמדה של משרד המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אמרתי, אסור להכניס את המונח רצח על רקע חילול כבוד המשפחה בהגדרת העבירות הקשות.

לילך וגנר: המונח לא מופיע ברפורמה.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא מופיע.

לילך וגנר: לא מופיע.

עאידה תומא סלימאן: יפה מאוד.

עאידה תומא סלימאן: בדיון שאני נכחתי אני אפילו ביקשתי שרצח נשים יהיה, ואתם לא רוצים את זה.

לילך וגנר: נכון, אנחנו לא חושבים שרצח אישה כאישה צריך להיות נסיבה מחמירה אבל קבענו נסיבה מחמירה לאותם מקרים המכונים בטעות כרצח על רקע כבוד המשפחה.

לילך וגנר: הנסיבה שאנחנו הצענו להכניס לרפורמה לא כוללת את המינוח רצח על רקע כבוד המשפחה, היא מדברת על מניע להעניש את אותו בדבר בלכפות עליו אורחות התנהגות ולא מזכירה במילה את המושג כבוד המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: וזה לא רצח נשים?

עאידה תומא סלימאן: מה המקור של רצח נשים?

לילך וגנר: הנסיבה היא נסיבה כללית.

לילך וגנר: אני יכולה להתייחס, כמובן, בהרחבה ללמה הצענו את זה ואיך הצענו את זה, אבל לא ננקט שם שום דבר שמלמד על השימוש במונח על כבוד המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת שבדיון שהתקיים ונאמר בצורה שזה נאמר, אני נכחתי בדיון הזה ואני אמרתי שאסור להשתמש בזה.

עאידה תומא סלימאן: ובעיניי ברגע שאומרים שהרצח - - - בעיניי רצח נשים הוא בא כדי להעניש את האישה על החלטות או על אורח חיים שהיא רוצה לקבל או לקיים ואכן כדי לשמר מצב חברתי קיים שהוא הפטריארכיה ומאזן הכוחות שנותן לגבר לשלוט בחיי אישה.

עאידה תומא סלימאן: אלה הסיבות המוגדרות של רצח נשים.

עאידה תומא סלימאן: אז רצח נשים הוא אמור להיות אחת מעבירות ההמתה הקשות והמחמירות בענישה.

עאידה תומא סלימאן: וחבל שאנחנו לא עושים את זה כי אנחנו רואים שעדיין נשים משלמות מחיר על ענישה שהיא לא הולמת את הפשע שקרה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל לשמוע מהמשטרה אם היה בסקירה שנתתי התברר אחר כך שחלק מהמקרים שאני סקרתי עכשיו הוא לא מוגדר אצלכם, הוא התברר כמוות טבעי או לא יודעת מה, לפחות במקרים שבהם כתוב שנמצאו ללא רוח חיים.

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה לשמוע מה קורה עם שאר מקרי הרצח שקרו לפחות מתחילת השנה, האם יש כבר פענוח של מקרי הרצח.

איילת אורנשטיין: אני לא יכולה כמובן להתייחס למקרים ספציפיים.

איילת אורנשטיין: רוב רובם של התיקים נמצאים בחקירה ולא ניתן להשיב.

איילת אורנשטיין: אני כבר אבדוק אם הוגשו כתבי אישום בחלק מהמקרים ואני אעדכן.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אבל למשל במקרה שאני אמרתי שמה שהיה בתקשורת שהן נמצאו ללא רוח חיים, שתי האחיות.

איילת אורנשטיין: אני לא יכולה להתייחס, אני מצטערת, נושאים בחקירה אסור ולא נכון לטובת החקירה להתייחס.

איילת אורנשטיין: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אם זה נמצא בחקירה אני מבינה שזה לא היה מוות טבעי.

קריאה: אי אפשר להבין את זה.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא תחקרו מוות טבעי.

איילת אורנשטיין: אני באמת לא יכולה להתייחס, אני מתנצלת, לא לאשר ולא לשלול דבר.

קריאה: - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, זה נעשה בדקה הראשונה שמנתחים את הגופה יודעים אם זה מוות טבעי או לא.

איילת אורנשטיין: לא ניתן להתייחס בפורום הזה, אני מצטערת.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבקשת מידע על החקירה.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת שאלה מאוד פשוטה.

עאידה תומא סלימאן: זה קרה בחודש ינואר.

עאידה תומא סלימאן: כלומר אנחנו לא נוכל לשמוע שום התייחסות מצידכם, ככה אני מבינה.

איילת אורנשטיין: לא לעצם התיקים.

איילת אורנשטיין: אוכל להתייחס לגבי הפעילויות שאנחנו עושים, לגבי האכיפה בתחום האלמ"ב בנושאי נשים וכו'.

איילת אורנשטיין: לא לגבי התיקים עצמם, לצערי לא.

עאידה תומא סלימאן: את יודעת מה, אני יכולה לשמוע ואחר כך ארצה לשמוע ממשרד הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: במקרה הרצח של שתי האחיות ממשפחת מולת מיפו אני מבינה שהייתה אלימות מקודם מצד האח.

עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שהוא נמצא, בדיוק היה בתקופה בין ההרשעה לבין הקראת פסק הדין.

עאידה תומא סלימאן: באותה תקופה, בין לבין, שתי הצעירות נרצחו.

עאידה תומא סלימאן: המידע הזה הוא נכון, מי יכול לענות לי מהרווחה.

סאיד תלי: שלום.

סאיד תלי: אני רוצה להוסיף כמה דברים.

סאיד תלי: קודם כל ממה שרשום לי יש עוד שתי נשים שנרצחו מטבריה.

סאיד תלי: אמנם שם בת רצחה, כנראה, על פי החשד, את אמא שלה.

סאיד תלי: אבל זה עוד שתי נשים שלא ברור מה היה שם אבל זה כן רצח במשפחה.

סאיד תלי: אז זה עוד שתי נשים - - -

עאידה תומא סלימאן: היא רצחה והתאבדה?

סאיד תלי: כן.

סאיד תלי: מישהי רצחה מישהי שם והתאבדה אז ככה - - -

עאידה תומא סלימאן: אז הגענו ל-13 כבר.

סאיד תלי: מדובר על 13 בהנחה והמקרים האלה שאת מדברת עליהם של תחילת השנה אכן יתבררו כרצח.

סאיד תלי: לגבי המקרים, באמת המקרה של יפו עוד לא עברו, זה יחסית טרי, אבל כן - - -

עאידה תומא סלימאן: זאת הסיבה שכינסתי את הישיבה.

סאיד תלי: ממה שאני יכול להגיד כי המקרה נמצא אצלנו בתחקיר, גם של המחוז, ונשמח אחר כך אולי להעביר לך חלק מהמסקנות.

סאיד תלי: הייתה גם שם מעורבות של בית משפט, של שירות מבחן, של הרווחה באופן כללי.

סאיד תלי: לא אוכל להרחיב על זה אבל זה כן מה שאת אמרת זה בדיוק נמצא בבדיקה.

סאיד תלי: העניין הזה של מה בדיוק העניין המשפטי.

סאיד תלי: אם הוא - - -

עאידה תומא סלימאן: כמה מה-13 מקרים היו ידועים מפניות קודמות לכם ברווחה?

סאיד תלי: ממה שאני יודע יחסית מעט מהם.

סאיד תלי: מתוך ה-13.

סאיד תלי: למשל המקרה של יפו כן היה מטופל ברווחה.

סאיד תלי: לא ידוע על איזשהו הודעה או דיווח או איתות של סכנה מיידית בחודשים האחרונים אבל כן הוא היה מטופל ברווחה באספקטים אחרים.

סאיד תלי: מקרים אחרים, חלק כן מוכרים ברווחה, עוד פעם, לא תחת העניין של אלימות בהכרח במשפחה אלא טיפול אחר - - -

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לקבל לידיים שלי תוך שבוע מי מהם היה מוכר לרווחה ובאיזה עניין טופלו.

סאיד תלי: אני אעביר לך.

עאידה תומא סלימאן: למשטרה – מה-13, אולי גם יש עוד מקרים שאני לא יודעת עליהם, כלומר זה 13 המניין עד עכשיו.

לי פרל: על פי הנתונים שלנו מדובר ב-11.

לי פרל: ספק בין 10 ל-11 יש ספק, זה עדיין נבדק, אנחנו לא נתייחס לשמות עצמם אבל מספרית בין 10 ל-11 מקרים שמוכרים כרצח בתוך המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת רצח בתוך המשפחה?

איילת אורנשטיין: כחשד לרצח.

איילת אורנשטיין: שוב, צריך לזכור שזה תיקים בחקירה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, שנייה, אני מדברת על רצח נשים, אני לא מדברת על רצח בתוך המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: גם אישה שנרצחת כמו המקרה של זוביידה, הוא בתוך זה או מחוץ לזה.

עאידה תומא סלימאן: איך אתם יודעים שזה מקרה בתוך המשפחה אם היא נרצחה בתוך הבית אבל מישהו דפק בדלת, פתחה את הדלת, ירה בה.

איילת אורנשטיין: לא, אני רוצה לחזור.

איילת אורנשטיין: זה רצח נשים שכרגע נמצא בחקירה.

איילת אורנשטיין: בחלקם יש בני משפחה חשודים, בחלקם לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אז זה לא רצח במשפחה.

איילת אורנשטיין: לא, לא.

איילת אורנשטיין: יש מקרים שנמצאים בחקירה כרגע.

עאידה תומא סלימאן: אז בין 10 ל-11 מקרים של רצח נשים עכשיו בחקירה שלכם.

איילת אורנשטיין: מהמקרים שציינת יש מקרים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת כדי לדעת ולהבין את כל המקרים שאני הזכרתי אני מבקשת לדעת איזה מהם נמצא בחקירה, מה המקרים שנמצאים בחקירה אצלכם ואני מבקשת לדעת כמה מהן היה להן פניות קודמות על הרגשת איום או על אלימות למשטרה מקודם.

איילת אורנשטיין: נעביר בצורה מסודרת לוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אבל תוך שבוע.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה גברתי היושבת ראש.

סעיד אלחרומי: תודה לכל הנשים שהגיעו וטרחו להגיע לדיון החשוב על זה.

סעיד אלחרומי: תראו חברים, רצח הוא רצח וזה המדרג הגבוה ביותר של נטילת חיי אדם.

סעיד אלחרומי: אפשר לדרג רצח הנשים, שזה כמובן נושא חשוב מאין כמותו ולכן אנחנו כאן, בכמה מדרגים.

סעיד אלחרומי: יש את הרצח הכללי, הנסיבות הכלליות, והמשטרה בודקת את זה, אבל אני רוצה להתמקד ברצח שנמצא בתוך המשפחה או על ידי גורם שמקורב למשפחה.

סעיד אלחרומי: וכאן אני חושב שתפקידנו לשים את האצבע על הסוגייה ה- - - אין כבוד ברצח, אין כבוד.

סעיד אלחרומי: אמרה את זה היושבת ראש, אני אומר את זה, וכל בר דעת אומר את זה.

סעיד אלחרומי: ואני חושב שצריך להוציא מהלקסיקון של כלי התקשורת את הנושא הזה של להכתים צעירה או אישה יומיים או יום אחרי שנרצחה ובכותרת שם כנראה שזה על רקע כבוד המשפחה.

סעיד אלחרומי: זה רצח שלה עוד פעם, זה רצח של המשפחה שלה, זה רצח של קרוביה וזה בעצם עוול נוראי שנגרם לאישה הזאת או לצעירה הזאת ואני חושב, גברתי היושבת ראש, שאנחנו צריכים להתקדם בנושא הזה, לאסור את זה בחוק, שאי אפשר לרשום את זה בעיתונות שמתפרסמת למחרת הרצח ובעצם רוצחת את האישה עוד פעם.

סעיד אלחרומי: הנושא השני זה, חברים, אם אנחנו לא עושים איגום משאבים בין הרשות המקומית, קרי משרד הרווחה, מחלקת הרווחה, לבין רשויות האכיפה, אם זה משטרה ואם זה גם אחרי זה בתי המשפט, איפה שהדלת המסתובבת, יש שם דלת מסתובבת, העבריין נכנס, הוא הכה את אשתו, היא כמעט נהרגה ויומיים אחרי זה הוא מסתובב ברחוב ולא קרה כלום - -

עאידה תומא סלימאן: שבוע הבא יש לי דיון על זה.

סעיד אלחרומי: - - והאדון בסדר גמור.

סעיד אלחרומי: אני חושב שצריך לשים את זה ברף הגבוה, זה למשרד המשפטים, ברף הגבוה של העבירות שאנחנו יודעים שתקיפת האישה בבית תוביל, בסופו של דבר, חס וחלילה, לרצח של האישה הזאת, ולכן צריך לטפל בזה בשיא הרצינות.

סעיד אלחרומי: הנושא האחרון זה בעצם החקירה ומיצוי הדין.

סעיד אלחרומי: רבותיי, אם העניין הוא כספי אז תגידו.

סעיד אלחרומי: אם יש חוסר בחוקרים ובאמצעי טכנולוגיה וצריך כסף שהכנסת תאשר תוספת תקציב אז בבקשה.

סעיד אלחרומי: אם צריך אנשים, יחידה מיוחדת לחקור את זה אז כן יחידה מיוחדת לחקור את זה.

סעיד אלחרומי: אני חושב שאם מתמקדים בנושא אפשר למגר אותו, אם נותנים את כל תשומת הלב לנושא הזה.

סעיד אלחרומי: אבל אפשר למרוח את זה, התיק בחקירה, ייקח כמה חודשים, הרי זה ממילא במשפחה וזה על ידי המשפחה עצמה.

סעיד אלחרומי: הנקודה השלישית זה הסברה בתוך החברה עצמה.

סעיד אלחרומי: גם בחברה הערבית וגם בכל מקום, דווקא בחברות המוחלשות אנחנו רואים דברים כאלה.

סעיד אלחרומי: אנחנו רואים את זה, לצערי הרב, אצל הערבית, אצל האתיופים מדיי פעם.

סעיד אלחרומי: החברות שתרבותית ומסורתית יש להן זיקה לנושא של כבוד משפחה ושל מאבקי כוח או, בוא נגיד, היררכיה מסוימת בתוך הבית, ושם צריך להתמקד בנושא ההסברה.

סעיד אלחרומי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לברך היום את הצטרפות קבוצה נהדרת של נערות מפרלמנט נערות, עמותת שין, אני מבינה שאתם קבוצה גם יהודית, גם ערבית, מהרבה מקומות בארץ.

עאידה תומא סלימאן: ברוכות הבאות, אני מצטערת שזה הדיון שדווקא אתן צריכות להקשיב לו.

עאידה תומא סלימאן: זה דיון מצער אבל זה דיון שגם אמור לחזק אתכן ולחשוף אתכן לבעייתיות שקיימת בחברה.

עאידה תומא סלימאן: ברוכות הבאות.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ואאל יונס, בבקשה.

ואאל יונס: גברתי היושבת ראש, חבריי.

ואאל יונס: אני רוצה לחדד את שני הדברים.

ואאל יונס: קודם כל, רוב המקרים שקורים תמיד מגלים אחר כך שיש רקע במשפחה והעובדת הסוציאלית הייתה מעורבת.

ואאל יונס: אני פשוט אומר ככה, צריך לחדד את הנהלים בעבודה סוציאלית.

ואאל יונס: כל מקרה של תלונה של אישה על שבעל מכה או אבא מכה או כל הדברים האלה, צריך לחדד אותם, זה אחד.

ואאל יונס: שנית אני רוצה לחדד בקשר לאסלאם.

ואאל יונס: כשמדברים על רצח על רקע חילול כבוד המשפחה תמיד ככה נתפס הדבר הזה אצל האסלאם במיוחד ולא כל הדתות.

ואאל יונס: אין באסלאם, אין בדת האסלאם רצח על רקע חילול כבוד המשפחה.

ואאל יונס: באסלאם, אני אומר לכם ככה, יש נהלים ברורים.

ואאל יונס: יש פסוקים בקוראן, יש - - - שאומרת ככה: אישה שיוצאת עם גבר, תקראו לזה איך שאתם רוצים, בלי דעה של אבא ובלי שהיא התחתנה דינה לא רצח.

ואאל יונס: קודם כל אבא או אח או המשפחה או כל אחד צריך להביא ארבעה עדים בשביל להעיד שהאישה הזאת עשתה עוול לעצמה.

ואאל יונס: ואני אומר ככה – הפסוקים אומרים בפשטנות, אין כזה דבר שאתה תרצח אישה שהיא עשתה מעשה, בוא נגיד, בשבילנו כדת האסלאם, לא נכון.

ואאל יונס: זה אחד.

ואאל יונס: אז אין כזה דבר, זה מנהג מתועב שצריך - - -

עאידה תומא סלימאן: רצח נשים קיים בכל החברות שבעולם.

עאידה תומא סלימאן: קיים אצל האמריקאים נוצרים וקיים בעולם הערבי וקיים אצל יהודים ישראלים.

ואאל יונס: אבל כשנרצחת יהודיה לא אומרים על רקע כבוד המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: פעם אמרו על רקע רומנטי ושינו את זה כבר.

ואאל יונס: אז גם אצלנו אפשר להגיד על רקע רומנטי אם ככה.

ואאל יונס: אז פשוט לאסור את זה, אין לנו דבר כזה באסלאם, יש חוקים ברורים, אין רצח.

ואאל יונס: קודם כל בשביל לרצוח אפילו אישה שאין ארבע עדים שעשתה מעשה כזה אפילו קאדי לא יכול - - -

עאידה תומא סלימאן: אני נזכרתי במשהו.

עאידה תומא סלימאן: ביקרתי מידע מהמשטרה, אני יודעת שיש את הוועדה שדנה בנשים בסיכון גבוה ושיכולות.

עאידה תומא סלימאן: האם אחת מהנשים שנרצחו השנה הייתה ברשימות הנשים שדנתם בהם בוועדה של המשטרה ושל הרווחה?

איילת אורנשטיין: את מתכוונת לדיונים המשותפים?

איילת אורנשטיין: לא, התשובה היא לא.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעורכת דין לרה צינמן, יו"ר ארגון משפחות נרצחות ונרצחים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גברתי.

לרה צינמן: אני לא עורכת דין, אני לצערי אם שכולה לבת שנרצחה לפני 22 שנים ואז גם הגדירו את זה כרקע רומנטי וגם בימינו לעתים משרבבים את המונח הזה.

לרה צינמן: אני מברכת על הצעתך ודרישתך, היושבת ראש, לכלול רצח נשים כרצח נשים כנסיבה מחמירה במדרג עבירות המתה והשמענו את הדעה הזאת גם בישיבות ועדת חוקה.

לרה צינמן: אני רוצה להפנות את תשומת הלב על כך שבמקרים רבים של הרציחות האחרונות לרוצחים היה רקע פסיכיאטרי, ככה אני למדה מתוך התקשורת.

לרה צינמן: ואנחנו הפנינו את תשומת הלב גם בוועדה הבין משרדית בנייר העמדה שלנו שקיים קצר בין העברת המידע משירותי בריאות הנפש לשירותי הרווחה ולמשטרה, וכך המקרים האלה נופלים בין הכיסאות ומובילים לרצח שפשוט גזר דין מוות תלוי ועומד על ראשה של האישה וזה יכול להיות לא רק בן זוג, זה יכול להיות בן, זה יכול להיות אח כמו שקרה במקרה הזוועתי ביפו.

לרה צינמן: וגם אני רוצה לציין שכמו שנאמר כאן, עברה שנה שלמה מאז שהורשע מי שרצח את האחיות ביפו ועדיין לא נידון לשום עונש.

לרה צינמן: אז התמשכות הדיונים במשפטי רצח ובמשפטי אלימות נגד נשים - - -

עאידה תומא סלימאן: על איזה מקרה, סליחה?

לרה צינמן: ביפו של מלו, כן.

לרה צינמן: הורשע, הורשע באיומים לפני שנה.

קריאה: - - -

לרה צינמן: כן, הרצח האחרון.

לרה צינמן: ואז הדיונים מתמשכים כמו מסטיק ובינתיים - - -

עאידה תומא סלימאן: במקרה הזה הייתה הרשעה, הוא מחכה לפסק דין.

עאידה תומא סלימאן: ובינתיים הוא יושב באותו בית עם מי שניסה ותקף בעבר.

עאידה תומא סלימאן: זה קטונתי מלהבין.

לרה צינמן: בדיוק.

לרה צינמן: גם במשפטי רצח כבר אחרי הרצח קיימת תופעה של התמשכות דיונים בלתי סבירה.

לרה צינמן: לפני שבוע המשפחה של אביטל רוקח שנרצחה ב-2014 קיימה הפגנה מול הכנסת על כך שעדיין נמשכים הדיונים והמשפחה מתמודדת עם האב הרוצח והוא עושה מניפולציות על כולם.

לרה צינמן: זאת אחת התופעות שגם צריכה לעמוד על סדר היום.

לרה צינמן: כי גם במקרה של רצח ביפו אילו המשפט היה מסתיים בזמן הוא היה נענש ואולי היו מענישים אותו בכליאה בבית סוהר אז אולי חייהן היו נחסכים.

לרה צינמן: והרקע הפסיכיאטרי גם כן, אם היה רקע פסיכיאטרי, גם במקרה בטבריה שם באופן מובהק האישה שרצחה את אימה הוכרה כחולת נפש והייתה באשפוז פסיכיאטרי, אז משחררים מהאשפוז כפצצות מתקתקות ללא פיקוח, ללא מעקב, ללא - - -

עאידה תומא סלימאן: גם היו מקרים בעבר של גברים שהיו באשפוז ויצאו ורצחו.

לרה צינמן: כן, בהחלט, כן.

לרה צינמן: רצח של אדל קלמן לפני שנה בטבריה שהוא כרת את ראשה.

לרה צינמן: ואושפז סופית רק אחרי הרצח.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: היה גם מקרה רצח בעראבה לפני ארבע שנים, אותו מקרה.

לרה צינמן: והנושא הזה נידון במשך עשרות שנים ולא נמצא לו פתרון ראוי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מרים זלקינד משדולת הנשים.

מרים זלקינד: תודה.

מרים זלקינד: אני רוצה לומר ככה – בישראל כל 17 יום בממוצע נרצחת אישה.

מרים זלקינד: מדובר בטרור לכל דבר כי מה המטרה של טרור?

מרים זלקינד: שאנשים יחיו בפחד מתמיד.

מרים זלקינד: והטרור הזה מצליח.

מרים זלקינד: הרבה נשים בישראל לא יודעות אם מחר הן יראו אור שמש, הן חיות בפחד.

מרים זלקינד: מדינת ישראל מתגאה במלחמה שלה בטרור, אבל מול הטרור הזה היא עומדת בחיבוק ידיים כאילו זו גזירת גורל שנשים צריכות להירצח כאן על ימין ועל שמאל.

מרים זלקינד: אנחנו רואות ביותר מדיי מהמקרים אמירות כמו "ביקשנו שיטפלו בעניין הזה אבל שום דבר לא קרה", "הכתובת הייתה על הקיר", "היא הגישה תלונה במשטרה", "נעצר אך שוחרר לביתו".

מרים זלקינד: 70% מהתיקים שנסגרו נסגרו בגלל חוסר ראיות.

מרים זלקינד: 31% מהם חוסר עניין לציבור, במקרים של אלימות במשפחה.

מרים זלקינד: ורק ב-12% מהמקרים הוגשו כתבי אישום.

מרים זלקינד: ומאלה שנשלחו למאסר מדובר ב-17.5% שנשלחו לפחות משנת מאסר.

מרים זלקינד: הנתונים האלה הם מדאיגים ביותר.

מרים זלקינד: בדצמבר 2017 אנחנו ישבנו כאן עם השר גלעד ארדן והצגנו בפניו דרכים להיאבק באלימות נגד נשים.

מרים זלקינד: דיברנו בין היתר על חוק כלי ירייה ועל הסיכון שיש בו כיום, על הצורך לשים נשים במרכז.

מרים זלקינד: והבטיחו לנו שהמשרד לביטחון פנים יתייחס להערות שלנו בנושא הזה.

מרים זלקינד: וכמובן שלא שמענו מהם מילה אחרי שהעברנו את ההערות.

מרים זלקינד: אנחנו קוראות לכל האחראים, ראש הממשלה בנימין נתניהו, השר לביטחון פנים גלעד ארדן, המפכ"ל רוני אלשיך, שר האוצר משה כחלון ושר הרווחה חיים כץ להתעשת, לתקצב כבר את התכנית למניעת אלימות במשפחה ובעיקר להתחיל להתייחס לחייהן של נשים כאל בעלי ערך.

מרים זלקינד: כי נמאס לנו לספור גופות.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני לקחתי על עצמי את המעקב בעניין התכנית הבין משרדית למאבק באלימות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו כמה ישיבות.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים נאמר לנו שהרווחה אמרו שהם מבקשים 50 מיליון שקל תקצוב לשנה הזו, 2018.

עאידה תומא סלימאן: האוצר מצידו אישר 20 מיליון שקל.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, חסרים איזה 30 מיליון.

עאידה תומא סלימאן: לא מצליחים למצוא אותם במדינה כדי לתקצב תכנית שאמורה להגן על נשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בוועדה מנסים לקבוע עם שלושת, בעצם שר הבט"פ הגיע לדיון, שר הרווחה שאמור על תכלול התכנית הלאומית וביצוע התכנית ושר האוצר אשר לא מצא בתקציב המדינה עוד 30 מיליון כדי לתת לתכנית הזו, להגיע לדיונים בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: ועד היום הזה הם לא מצליחים או לא מסכימים לתת לנו מועד הגעה לדיון כדי לענות על השאלות שיש לנו.

עאידה תומא סלימאן: התכנית הזו כנראה תתמסמס למרות שאנחנו מתחילתה אמרנו שאפילו התכנית עם כל הדברים הטובים שנמצאים בה אולי לא תספיק כדי לטפל.

עאידה תומא סלימאן: מה שלא מבינים הגורמים, כנראה, במשרדים השונים, שלא רק שאם לא מטפלים בזמן לא פותרים את הבעיה, אלא במקרים האלה הם מחמירים את הבעיה כי דברים לא מטופלים בזמן ולא מתקדמים ואז המצב לא נשאר על כנו עד שמוצאים את הזמן לעשות.

עאידה תומא סלימאן: נציגי משרד האוצר נמצאים במקרה?

נתנאל אושרי: בוודאי.

נתנאל אושרי: משרד האוצר הגדיל את תקציב משרד הרווחה בין השנים 2017 ל-2018, בין השנים 2018 ל-2019 בכחצי מיליארד שקל בכל אחת מהשנים האלה.

נתנאל אושרי: במסגרת הדבר הזה ניתנו ב-2017 תקציבים תוספתיים של כ-7.5 מיליון שקלים לטובת התכנית ו-20 מיליון שקלים נוספים על פי בקשת המשרד.

נתנאל אושרי: כספים נוספים ניתנו גם במסגרת המשרד לביטחון פנים.

נתנאל אושרי: בעולם של מרכזים למניעת אלימות במשפחה, גם כן בין 2016 ל-2017 ניתנו כ-10 מיליון שקלים נוספים.

נתנאל אושרי: בין 2017 ל-2018 14 מיליון שקלים נוספים.

נתנאל אושרי: ובנושא מקלטים לנשים מוכות גם כן הועלו תעריפים בין 2016 ל-17' ובין 2017 ל-18', וסך הכל ב-10 מיליון שקלים השנתיים האלה.

עאידה תומא סלימאן: כל הכבוד.

עאידה תומא סלימאן: אלה דברים שצריכים להיעשות מכורך המציאות.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להחזיק מקלטים על תעריפים שנבנו לפני 20 שנה או 10 שנים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני מדברת על התכנית.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על תוספות שאמורות להתקיים.

עאידה תומא סלימאן: הרי אתם נותנים תוספות לכלל המשרדים על השוטף שלהם.

עאידה תומא סלימאן: נכון או לא?

נתנאל אושרי: אמת.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על התכנית שכללה סעיפים מאוד ברורים, שדיברה על 250 מיליון לחמש שנים כאשר כל שנה זה 50 מיליון.

עאידה תומא סלימאן: והמשרד האמון על התכנית הגיש בקשה ל-50 מיליון וקיבל 20 מיליון.

עאידה תומא סלימאן: על זה אני שאלתי.

נתנאל אושרי: דבר ראשון, התכנית שמדובר בה בעקבות המלצות ועדת המנכ"לים שהוגשו ב-2016 נכללה בהחלטת ממשלה 2820, החלטת הממשלה לא נוקבת בסכומים, ולכן לצורך ביצוע התכנית אנחנו עוקבים אחרי הדרישות של המשרדים שמפעילים אותה בפועל.

נתנאל אושרי: כאמור, משרד הרווחה תוקצב לצורך התכנית הזאת ב-7.5 מיליון שקלים ב-2017, 20 מיליון שקלים נוספים ב-2018, תוספתי.

נתנאל אושרי: ככל שידוע לי לא הוגשו בקשות לכספים מעבר לזה, ניתן לברר את הנושא, ובכל אופן - - -

עאידה תומא סלימאן: תשמע, את התשובה הזאת אני שמעתי לפני אולי חצי שנה.

עאידה תומא סלימאן: ואני נמאס לי לשמוע אותן תשובות.

עאידה תומא סלימאן: תשובות שחוזרות על עצמן, אצלנו בערבית אומרים - - - כלומר, לאחר שהתאמץ, התאמץ והתאמץ הסביר את המים במים.

עאידה תומא סלימאן: אני כבר יודעת את הנתונים ואני זוכרת אותם בעל פה.

עאידה תומא סלימאן: משרד הרווחה מתעקש שהוא ביקש 50 מיליון, אתם אישרתם 20 מיליון.

עאידה תומא סלימאן: חד וחלק.

עאידה תומא סלימאן: אם אישרתם מעבר ל-20 מיליון האלה תגידו לי כדי שאני אבוא בדרישות למשרד הרווחה ואגיד להם איפה בלעתם את הכסף הזה, לאן הלך הכסף הזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל זאת עובדה.

עאידה תומא סלימאן: פעם אחת תתנו לי תשובה מסודרת.

עאידה תומא סלימאן: תשלחו לי פילוח של ה-50 מיליון או 20 מיליון או 10 מיליון שאתם מדברים.

עאידה תומא סלימאן: את ה-20 מיליון תגידו לי.

עאידה תומא סלימאן: ואני דרשתי את זה כמה פעמים גם ממשרד הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: משרד הרווחה תשלחו לי מה בדיוק היו הבקשות של ה-50 מיליון, מה אושר ומה לא אושר, האוצר ישלח אותו דבר ונעשה הקבלה ונראה מה קורה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת איימן עודה, רצית להתייחס.

איימן עודה: תודה היושבת ראש.

איימן עודה: חבריי, אני מרגיש בושה.

איימן עודה: אני מתבייש.

איימן עודה: כי איך אפשר בעידן הנוכחי, וזה דבר שהיה אמור להיות נכון בכל עידן, עוד לדבר על ערך הבנאדם, עוד לדבר על נשים ועל גברים, על הערך שלהם.

איימן עודה: אני שמעתי את מה שאמרת וכאב לי הלב.

איימן עודה: יש דברים שאפילו אני לא יכול להסכים איתם היום.

איימן עודה: כלומר, שהאישה היא ערך.

איימן עודה: מה זה יכול להיות?

איימן עודה: איך אפשר לדבר בצורה הזו היום.

איימן עודה: מה זאת אומרת היא ערך?

איימן עודה: היא הערך בהא הידיעה והגבר הוא הערך בהא הידיעה, כי הבנאדם הוא הערך העליון.

איימן עודה: ואין ערך יותר מהערך של הבנאדם, אין.

איימן עודה: אני מבין שיש בעיה תרבותית בקרב כל העמים, ולא רק האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: גם הנשים היהודיות הנרצחות, שמענו על המקרה האחרון בטבריה ואחרי זה יום למחרת ביפו.

איימן עודה: וזו בעיה תרבותית כללית שחובה על כולנו לעשות כל מאמץ בשביל למגר אותה.

איימן עודה: אבל למה אנחנו מאשימים את המדינה?

איימן עודה: האם בשביל לא ליטול חלק, האם בשביל לומר שאנחנו לא אחראים והמדינה היא אחראית?

איימן עודה: לא.

איימן עודה: פשוט מאוד כי אני רוצה לקרוא את המצב בצורה מדעית.

איימן עודה: האם אפשר לדבר על הסוגייה הזו ללא כל הסוגיות התרבותיות, החברתיות, הכלכליות, ללא המדינה, האם אפשר.

איימן עודה: מיהו הסוכן החשוב ביותר שמשפיע על כולם יותר מכל גורם אחר אם זה לא המדינה בכל מקום בעולם.

איימן עודה: איפה זה הרווחה אם זה לא המדינה, איפה זה הכלכלה אם זה לא המדינה, איפה זה זכויות הצדק החברתי אם זה לא המדינה.

איימן עודה: כלומר, זה לא ממקום שאנחנו לא רוצים לפעול ואנחנו רוצים רק להאשים, לא.

איימן עודה: זה ממקום שרוצה לקרוא בצורה מדעית איך אפשר למגר מהשורש תופעות נבזיות כאלה.

איימן עודה: עכשיו אני פונה למשטרה.

איימן עודה: אתם לא מכירים את כל המקרים אבל הרוב המוחץ מהמקרים.

איימן עודה: זה נמצא או אצל המשטרה או אצל הרווחה, נקודה.

איימן עודה: כמו המקרה האחרון שהיה ביפו.

איימן עודה: ואתם מכירים את המצב והיו גם במשטרה וגם ברווחה.

איימן עודה: אז מי יכול למגר?

איימן עודה: האם אני יכול, האם המפלגה שלי, האם אני צריך לשלוח נציגים מהמפלגה שלי שיעמדו ליד הבית, ישמעו קולות, וגם שמעו קולות שם.

איימן עודה: לכן ההאשמה היא לא ממקום של אנשים שלא רוצים לעבוד.

איימן עודה: אנחנו רוצים לעבוד כל שעות היממה.

איימן עודה: אבל בסופו של דבר יש מדינה והיא זו שיש לה את הכוח, את האפשרויות למגר תופעות כאלה.

איימן עודה: ויש דברים שאנחנו במחלוקת אבל פה, לפחות מבחינה תיאורטית, אין מחלוקת.

איימן עודה: אנחנו מבחינה תיאורטית לפחות נמצאים באותו מקום.

איימן עודה: אז בואו נשלב ידיים ונאבק נגד התופעות הללו: רצח נגד נשים בפרט ורצח בקרב האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: יש נשים פה שאני באמת, קטונתי, מול נבילה אספניולי, מול נאילה עוואד, מול בדיעה נכדיכנפס, באמת אני מרגיש שאני הכי לא מבין בסוגיות הללו כי הן הכי מבינות.

איימן עודה: מה גם שנמצאת פה עאידה תומא שעושה עבודה מבורכת ויש לי הרבה גאווה שנציגת האוכלוסייה הערבית בנושא הכל כך רגיש, כל כך חשוב הזה, עומדת בראש הוועדה הזו ומנהלת אותה בצורה מעולה.

איימן עודה: אנחנו חייבים חייבים לחדש תכניות ולהגביר תכניות ולהוסיף תכניות ולעשות בצורה הכי עקבית שיש בשביל לא לקום בבוקר ולשמוע עוד כתבה חדשה על רצח נשים.

איימן עודה: מחר אני מבקש הקמת ועדת חקירה פרלמנטארית בנושא רצח ורצח נשים.

איימן עודה: נשיאות הכנסת קיבלה את ההצעה שלי שפה בכנסת בתחילת יולי יהיה יום מיוחד בנושא רצח ורצח נשים.

איימן עודה: רצח בכלל בקרב האוכלוסייה הערבית, ואין ספק שיש את הדבר הייחודי שהוא רצח נשים.

איימן עודה: אני מקווה שעד אז תהיה לכולנו דרך.

איימן עודה: האמת שהשאלה היא לא התיאוריה ולא לכתוב תכנית ולא אפילו לפעמים להעביר תקציב פה ושם, השאלה היא הרצון האמיתי, הכן, בשביל למגר תופעה נבזית זו.

איימן עודה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת איימן עודה.

עאידה תומא סלימאן: נבילה אספניולי, בבקשה.

נבילה אספניולי: רצח נשים, פמיסייד, זה תופעה כלל עולמית ובכל מקום שיש את התופעה מנסים לטפל בה.

נבילה אספניולי: אבל גם בארץ היו ניסיונות בעבר, והיו ניסיונות מוצלחים בעבר.

נבילה אספניולי: השאלה הגדולה שלי, איך זה שהתכנית שהופעלה בשנת 2007 שגרמה בעיר לוד לאפס רציחות של נשים, ברמלה, איך התכנית הזאת לא מופעלת בכל מקום בארץ.

נבילה אספניולי: איך זה שהתכנית הזאת לא מתועדת מספיק ולא מביאים את הלמידה שמתוך התכנית הזאת שהגיעה לאפס רציחות של נשים.

נבילה אספניולי: אני חושבת שהדרישה שלנו צריכה להיות לתעד את התופעה הזאת וללמוד ממנה.

נבילה אספניולי: כאן בארץ נעשתה, ב-2007, לשנה אחת - - -

עאידה תומא סלימאן: זה היה ברמלה.

נבילה אספניולי: ברמלה, ולא הופקו הלקחים מזה.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: העבירו את מפקד התחנה אחרי שהופקו הלקחים.

נבילה אספניולי: הופקו הלקחים לא למימוש הטוב בזה.

נבילה אספניולי: אבל אני חושבת, זאת הדרישה שלנו צריכה להיות.

נבילה אספניולי: הדרישה שלנו צריכה להיות לקחת את הלקחים של התכנית הזאת ולנסות ולממש אותה בכל מקום.

נבילה אספניולי: יש למידה, צריך לתעד אותה וצריך לדרוש את המימוש שלה.

נבילה אספניולי: רצח נשים בחברה הפלשתינית בישראל הוא תופעה שמאז ומתמיד אנחנו פעלנו נגד כל הלגיטימציות השונות.

נבילה אספניולי: הלגיטימציות שניתנות בתוך החברה או מחוץ לחברה לכל רצח.

נבילה אספניולי: אנחנו קוראים לכולם להתייחס לרצח של נשים כרצח.

נבילה אספניולי: רצח הוא רצח הוא רצח ואין שום לגיטימציה לאף רצח.

נבילה אספניולי: לא כבוד, לא הרס ולא שום מילה שתשפר את המציאות הזה.

נבילה אספניולי: לכן תקראו לדבר בשמו, רצח נשים.

נבילה אספניולי: בחברה הערבית המידע שלנו מתוך המעקב אחרי רצח נשים בשנים האחרונות, מאז שהתחלנו לפעול נגד התופעה, מראה לנו שני סימנים.

נבילה אספניולי: אחד שהכתובת הייתה על הקיר.

נבילה אספניולי: ברוב המקרים הכתובת הייתה על הקיר.

נבילה אספניולי: ברוב המקרים הנשים שנרצחות או שהגיעו למשרדי הרווחה וגם אם משרדי הרווחה לא יכלו לגלות צריך לשאול וצריך להגיד כמה תיקים מטפל כל עובד סוציאלי בשביל להיות רגיש מספיק לקרוא את התיקים שמגיעים אליו.

נבילה אספניולי: אז גם את הנושא הזה צריך לקחת אחריות, גם ממשרדי הרווחה וגם במשטרה.

נבילה אספניולי: ואני חושבת שכשאנחנו מדברים על רצח בחברה הערבית אנחנו אומרים רצח של נשים יש בו שני מרכיבים: שהכתובת על הקיר ושהמוסדות שהיו צריכים לטפל לא הצליחו לטפל.

נבילה אספניולי: ולכן הדרישה שלנו היא לתת לכל אינדיקציה של אפשרות של רצח לתת את הטיפול המתאים ולתת את האפשרות המתאימה.

נבילה אספניולי: וכדי לטפל צריכים באמת לתת גם תקציבים למשרד הרווחה וגם תקציבים כדי שתהיה אכיפה.

נבילה אספניולי: אני חושבת ששתי הנקודות האלה בשבילי הן הדבר הכי חשוב.

נבילה אספניולי: וכל פעם אני חוזרת לתכנית שהצליחה, בוא ננסה להצליח תכניות אחרות בכל המקומות בארץ, אולי נגיע להישג עולמי שיאפשר אפס רציחות של נשים בכל הארץ.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה נבילה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מסעוד גנאים בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה גברתי היושבת ראש, אני מודה לך על קיום הדיון החשוב והכאוב הזה, וזאת לא פעם ראשונה שאנחנו נדרשים ודנים בתופעה החמורה והמבישה הזו.

מסעוד גנאים: בתחילת חודש רמאדן, האמת, כתבתי סטטוס שאני ברמאדן הנוכחי, לפני שאני אאחל צום מקובל על ידי אלוהים, אני מאחל הודנה.

מסעוד גנאים: אני מבקש, אני מאחל שתהיה הפסקת אש בחברה הערבית ממעשי ההרג והרצח.

מסעוד גנאים: וקמנו ליום הראשון ביום חמישי לרצח שתי האחיות ביפו.

מסעוד גנאים: לצערי הרב, כואב, מביש, לא יודע מה להגיד על התופעה הזו.

מסעוד גנאים: אמרתי פעם שהתופעה הזו היא צריכה תחילה אמירה מהחברה, מההנהגה של החברה, נגד תופעת הרג ורצח הנשים.

מסעוד גנאים: אבל זה לא מספיק.

מסעוד גנאים: צריך לעשות הכל, במיוחד על ידי המשטרה, במיוחד כאשר מדובר בנשים שהן מאויימות, שידוע, שזו שאלה של זמן שהיא תרצח או תהרג.

מסעוד גנאים: וכאשר נרצחות אחיות שהאח שלהן עבריין וידוע ואיים ויש לו את כל ההיסטוריה הזו, בסוף שתי אחיות נרצחות בצורה האכזרית הזו.

מסעוד גנאים: זה צריך, הייתי אומר ועדת חקירה, אבל התייאשתי מהנושא הזה, צריך להתבייש בזה, אני מתכוון למשטרה ולכל המוסדות, מהרווחה וכו'.

מסעוד גנאים: איפה כולם?

מסעוד גנאים: כבר את התופעה אנחנו מכירים, אם זה באזור יפו או רמלה, וכולם יודעים שכנופיות ושכירי חרב ורוצחים מעורבים בנושא הזה.

מסעוד גנאים: ועד עכשיו לא שמענו שנעשה דבר חשוב בנושא.

מסעוד גנאים: הייתי אומר שכל החברה הערבית סובלת מאחוז גבוה של אלימות ושל רצח, אבל רצח נשים הוא חמור ומסוכן כפליים.

מסעוד גנאים: אחד, משום שהרוצח רוצח את האישה בגלל שהיא אישה, בגלל שהיא כאילו חלשה.

מסעוד גנאים: ודבר שני את הלגיטימיות שהוא מנסה לתת לרצח הזה, אם זה על כל שמות של כבוד ושל משפחה ושל אחרים, ואנחנו יודעים שאין כל כבוד ברצח ובהרג.

מסעוד גנאים: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת מסעוד גנאים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד משהו, תתפלאו ממני עכשיו, אבל השנה הזו 13 מקרי רצח, מתוכם שלושה מקרים של נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: שלושה יותר מדיי, אבל בסופו של דבר אנחנו ראינו שנים שהאחוזים היו מעל ל-50% ו-60% מהנשים הנרצחות.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים, כבר נמצאים פה ארבעה חברי כנסת ערבים שמתעניינים בדיון הזה ובאים לבדוק מה קורה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אין לי, ועוד לא היה בתוך הדיון הזה חבר כנסת או חברת כנסת יהודים, שבתוך האוכלוסייה היהודית נרצחו כבר 10 נשים מתחילת השנה.

עאידה תומא סלימאן: מה זה אומר?

עאידה תומא סלימאן: מה זה צריך להיות?

עאידה תומא סלימאן: 10 נשים נרצחו מתחילת השנה אבל כנראה הדיון הוא לא מספיק חשוב כדי שיהיו פה.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מצפה לראות פה לפחות, לפחות עוד 20 חברי וחברות כנסת שיבואו וילחמו איתנו כדי להבין איך אנחנו עוקרים את התופעה הזו מקרבנו.

עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב זה המצב.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש דיונים אחרים חשובים בתוך הכנסת אבל אני מאמינה שזה הדיון הכי חשוב בשעה הזו בתוך הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: שיהיה מה שיהיה בדיונים האחרים.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מדברים על חיי בני אדם וכאשר מדברים על תופעת רצח נשים בעיניי זה הדיון הכי חשוב שקורה בכנסת ישראל בשעה הזו.

עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת את זה – כי גם הגיע הזמן להגיד את זה כדי שלא נרגיש שאנחנו כל הזמן באים באשמה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ואני לא מדברת רק כנציגה של האוכלוסייה הערבית, אבל נמאס כבר לשמוע כל הזמן מה עושה ההנהגה הערבית בנושאים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אז מה עושה ההנהגה היהודית בעצם העובדה שיש 10 נשים שנרצחו מתחילת השנה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שגם נשאל את השאלה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אבישג שחם חדד מויצו, בבקשה גברתי.

אבישג שחם חדד: שלום.

אבישג שחם חדד: אני רק אדבר על הדרכים למגר את התופעה.

אבישג שחם חדד: דיברנו על הנושא של חינוך ובאמת על כך שדרושה השקעה כספית של המדינה להשקיע בשינוי התפיסה בחינוך.

אבישג שחם חדד: וזה דרוש ונחוץ.

אבישג שחם חדד: עוד דבר שנאמר פה ואני אחזור עליו בקצרה זה הנושא של שיפוט מהיר, שצריך למצוא הליך מואץ בכל מה שקשור לאלימות כנגד נשים, במיוחד כשמדברים במקרים של מסוכנות גבוהה.

אבישג שחם חדד: וזה גם המקרה האחרון שקרה ביפו, שאפשר היה למנוע אותו.

אבישג שחם חדד: עוד דבר נוסף שהוא חשוב שזה האמצעי מניעה שיכול להביא לירידה ולמנוע את הרצח הזה זה איזוק אלקטרוני, שיש הצעת חוק שבאמת דרוש לחוקק אותה, לקדם אותה - - -

עאידה תומא סלימאן: כפי שידוע לך עברה הצעת החוק שלי בעניין איזוק אלקטרוני קריאה טרומית.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חיכינו שיסיימו את הפיילוט של המשטרה שבעצם הסתיימה.

עאידה תומא סלימאן: אני יזמתי לקיים דיון בתחילת החודש הבא כדי לקבל דיווח ולראות איך אנחנו, אני רוצה לקדם את הצעת החוק שלי, אני רוצה שכבר יהיה חוק.

דוד מישקין: רק בנושא הזה של כתב אישום, רק היסטוריה טיפה, כתב אישום הוגש, האדם הורשע, ישב שמונה חודשים, היה כתב אישום נוסף במעלה, זה היה במהלך, זאת אומרת - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה מדבר על מקרה הרצח ביפו.

דוד מישקין: הוא ישב בבית סוהר על מקרה אלימות, לא מנע ממנו לעשות את האלימות בסופו של דבר.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אנחנו יודעים את זה.

דוד מישקין: לא, כל הזמן דיברו שיש תהליך, אבל מעבר לתהליך הוא כבר ישב בבית סוהר.

עאידה תומא סלימאן: הוא ישב והוא הורשע בעוד עבירת אלימות.

עאידה תומא סלימאן: ובינתיים חיכה לזה.

עאידה תומא סלימאן: זה מעלה שאלה של איך מטפלים במקרים שיש בהם מסוכנות גבוהה ועדיין נשארים.

עאידה תומא סלימאן: ובגלל זה הוזכר עניין האזיקונים, כדי להרחיק, אבל במקרה הזה הם ישבו באותו בית.

נבילה אספניולי: צריך להתייחס להגדרה גם כן, מה זה מסוכנות גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: כן, זה שוב, אנחנו נחזור להמלצות של הוועדה שהמליצה שכל מבחני המסוכנות יאוחדו או יתואמו ואני מבינה שהם עובדים על זה.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבישג רצית להמשיך במשהו?

אבישג שחם חדד: סיימתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: נאילה עוואד, מנכ"לית נשים נגד אלימות.

נאילה עוואד: כל פעם אני כפעילה פמיניסטית שמגיעה לדיונים האלו אני תוהה ושואלת האם יש חדש.

נאילה עוואד: כל פעם את אותם טיעונים.

נאילה עוואד: רגישות תרבותית באיזשהם שלבים, אותם טיעונים – חסר תקציבים ומשאבים, אותם טיעונים – שהמקרה היה ידוע, רשום על הקיר.

נאילה עוואד: את מי זה מעניין.

נאילה עוואד: עכשיו באמת שתי נשים נרצחו, את מי זה מעניין שהיינו יכולים למנוע את הרצח, הן כבר מתחת לאדמה.

נאילה עוואד: את מי זה מעניין - - -

עאידה תומא סלימאן: זה אמור לעניין נאילה כדי ללמוד - - -

נאילה עוואד: רק לעניין אותנו, כבר כמה פעמים שמענו את הדיון הזה, רק לעניין אותנו שנשב כאן לדיון חירום, נשים נרצחות.

נאילה עוואד: אני חושבת - - -

עאידה תומא סלימאן: נאילה, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו חובה עלינו לקיים את הדיונים האלו כדי לקבל תשובות.

עאידה תומא סלימאן: אפילו - - -

נאילה עוואד: אני בטוחה בזה, אבל נמאס לנו, אני כבר 20 - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, מעבר לנמאס.

נאילה עוואד: נמאס לנו לשמוע את אותן טענות ולא לפעול.

נאילה עוואד: זאת מדיניות, אתם דיברתם עכשיו על החוסר ערך לחיי בני אדם, וזו המדיניות של הממשלה.

נאילה עוואד: למה חברי כנסת יהודיים לא כאן – כי זה עניין של ערך בן אדם, חיים של בן אדם לא מעניינים אף אחד במדינה הזאת, שמשתמשת באלימות.

נאילה עוואד: וזה גם פוגע בנשים יהודיות.

נאילה עוואד: השאלה מתי נתעורר במובן הזה שלא נרשה למדיניות כזאת של המדינה, של הממשלה, לזלזל בחייהם של כל בני אדם במדינה, ובמיוחד של נשים.

נאילה עוואד: כי כל מיעוט, וגם נשים בתוך המדינה הן מופלות.

נאילה עוואד: ואני חושבת שכאן הדרישה שלנו זה המדיניות, לשנות את המדיניות ואז למצוא ולפתח תכניות פעולה.

נאילה עוואד: כל עוד מי שעומד בדרג העליון לא מעניין את חיי בני האדם אני לא חושבת שישתנה משהו, אנחנו אך ורק מפתחים שירותים לכיבוי שריפות.

נאילה עוואד: אנחנו לא נעקור ונמגר את תופעת האלימות כלפי נשים ורצח של נשים במיוחד.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: יש לי הרבה מה להגיד בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת, לא שאני מתנגדת שיש הרגשה באופן כללי שערך בן אדם או אישה, חיי בני אדם או אישה הם לא הערך העליון, אבל אני חושבת שחובתנו גם כן עד שיקרה ויתמזל מזלנו ויהיה השינוי שכולנו מייחלים לו, יש לנו עבודה לעשות שאני לא אפטור אף אחד ממנה.

עאידה תומא סלימאן: ואני לא מוכנה לתת פטור לאף גורם ממשלתי, ממסדי, שאמון על חיי נשים ואמור לטפל, אני לא אפטור אותם עד שיהיה שינוי במקבלי ההחלטות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא לידיים, הידיים שלי אומרות שצריך לבדוק מה המשטרה עושה בכל מקרה, מה הרווחה עושה בכל מקרה והאם עשו את מה שמוטל עליהם כמו שצריך או לא.

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך נשנה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: לצערנו יש ניסיון רב במצב שבו נשים נרצחות ברצח ידוע מראש.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, שהיו אזהרות, היו תלונות, אפילו היו מעצרים ומאסר כפי שסיפרתם.

ג'מאל זחאלקה: והשאלה היא פשוטה – האם המשטרה למדה לקח מהמקרים האלה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם יש לכם, זה לא שאתם מגששים באפלה, אלא יש את הרצח של גברת מנסור בטירה שהיא התלוננה או אמה ואחר כך היה רצח.

ג'מאל זחאלקה: ומה שקרה ביפו גם היו תלונות - - -

עאידה תומא סלימאן: והתיק נסגר.

ג'מאל זחאלקה: כל כך הרבה מקרים שיש, אפשר ללמוד מזה.

ג'מאל זחאלקה: והשאלה אם המשטרה פיתחה כללים בעקבות, צופים פני עתיד, לאור מה שקרה או בצל מה שקרה בעבר כדי למנוע את הרצח.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, ההרגשה הפטאלית היא שאוקיי, אישה מתלוננת, מקבלת איומים ובסופו של דבר היא נרצחת.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, שהמשטרה יודעת והשכנים יודעים שהיא תחת איום של רצח ולא נעשה הנדרש כדי למנוע את הרצח.

ג'מאל זחאלקה: זו השאלה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא סתם רוצים, יש מקרים שאני אומר שהמשטרה לא יכולה לדעת, אני יודע, סכסוך באיזשהי משפחה שאף אחד לא שמע על זה, לא המשטרה, לא השכנים, לא הרשויות החברתיות.

ג'מאל זחאלקה: זה אני לא יכול.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני מדבר על המקרים שהונחו בפני המשטרה, הונחו בפני רשויות הרווחה במועצות המקומיות או רשויות ה- - - מה עושים, ריבונו של עולם.

ג'מאל זחאלקה: כל מי שיושב כאן, אין לנו כלים לפתח כלים למשטרה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא יכולים לבוא למשטרה, תעשו א', ב', ג', ד'.

ג'מאל זחאלקה: אתם, יש לכם את הכוח, יש לכם את התקציבים, יש לכם את המומחים.

ג'מאל זחאלקה: ריבונו של עולם, תבואו אלינו בתכנית ותגידו, אנחנו עכשיו מהיום והלאה יש לנו כללים.

ג'מאל זחאלקה: יש מקרה שאנחנו מזהים אותו כמסוכן ועלול להתדרדר לרצח.

ג'מאל זחאלקה: ושאף אחד לא יספר לי שהמשטרה לא יודעת מה שכל אחד ברחוב יודע.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה יודעת.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אני לא חושב שהאנשים שיושבים שם הם אנשים טיפשים שהם לא מזהים שהולך להיות רצח בכל המקרים האלה.

ג'מאל זחאלקה: השאלה מה נעשה.

ג'מאל זחאלקה: ואם אתם אומרים שהחוק הנוכחי לא נותן את הכלים המספיקים לעניין הזה אז בסדר, יכול להיות.

ג'מאל זחאלקה: אז בבקשה, אפשר לחוקק חוקים שיגנו על חיי הנשים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה הדבר העיקרי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שברוב המקרים של רצח נשים זה רצח ידוע מראש, ואני חושב שלמשטרה יש את הכוח, יש את הכלים, יש את הרזרבות, יש הכל, שהיא יכולה לבוא ולהגיד במקרים שאנחנו מזהים מסוכנות גבוהה לאור תלונות, לאור מקרים של אלימות, אפשר לעשות 1-2-3-4 כדי להגן על האישה מפני רצח.

ג'מאל זחאלקה: שאף אחד לא יספר לי שהמשטרה לא יכולה לעשות כלום כאשר הרצח הולך ובא.

ג'מאל זחאלקה: אז אני אומר שזה מה שצריך לעשות, זה מה שאנחנו מבקשים.

עאידה תומא סלימאן: אני רק לאמת את הדברים שלך ושל רבים שדיברו לפניך חבר הכנסת זחאלקה, במסמך שהוגש לפי בקשתי לוועדה בנובמבר 2017 מתברר שכמחצית מהנשים שנרצחו בידי בני זוגן היו מוכרות לשירותי הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: כשליש מכלל המקרים של רצח נשים בידי בני זוגן הנרצחת התלוננה במשטרה טרם האירוע על אלימות במשפחה.

עאידה תומא סלימאן: תעשו חשבון, יש כאלה שהתלוננו פה, יש כאלה שהתלוננו שם.

עאידה תומא סלימאן: יוצא משהו כמינימום 65% מהנשים שנרצחו פנו למוסדות, התלוננות ובכל זאת נרצחו.

עאידה תומא סלימאן: גברת בדיעה חניפס, בבקשה.

בדיעה חניפס: שלום, אני יועצת לקידום מעמד האישה.

בדיעה חניפס: אני בטח מסכימה עם כל מה שנאמר, אבל אני רוצה לשים דגש על משפט שאמרה אותו עורכת הדין משדולת הנשים בהמלצות שלהם כך שלשים את האישה במרכז.

בדיעה חניפס: אז לשים את האישה במרכז זה להקדים את הרצח הזה.

בדיעה חניפס: אנחנו רחוקות מהמרכז בכל תחומי החיים ואני רוצה לתת דוגמה אחת קטנה על עצמי.

בדיעה חניפס: את בירכת את פרלמנט הנערות, יושבת ראש הוועדה, אנחנו לא במקרה גם רצינו להיכנס ולהשתתף, זה עניין שנוגע לנו, לנו במיוחד לנערות, הן העתיד שלנו.

בדיעה חניפס: אנחנו לא במרכז.

בדיעה חניפס: הדוגמה שלי היא שלי בשפרעם יש פרלמנט נערות ש-10 בנות רצו להשתתף והן עשו את כל הניסיונות על מנת להשתתף, דחו מבחנים, עשו את הכל ולא יכולתי לגייס 2000 ₪ מהרשות, לגייס מיניבוס להביא אותן לכנסת.

בדיעה חניפס: זה רצח ורצח ללא שפיכת דמים.

בדיעה חניפס: וכל יום אנחנו הנשים חוות רצח כזה ולדעתי הרצח, כל מה שדיברתם עליו, כל היום, וכל יום אנחנו דנים בו זה מתחיל מכאן.

בדיעה חניפס: אין לנו מקום בכלל, לא חשבון ותקציב ולא במקומות קבלת החלטות ולא באף מקום.

בדיעה חניפס: אז אני קוראת לכל האחראים גם ברשויות מקומיות, גם אצלי בעיר שלי, גם חברי הכנסת, גם הערבים במיוחד.

בדיעה חניפס: אנחנו גם עכשיו לקראת בחירות לרשויות מקומיות, בואו תנו יד לנשים, ותעשו חשבון שאנחנו באמת, אני לא יודעת מה הוא אמר, מר איימן עודה, אנחנו לא סתם, אנחנו הערך.

בדיעה חניפס: אנחנו הערך, אז שיהיה פרקטי לא רק המילים ולא אחרי רצח אלא להקדים את העניינים.

עאידה תומא סלימאן: תודה בדיעה.

עאידה תומא סלימאן: גברת סלעית יעקבסון, יו"ר עמותת בת מלך, בבקשה.

סלעית יעקבסון: תודה.

סלעית יעקבסון: אני מצטרפת לכל מה שנאמר פה ובכאב גדול מאוד.

סלעית יעקבסון: כי הנשים שאנחנו מלוות אותן במקלטים, שהן נמצאות על קצה הרצף, כמה נשים נמצאות בינינו בקהילה בכל מגזר, ואנחנו לא יודעים עליהן, וזה הכאב הגדול.

סלעית יעקבסון: ואלימות היא אלימות, ואני לא רואה הפרדה בין אלימות במגזר מסויים, במגזר כזה או במגזר אחר.

סלעית יעקבסון: אלימות היא אלימות.

סלעית יעקבסון: הרלוונטיות של המגזר, של הקהילה, הוא באופי, ומדברים על רגישות, כן, ברגישות ולהבין את האפיונים המיוחדים כדי לדעת לתת מענה מדויק ונכון יותר לכל מגזר.

סלעית יעקבסון: לא כי יש הבדל.

סלעית יעקבסון: לא בתפיסה אסור שיהיה הבדל ולא בטיפול.

סלעית יעקבסון: ותוך כדי הדיון כאן, אנחנו מדברים כמה נשים התלוננו ולא האמינו שזה יגיע לכדי רצח, כמה עדיין חושבות אף אחד לא יאמין לי אם אני אבוא ואספר ולא יאמין שאני מפחדת פחד מוות שזה מה שיקרה.

סלעית יעקבסון: אז תוך כדי הדיון אני מתנצלת שהייתי בוואטסאפ רוב הזמן, אחת מעורכות הדין שלנו עכשיו הייתה בבית הדין הרבני עם אחת הנשים שלנו במקלט, אחד הסיפורים הקשים.

סלעית יעקבסון: עורכת הדין שלנו ברגע זה לפני כמה דקות הבעל נתן לה אגרוף, היא קיבלה אגרוף לפנים, היא חטפה מכות עכשיו, תוך כדי הדיון.

סלעית יעקבסון: אני פשוט מסתמסת כי עורכת הדין שלנו זה מה שקרה עכשיו.

סלעית יעקבסון: הוא נעצר בבית הדין הרבני, בוא נראה מה יקרה עם זה.

סלעית יעקבסון: היא כרגע - - -

עאידה תומא סלימאן: הוא נתן לעובדת הסוציאלית?

סלעית יעקבסון: לעורכת הדין שמייצגת את האישה בתוך בית הדין.

סלעית יעקבסון: אותה אישה שהיא מייצגת, אותה אישה שלנו שנמצאת היום במקלט, אם זה מה שקורה כלפי חוץ, אם זה מה שקורה בפני ערכאה שיפוטית של מדינת ישראל, בפני נציגת חוק, מה קרה מאחורי דלת סגורה, כל השנים.

סלעית יעקבסון: מה קורה מאחורי אותן דלתות סגורות, מול אותן נשים שנמצאות אצל כולנו.

סלעית יעקבסון: יהודיות, ערביות, אצל כולנו.

סלעית יעקבסון: אבל אף אחד לא מאמין שזה יכול להגיע.

סלעית יעקבסון: מי יאמין לי.

סלעית יעקבסון: לעורכת הדין הזאת מאמינים, ראו את זה.

סלעית יעקבסון: אולי זה רק מחזק את הטענות של האישה מול מי אנחנו מתעסקים.

סלעית יעקבסון: אבל כמה נשים כאלה מסתובבות בינינו.

סלעית יעקבסון: הכתובת כתובה על הקיר אבל הן פוחדות שלא יאמינו לי או לא יאמינו לי עד כמה הפחד שלי הוא ממשי והוא אמיתי.

סלעית יעקבסון: ולצערנו הרב, אני נמצאת פה בכל הישיבות, בכל ישיבות החירום שמקיימים פה, ודיברנו על מספר 11, או 12 או 13 איך שהספירה.

סלעית יעקבסון: לצערי מספר 14 כבר מסתובבת בינינו.

סלעית יעקבסון: ואני אומרת את זה מכאב כי אלה נשים שאנחנו יום יום מלוות אותן.

סלעית יעקבסון: וזה הקול שצריך להישמע.

סלעית יעקבסון: ויש ועדות, ויש בעיות תקציביות ויש בעיות של בירוקרטיה, הכל אנחנו יודעות, כמו שאמרנו, אנחנו שומעות את זה כל פעם מחדש.

סלעית יעקבסון: אבל 14 מסתובבת בינינו.

סלעית יעקבסון: וזאת האחריות של כולנו וזאת הישיבה החשובה בשעה הזאת.

סלעית יעקבסון: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת מאוד על מה ששמעתי אבל גם אנחנו גם בעבודה הקודמת שלי אני יודעת שגם העורכות דין וגם העובדות הסוציאליות המתלוות לנשים נפגעות אלימות מסכנות את עצמן בהרבה מקרים.

עאידה תומא סלימאן: והן בעצמן הופכות קורבן לגבר האלים במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: כן מר סאיד, רצית להגיד משהו.

סאיד תלי: כן, רק רציתי להתייחס כמה דברים בקצרה, שלוש נקודות.

סאיד תלי: נקודה ראשונה זה שאין ספק שצריך לקיים, אם אפשר, דיון ותחקיר וועדות על כל מקרה של אישה שנרצחת ואף אחד מהם לא מיותר ואפשר תמיד ללמוד מזה.

סאיד תלי: אבל אני כן רוצה כן להזכיר שיש לא מעט מקרים, אני חושב שמאות מקרים, וחלק מהיושבים כאן מעורבים בזה, שכן רצח נמנע ולא מקיימים עליהם דיון וטוב שכך - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, מקיימים עליהם דיון תחת כותרת אחרת סאיד.

סאיד תלי: אני מדבר באופן כללי יש מאות נשים - -

עאידה תומא סלימאן: על עבודת המקלטים - - -

סאיד תלי: - - ובטח המקלטים יודעים והמרכזים והמשטרה.

סאיד תלי: כלומר זה לא שאין פה שום עשייה.

סאיד תלי: כמובן שצריך לשפר את זה ויש כשלים.

סאיד תלי: אני לא אומר, לא צריך לטייח את זה, יש מקומות שיש סימנים לא טובים, זה עניין אחד.

סאיד תלי: העניין השני הוא שמדברים פה הרבה על הרווחה משטרה וברור שאנחנו בחזית אבל אני לא רוצה ככה אבל כן חשוב הנושא של בריאות כי חלק מהרציחות האחרונות - - -

עאידה תומא סלימאן: בדיוק יצאה נציגת משרד הבריאות.

סאיד תלי: לא שמתי לב אבל למה אני אומר כי חלק מהרציחות בשנה האחרונה זה מקרים שנניח אדם מסוים מטופל או לא מטופל או התערער מצבו וזה לא התגלגל המידע הזה, לא משנה אם זה למשטרה או לרווחה, אני אומר מבדיקה ראשונית - - -

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי בוועדה שלכם אתם אמורים לדון בעניין של כל הנושא של חיסיון רפואי ומתי הם יכולים לדווח ומתי לא.

עאידה תומא סלימאן: לא?

סאיד תלי: נכון, בוודאי.

סאיד תלי: יש גם שינוי חקיקה.

סאיד תלי: אבל אני אומר שכרגע זה המצב וזה משהו שצריך- - - נקודה אחרונה – ציינת, וגם חבר הכנסת ציין מקודם ואאל יונס, זה ש-50% מוכרים ברווחה.

סאיד תלי: לא כל מי שמוכר ברווחה זה על רקע של איום או אלימות במשפחה.

סאיד תלי: הנתון שהעברנו לכם בזמנו זה שנמצאים תחת המטריה של רווחה לפעמים בהקשרים אחרים.

סאיד תלי: עוד פעם, זה לא שאני ממעיט באחריות של הרווחה, אני אומר שלפעמים זה בתחום x ויש אלימות ולא כל כך הועברה אבל זה רק לדייק את הנתון.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, למרות שהנקודה האחרונה אני לא מוכנה לעבור עליה, כי עובד סוציאלי שמטפל במשפחה, אפילו בגלל שהקטין או הבן או הבת נמצאים בבעיה אמור לזהות אם קיימת אלימות בתוך המשפחה ואמור כן לדעת מה לעשות עם זה.

עאידה תומא סלימאן: ואפילו - - - טוב, זאת הטענה שלי כי בסופו של דבר אני אותו דבר דורשת מהמורה בבית הספר שמזהה שיש אלימות.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא יכול להגיד, הילד מגיע אליי כדי ללמוד חשבון, מה אני מתעסק באלימות עכשיו שלו בבית.

עאידה תומא סלימאן: הוא יכול להגיד את זה.

עאידה תומא סלימאן: ובמיוחד שזה התפקיד של הרווחה, זה לא משהו ש- - -

נבילה אספניולי: במיוחד שיש לו את הכלים - - -

עאידה תומא סלימאן: כן.

שלי שטרכר שלו: אני רוצה להגיד משפט אחד.

שלי שטרכר שלו: אני מנהלת פורום ארגוני צעירות.

שלי שטרכר שלו: קודם כל אני גם מברכת על הדיון הזה וחושבת שזה הדיון החשוב בשעה הזו.

שלי שטרכר שלו: אני מתביישת שאין כאן חברות כנסת יהודיות וגם חברי כנסת וגם ציפיתי למשהו אחר.

שלי שטרכר שלו: אני כן רוצה לציין שאנחנו מדברות ומדברים פה הרבה מול הרווחה ומול המשטרה אבל חבר'ה שום דבר לא יזוז ולא ישתנה אם לא יהיה פה שינוי בחינוך.

שלי שטרכר שלו: אנחנו לא מדברות בכלל על חינוך.

שלי שטרכר שלו: הרי תכניות לשוויון מגדרי זה דבר שהוא וולונטרי היום במערכת החינוך בישראל, אבל שם הכל מתחיל.

שלי שטרכר שלו: ואם הבנים והבנות לא מתחנכים לכבד אחד את השנייה ושלא צריכה להיות אפליה אז איפה אנחנו, זה מאוחר- - - המשטרה אנחנו כבר אחרי הכל.

שלי שטרכר שלו: חייבים לדבר על חינוך.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: איילת רצית להתייחס למשהו?

איילת אורנשטיין: כן, אני חושבת שכבר ציינו בוועדה בדיונים קודמים באמת, שאל חבר הכנסת שיצא, זחאלקה, לגבי פעילות במשטרה בתחום הזה שנעשים צעדים משמעותיים, זה הוצג גם בפני הוועדה, לרבות תכנית מחלקי המשפחה.

איילת אורנשטיין: שבאמת חלק מהחשודים ברצח הם בני משפחה, לאו דווקא בני זוג במקרים האחרונים שהיו השנה וההסתכלות ההוליסטית האחודה על כל המשפחה בהיבטים של אלימות היא תפיסה שהכיוון הוא בעצם להשריש את התפיסה הזאת בכל תחנות המשטרה מעבר לתחנות שבהם יוקמו המחלקים.

איילת אורנשטיין: אם זה הדיונים יחד עם הרווחה בכל אישה שיש כלפיה מסוכנות גבוהה, הכשרות, מערך של קצינים וחוקרים ייעודיים, שמוצגים להם גם תובנות מתיקים כפי שחבר הכנסת שאל.

איילת אורנשטיין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ובכל זאת.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שהקבוצה השנייה של פרלמנט הנערות נכנסה ונמצאת איתנו.

עאידה תומא סלימאן: פרלמנט נערות יהודיות וערביות שנמצאות בכמה וכמה ערים וכפרים.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתן איתנו לא כדי שתשמעו את הדברים הקשים שאנחנו אומרים אלא כדי שתבינו שיש לפחות מישהו או מישהו, חלק מחברי הכנסת בבית הזה, שאכן דואגים לעתיד שלכן ורוצים שתחיו במצב יותר טוב בלי שתחיו בסכנות.

עאידה תומא סלימאן: כולל זה שאנחנו תמיד, נכון, מדברות על סוף הרצף, אנחנו מדברות על קצה הרצף כאשר מגיעים למצב של ניסיון רצח או רצח.

עאידה תומא סלימאן: אבל נכון, השורשים הם יותר עמוקים, לא רק בזה שלא מלמדים בבתי הספר שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: העיקר מה כן מלמדים ואיזה מסרים נותנים.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אני יושבת ומקשיבה ושומעת על הדרת נשים מהמרחב הציבורי, כאשר אני שומעת על התלמידים שהיה צריך להפריד ביניהם בהיכל תרבות במדינת ישראל כדי להושיב את הנערות מאחורה כדי לא לפגוע ברגשות של חלק מהתלמידים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עצם קיומנו פוגע ברגשות כנראה, כנשים ונערות.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לעבור בשקט על העובדה שאכן מספר 14 מתהלכת בינינו ואומרים שזה עניין משפחתי ולא צריך להתעסק בזה בתוך החברה.

עאידה תומא סלימאן: ומנסים להתרחק מלהתערב בזה בחברה.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לעבור בשקט על זה שמופע של נשים על במה מסוימת הופך לעניין של מחלוקת ועניין בעייתי.

עאידה תומא סלימאן: מה המסרים שאמורות נשים וגברים לקבל מהתנהגות כזו.

עאידה תומא סלימאן: המסר הוא שנשים זה משהו שצריך להחביא וצריך לשלוט וצריך לתחם וצריך לשלוט בו.

עאידה תומא סלימאן: זה המסר.

עאידה תומא סלימאן: וזה מסר שרואים אותו בבתי ספר וזה מסר שרואים אותו ברחוב וזה מסר שמקבלים אותו מהחברה.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר אישה נרצחת דבר ראשון בהרבה מהקבוצות באוכלוסיות השונות השאלה הראשונה, מה עשתה.

עאידה תומא סלימאן: לא מי האדם הפושע הזה שיכול לעשות רצח כזה אלא שואלים מה היא עשתה.

עאידה תומא סלימאן: מה היא עשתה כאילו מחפשים את הלגיטימציה של הרצח.

עאידה תומא סלימאן: נכון, זה חלק מהסיפור.

עאידה תומא סלימאן: וזה לא פוטר לא את משרד החינוך ולא את מנהלי בתי הספר ולא את ראשי הכפרים והערים וזה לא פוטר אף אחד ולא אותי באופן אישי כאזרחית וכחברת כנסת מהאחריות.

עאידה תומא סלימאן: אבל בכל זאת יש מוסדות במדינה ויש רשויות במדינה שאמונות על טיפול הוליסטי בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו לא יכולים לעבור על זה בשקט שחלק מהנשים היו מוכרות והעיזו והתלוננו ויצאו נגד האדם האלים ובכל זאת נרצחו בסוף.

עאידה תומא סלימאן: לפעמים, נכון, אנחנו מקיימות את הדיונים האלה כאשר אני יודעת שאנחנו נחזור על אותם משפטים ונצעק ונתעצבן ואולי לא נקבל תשובות, אבל אני מתעקשת לקיים את הדיונים האלה כדי להגיד משפט אחד: יש מישהו שאכפת ואנחנו לא מרפות ואנחנו נמשיך לקיים את הדיונים האלה ונמשיך לשאול את השאלות הקשות ולא רק נגיד מי הגיע ונתן תשובות אלא גם נגיד מי לא הגיע ולא הטריח את עצמו להגיע לדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: וזה גם כן חשוב.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לדעת מה המצב של 13 מקרי הרצח שהיו עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת כמה מהם היו מוכרים למשטרה והיו בהם תלונות במשטרה וכמה היו מוכרים לרווחה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת אם התקיימו דיוני ועדה משותפת, אמרתם לי שלא, אני מבקשת שתבדקו ותהיו מאה אחוז בטוחים.

עאידה תומא סלימאן: אם התקיימו דיונים של הוועדה המשותפת שדנה במקרה של נשים במסוכנות גבוהה, ואם אכן התקיימו דיונים כאלה, מה הצעדים שננקטו לאחר הדיונים במקרים הספציפיים.

סאיד תלי: מציע גם שמתוך ה-13 כמה היו מוכרים במערכת בריאות הנפש ואם כן מה היה שם.

סאיד תלי: להחלטתך, אבל אני חושב שזה חשוב.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, זה בסדר גמור, כמה שאפשר לבדוק איך הרשויות מתפקדות במקרים האלה, אתה מכיר, אני אשמח לכל טיפ בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: וכמה היו בעבר נמצאות במקלטים – אם זה מקלטי נערות או מקלטי נשים.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אחרי סיכום אני לא נותנת אבל אתן צעירות ועשיתן דרך ארוכה.

עאידה תומא סלימאן: בואי תתקרבי למיקרופון ותגידי מה שאת רוצה.

מיכאלה פרישמן: אני מבית ספר חשמונאים בבת ים.

מיכאלה פרישמן: אני נמצאת בפרויקט צודקות ועכשיו שמעתי חלק מהדיון הזה לפחות ואני פשוט לא יכולתי לשבת בשקט כי כל הדברים האלה שאני שומעת כאן זה פשוט דברים שאני לפעמים פוגשת ביום יום.

מיכאלה פרישמן: וכל הדיונים האלה, ושיש כבר 13 נשים שנרצחו, זה משהו שאי אפשר לתפוס.

מיכאלה פרישמן: כי למה לאף אחד לא אכפת.

מיכאלה פרישמן: מתקיימים כל הזמן דיונים ואומרים צריך לעשות משהו, צריך לעשות משהו, אבל לא עושים כלום.

מיכאלה פרישמן: אני יכולה לתת דוגמה מהבית ספר שלי וממה שהיה אצלי שפשוט לאנשים לא אכפת מספיק.

מיכאלה פרישמן: היה לנו ילד בכיתה והוא הטריד מינית את אחת מהבנות בכיתה ולקח לפחות יומיים עד שנתנו לזה ממש את התשומת לב שצריך.

מיכאלה פרישמן: וזה לא בסדר.

מיכאלה פרישמן: ואז שואלים למה - - - יש אנשים שמתלוננים למה בנות תמיד צועקות, למה בנות תמיד מתלוננות, למה ככה, למה ככה, כי אף אחד לא עושה עם זה כלום.

מיכאלה פרישמן: אף אחד, כולם אומרים בואו נעשה ככה, בואו נעשה ככה, אף אחד לא מחנך את הילדים, אף אחד לא מדבר עם הבנים.

מיכאלה פרישמן: לפני כמה ימים הייתי בהצגה ודיברו שם על מקרה אונס ורצח של אבא שאנס ורצח את הבת שלו והאשימו מישהו אחר מהוסטל של נערים אוטיסטים.

מיכאלה פרישמן: ולפי מה שהבנתי זה סיפור אמיתי.

מיכאלה פרישמן: ובאמצע ההצגה פשוט מישהו, איזה ילד, צעק אנס וכולם התחילו לצחוק.

מיכאלה פרישמן: ואנשים פשוט לא לוקחים דברים כאלה ברצינות ואני פשוט לא מבינה למה.

מיכאלה פרישמן: למה יש על זה דיונים אינסופיים ואם כן רוצים לעשות שינוי אני חושבת שצריך להעביר כל מיני שיעורים בבית ספר וזה מה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול, אני בדיוק חשבתי, יש שיעור שנקרא, שעה שנקראת כישורי חיים.

עאידה תומא סלימאן: בבית ספר שלך, איזה תכנית הייתה בכישורי חיים השנה?

מיכאלה פרישמן: אצלנו זה נקרא שחרית ואנחנו לא מדברים על דברים של מגדר או משהו כזה.

מיכאלה פרישמן: כל ילד מעביר שיעור על נושא מסוים והשנה אנחנו עושים את זה על ארץ ישראל בגלל שיש 70 שנה לישראל אז כל אחד מדבר על כל מיני אירועים שקרו בארץ במשך השנים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים מה, אנחנו ממילא צריכות להפגש עכשיו, אני ואתן כקבוצה, אחרי סיום הדיון.

עאידה תומא סלימאן: תנו לי לסגור את הדיון, נשחרר את האנשים ואז אנחנו נדבר.

עאידה תומא סלימאן: אבל זו דוגמה בדיוק של התשובה של כישורי חיים שאני שומעת כל הזמן ממשרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: כל פעם שאני שואלת מתי מלמדים שוויון מגדרי, מתי אתם מדברים עם הצעירות על חיתון ילדות, מתי אתם מדברים איתן על נושא של הטרדה מינית הכל בכישורי חיים וכלום בסופו של דבר.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה להגיד לך משהו, אף פעם אל תשבי בשקט.

עאידה תומא סלימאן: לא משנים את העולם תוך ישיבה בשקט.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולכם ואני מקווה שנתראה בימים יותר טובים.