ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1033, 2018-05-08 10:30

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר-היום: הצעת מתווה לתקצוב המועצות הדתיות, השתתפות הממשלה והרשויות המקומיות.

משה גפני: אני מבקש לומר כדלהלן: קיימתי דיונים עם הממשלה וביקשתי שיכינו איזה מתווה.

משה גפני: הסיפור הוא כזה: במשך שנים אני מקבל כללים לתקצוב המועצות הדתיות.

משה גפני: אגב, כללים נכונים, אני מסכים עם העיקרון שלהם.

משה גפני: העיקרון אומר שרשויות החזקות משלמות יותר וההשתתפות של המדינה פחותה והרשויות החלשות משלמות פחות והממשלה משתתפת יותר.

משה גפני: מה שקרה עד עכשיו קרה, בינתיים לא אישרנו את הכללים הללו.

משה גפני: אני מקבל פניות מראשי ערים, מה פתאום הם צריכים לשלם יותר או פחות.

משה גפני: ביקשתי ישיבה עם משרד האוצר ועם המשרד לשירותי דת.

משה גפני: אמרתי להם שלא יכול להיות דבר כזה שבו כאשר רשות מקומית צריכה להשתתף בשירותי חינוך, שירותי רווחה ותחבורה, היא צריכה לשלם מקסימום 25% ומי שמשלם את היתר את המדינה.

משה גפני: לא יכול להיות שבשירותי דת זה בדיוק ההיפך.

משה גפני: החוק אומר ש-60% משלמת הרשות המקומית ו-40% משלמת המדינה.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד היסטורית איך זה קרה.

משה גפני: אם מישהו ילמד איך זה קרה, הוא יתגלגל מצחוק.

משה גפני: זה לא קרה בגלל שהיה איזה מחקר שאמר שהרשות המקומית צריכה לשלם 60%.

משה גפני: זה לא קרה בגלל שעשו חשבון באופן מקצועי והגיעו שכך זה צריך להיות.

משה גפני: זה מתאים לשנות החמישים ולא להיום.

משה גפני: צריך לעשות חשבון מה קורה בשירותים שהמדינה מספקת דרך הרשויות מקומיות?

משה גפני: כמה היא נותנת?

משה גפני: כמה היא משלמת?

משה גפני: כמה היא מתקצבת וכמה הרשות המקומית.

משה גפני: אני אמרתי שזה צריך להיות גם בשירותי דת.

משה גפני: אם אני הייתי ראש רשות לא דתי, הייתי שואל למה בשירותי חינוך המדינה נותנת 75% ולמה בשירותי דת המדינה נותנת 40% מי גונב את זה בדרך?

משה גפני: זה מה שהיה עולה לי מייד בראש ואני רוצה למנוע את הדבר הזה.

משה גפני: אני חושב שזה לא צודק ולא נכון.

משה גפני: מה שהיה נכון לפני עשרות שנים לא נכון היום וצריך לשנות את זה.

משה גפני: עשיתי ישיבה.

משה גפני: מה שהיה נכון לפני עשרות שנים.

משה גפני: משרד האוצר אמרו לי שאחרי שמאושר תקציב אתה לא יכול עכשיו לשנות.

משה גפני: ביקשתי משגית היועצת המשפטית שתכין מתווה יחד עם עודד, שהוא גם הסכים לעניין הזה.

משה גפני: נדמה לי שגם משרד האוצר, אם הוא היה חופשי להביע את דעתו אז הוא גם היה מסכים, אבל הוא לא היה חופשי להביע את דעתו.

רחל עזריה: למה ככה?

משה גפני: ככה.

רחל עזריה: טוב, אני מוחה.

משה גפני: את רוצה שאני אגיד לך את האמת כשאף אחד לא ישמע?

משה גפני: אני אגיד לך.

משה גפני: לא משנה, נניח לעניין הזה.

משה גפני: יותר טוב שאני לא אתעצבן היום כי אז אני אגלה הרבה סיבות.

רחל עזריה: זה דווקא נשמע מעניין.

משה גפני: עכשיו תשמעי את המתווה ותגידי האם צריך להתנגד לו.

משה גפני: אמרתם של-2018 יש תקציב ואי-אפשר לשנות?

משה גפני: אי-אפשר לשנות.

משה גפני: נאשר את זה כמות שהוא.

משה גפני: ב-2019 נתחיל מתווה.

משה גפני: נתחיל, לא משהו דרמטי אלא אחוז קטן, שאני מקווה שהאוצר ייתן אותו.

משה גפני: לא הרבה כסף, אבל יתחיל שינוי במתווה.

משה גפני: מכאן ואילך, משנת 2020, שזאת כבר הקדנציה הבאה - ודאי שהוא לא תקציב.

משה גפני: משנת 2020 במשך כמה שנים, כל שנה יעבור אחוז מסוים מהרשות המקומית למדינה.

משה גפני: זה יגיע בסוף ל- 70%/30% ולא ל-75%/25%.

משה גפני: זה יגיע למצב שבו משרד הדתות יוכל לשחק עם זה בלי לבוא יותר לוועדת הכספים.

משה גפני: הוא יוכל לתת 5% יותר לרשויות החלשות, הוא יוכל לתת 5% פחות לרשויות החזקות.

רחל עזריה: סליחה, כבוד היו"ר, ממתי ועדת כספים מוותרת?

משה גפני: מרגע זה.

רחל עזריה: למה?

רחל עזריה: אתה רוצה?

עודד פלוס: לי יש פשרה אחרת, הוא עדין לדעתי.

משה גפני: אנחנו לא מרוויחים מהסמכות הזאת.

משה גפני: קודם כל, הסמכות פחות מעניינת אותי.

משה גפני: יותר מעניין אותי המתווה.

רחל עזריה: הנושא הזה חשוב לי.

משה גפני: המתווה הוא רע.

משה גפני: אני לא יכול בלי לעשות את זה באופן כזה שזה ילך על פני כמה שנים.

משה גפני: אנחנו נוותר על הסמכות שלנו.

משה גפני: אני לא רוצה לעמוד מול ראשי רשויות ולהגיד להם אתה משלם יותר ואתה משלם פחות.

משה גפני: שיקבעו קריטריונים.

משה גפני: אולי אנחנו נצטרך לאשר את הקריטריונים האלה אבל לא מעבר לזה.

משה גפני: אנחנו לא נכנסים יותר לעניין הזה.

משה גפני: מה שהיה לוועדת הכספים עד היום היה נזק.

משה גפני: לכן אין את הטענה שזה דבר שפוגע בתקציב שכבר אושר.

משה גפני: זה תהליך ארוך.

משה גפני: אלה שנמצאים בוועדת הכספים, יכול להיות שבכלל יהיו בתפקידים בכירים יותר.

משה גפני: אלה שנמצאים במשרד האוצר יכול להיות שגם יהיו בתפקידים כנראה מזינים יותר מבחינת המשכורות שבמשרד הדתות, יכול להיות שיהיו שרים.

משה גפני: אנחנו לא יודעים מה יהיה.

משה גפני: על כל פנים, זאת ראייה לטווח ארוך.

שני מנדל לאופר: אדוני היושב ראש, אני מוחה איפה אני אהיה ואיפה אני לא אהיה.

משה גפני: לא, לא כל אחד אותו דבר.

משה גפני: אם אתה מצליח, אז בא מישהו רציני ואומר: תשמע, אתה בכלכלה משהו לא רגיל.

משה גפני: באת לוועדת הכספים, אל הכול אמרת לא, כל הכבוד אני לוקח אותך לעבודה.

שני מנדל לאופר: חשבתי שסיימנו עכשיו דיון שהגענו בו להסכמות.

רחל עזריה: עוד תמשיך לצרכי ציבור באמונה.

משה גפני: זה בסדר גמור.

משה גפני: לפני שאני מבקש את ההתייחסות, אני אבקש אם אתם יכולים להציג את המתווה הזה כמו שהוא ולאחר מכן נתייחס.

עודד פלוס: אני מברך אותך על היוזמה.

עודד פלוס: אישית אני חושב יותר קיצוני ממך.

עודד פלוס: אם הממשלה לא יכולה לעשות שינויים, אז שלא יבואו לפה עם שינויים במהלך השנתיים האלה כי הרי עושים שינויים בתקציב.

משה גפני: למה את עושה ככה?

משה גפני: הוא צודק.

משה גפני: לא משנה, אני כבר לא מתווכח על זה.

משה גפני: התחלתי להיות איש נחמד כזה שאני מקבל מה שאומרים.

רחל עזריה: אתה אפילו לא פירגנת - - -

עודד פלוס: אני אומר לך, בעניין הזה, אדוני, אתה מאוד פשרן.

עודד פלוס: עושים שינויים ביותר מ-600 מיליון שקלים בשנה.

עודד פלוס: אנחנו מדברים פה על טווח של שנתיים ופרשתם את זה עד 2025.

עודד פלוס: אמרתי באחד הדיונים הקודמים ואני אומר עוד פעם.

עודד פלוס: אם המדינה, וזה חלק מהשירותים שהמדינה צריכה לתת לאזרחיה וחלק מהם זה שירותי דת והיא צריכה לתקצב את זה.

עודד פלוס: אם תבוא המדינה ותגיד שהיא לא נותנת יותר שירותי דת, אז זה משהו אחר.

עודד פלוס: אבל אם המדינה נותנת שירותי דת והיא נותנת שירותי דת ויש לה משרד לשירותי דת, אז למה היא צריכה לתקצב את זה שונה ממה שמתקציבים שירותים אחרים?

עודד פלוס: יותר מזה.

עודד פלוס: אם משרד האוצר חושב שהרשויות המקומיות צריכות לתקצוב את זה, אז זה צריך לבוא יחד.

עודד פלוס: אתה רוצה שהרשות המקומית תתקצב את זה?

עודד פלוס: תעביר הכול לרשות המקומית.

עודד פלוס: תרצה הרשות המקומית, תעשה מחלקה בתוך העירייה.

עודד פלוס: למה היא צריכה להקים מועצה?

משה גפני: טוב, זה שינוי חקיקה משמעותי.

עודד פלוס: מצד אחד המדינה אומרת שתהיה מועצה דתית והמדינה מכתיבה איך זה יעבוד ואת מי ימנו ואיך ימנו.

עודד פלוס: מהצד השני, המדינה אומרת לו שהוא ישלם את זה.

רחל עזריה: אבל אני תמיד אחרונה בתור ולא בגלל המדינה.

עודד פלוס: זה לא עובד.

עודד פלוס: נראה לי שהמדינה רוצה להשאיר את המצב הקיים מבחינת החקיקה.

עודד פלוס: לדעתי המתווה הזה הוא רך מידי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שגית, אני משבח אותך על המתווה שעשית בעניין הזה.

משה גפני: אני אבקש שתציגי ואחרי זה נקיים דיון.

שגית אפיק: להגיד את המצב הקיים או לדלג ישר למתווה?

משה גפני: להגיד את המצב הקיים.

שגית אפיק: (מוצגת מצגת) המצב הקיים היום הוא כזה, שהיום הממשלה והרשות המקומית לפי סעיף 11 לחוק נושאות בהוצאות התקציב של מועצה דתית.

שגית אפיק: הסכום הכולל נקבע בחוק התקציב השנתי.

שגית אפיק: סכום ההשתתפות של הממשלה בהוצאות של כל מועצה דתית הוא בעצם הסכום שנוצר מחלוקת סך התקציב שנקבע בחוק התקציב השנתי, בהוצאות התקציב של המועצות הדתיות, לפי אמות מידה שוויוניות.

שגית אפיק: סכום ההשתתפות של רשות מקומית במועצה דתית שבתחום שלה הוא פי 1.5 מסכום ההשתתפות של הממשלה.

שגית אפיק: , אשר יש אפשרות לקבוע לפי החוק סכום השתתפות מיוחד.

שגית אפיק: השרים, שר הדתות, שר הפנים ושר האוצר, הם רשאים לשנות בהחלטה ברוב דעות השרים ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, את סכום ההשתתפות הרגיל.

שגית אפיק: אבל השינוי לא משנה את סף התקציב של הממשלה ואת סך התקציב של כלל הרשויות.

שגית אפיק: זאת אומרת, השינוי שהשרים מביאים באמות מידה מיוחדות לוועדת הכספים, לא יכול לשנות את סך התקציב של הממשלה וגם לא יכול לשנות את סך התקציב של כלל הרשויות.

שגית אפיק: מה הוא כן יכול לשנות?

שגית אפיק: הוא יכול לשנות את אחוזי התקצוב של רשות מקומית מסוימת.

שגית אפיק: גם פה החוק קובע מגבלה שהסכום של רשות מקומית מסוימת לא יפחת מ-25% ולא יעלה על 75% מסכום ההשתתפות הרגיל.

שגית אפיק: ההחלטה על סכום השתתפות מיוחד צריכה להינתן בתוך 90 ימים מתחילת שנת הכספים או מקבלת חוק התקציב לפי המאוחר.

שגית אפיק: המשמעות היא, שתקציב המועצות הדתיות היום מתחלק ביחס של 40% הממשלה ו-60% הרשויות המקומיות, אבל בחלוקה בין הרשויות המקומיות, אחוזי ההשתתפות של כל רשות מקומית, יכול לנוע בין 25% ל-75%.

שגית אפיק: הבעיות במצב הקיים, כפי שהיושב ראש הציג אותן הן: הרשויות המקומיות טוענות ששיעורי ההשתתפות שלהם גבוהים ביחס להשתתפות הממשלה, 60/40.

שגית אפיק: שיעורי ההשתתפות של הרשויות לעומת שיעור ההשתתפות שלהם בתחומים אחרים גבוהים יחסית.

שגית אפיק: טענה נוספת, שהיא טענה פרוצדורלית אבל חשובה, שאמות המידה לקביעת שיעור ההשתתפות המיוחד והשינוי מובא לידיעת הרשויות המקומיות לאחר שהן נערכו כבר לתקציבים שלהן לאותה שנה ויש להן קושי בהיערכות מחודשת.

שגית אפיק: מבחינת משרד הדתות, המצב הקיים הוא גם בעייתי בשל תקצוב שהוא לוקה בחסר למועצות הדתיות.

שגית אפיק: הם אומרים שאחוזי ההשתתפות והיחס בין הממשלה לרשויות קבועים בחוק והם לא יכולים את זה לשנות.

שגית אפיק: כדי לשנות את השיעורים הם צריכים לקבל גם את אישור ועדת הכספים בתוך 90 ימים.

שגית אפיק: מטרת סכום ההשתתפות המיוחד היא להפחית את הנטל מהרשויות החלשות, אבל כתוצאה מהתהליך שיש היום בחוק מבחינה פרוצדורלית, לעיתים באמת נוצר העיכוב עד לרגע האחרון בקבלת התקצוב למועצות הדתיות.

שגית אפיק: עוד טענה שנאמרה כאן מצד משרד הדתות היא, שסך הכול האחוז לתקצוב המועצות דתיות על-ידי הרשויות המקומיות אינו גבוה ביחס לסך התקציב שלהן.

משה גפני: זאת אומרת, שהרשות המקומית, שהיא צריכה באופן יחסי לממשלה לתת יותר, זה עדיין אחוז נמוך מהתקציב של הרשויות המקומיות.

משה גפני: זאת אומרת, תל-אביב יכולה לתת סכום מסוים מתקציבה שביחס לתקציבים דומים זה ממש ביחס מאוד נמוך, פחות מחצי אחוז.

שגית אפיק: בעקבות הדיונים, המתווה מדבר על הפחתה של אחוז ההשתתפות של הרשויות המקומיות מידי שנה החל משנת 2020, הפחתה של 5% לעומת השנה הקודמת.

שגית אפיק: המשמעות היא, שבשנת 2020, במקום 60% הרשויות המקומיות יישאו בנטל של 55%.

שגית אפיק: בהתאמה, האחוז של הממשלה יעלה ב-5% ל-45%.

שגית אפיק: ככה זה ממשיך הלאה.

שגית אפיק: ב-2021 הרשויות המקומיות 50% והממשלה 50%, ב-2022 יורד ל-45% עד שבשנת 2025 מתחילה גם הוראת הקבע.

עודד פלוס: 30 מיליון שקלים.

משה גפני: אני טוען שיצטרכו להוסיף תקציב, לא 30 מיליון.

משה גפני: התקציב הוא עלוב.

משה גפני: בסדר, זה כבר דיונים על תקציב בקדנציה הבאה.

שגית אפיק: בשנת 2025 ואילך, פה תיווצר כבר הוראת הקבע.

שגית אפיק: אחוז ההשתתפות של הרשויות המקומיות יעמוד על 30% ושל הממשלה על 70%.

משה גפני: 5% פחות משירותי חינוך.

שגית אפיק: 5% פחות מיתר השירותים.

עודד פלוס: למה דווקא 30/70?

משה גפני: היא תסביר.

שגית אפיק: בנוסף לזה, משרדי האוצר, הפנים והדתות יהיו רשאים לשנות את אחוזי ההשתתפות של הרשויות המקומיות בשיעור של 5%.

משה גפני: דרך אגב, בדיונים איתם שאלתי למה שהאוצר צריך להיות בעניין הזה?

משה גפני: במשרד האוצר אמרו לי שאין דבר שהם לא מחותנים בו.

משה גפני: כדי להקטין את התקציב או להגדיל, האוצר הם חלק מהעניין הזה.

עודד פלוס: במקרה הזה הם צודקים.

קריאה: מאחר ששילמנו כל-כך הרבה כסף על תכניות הבראה - - -

עודד פלוס: לא, אתם קצת מתבלבלים, אנחנו כולנו שילמנו.

עודד פלוס: זה אזרחי ישראל שילמו לא אתם.

עודד פלוס: לפעמים מתבלבלים - - -

קריאה: אתה הנחת שכשאמרתי אנחנו התכוונתי למשרד האוצר.

עודד פלוס: אנחנו מכירים, אנחנו נתנו, אנחנו הבאנו.

שגית אפיק: תהיה בעצם הסמכות שהיום יש, אבל היום השינוי שיכולים לעשות בשיעור ההשתתפות המיוחד הוא הרבה יותר רחב.

שגית אפיק: הסמכות של השרים, למעשה, להביא קריטריונים אחרים ולחלק מגיעה עד 75/25, לעומת המצב של 60% לרשויות המקומיות.

שגית אפיק: יכולת השינוי שלהם תהיה קטנה יותר, היא תהיה של 5% בין הרשויות המקומיות.

קריאה: זה בין 65 ל-25.

שגית אפיק: נכון.

משה גפני: הכוונה לאותו דבר.

עודד פלוס: מעניין שבתמיכות לרשויות קשות, המדינה תומכת ב-90% ומבקשת השתתפות רק של 10%.

עודד פלוס: למשל, רשות עם חשב מלווה, מאפשרים לה להשתתף רק ב-10%.

משה גפני: נדבר קודם על המתווה.

משה גפני: יכול להיות שיהיו מקרים חריגים ויכול להיות שבחקיקה נצטרך לחשוב על זה.

משה גפני: המתווה הוא מתווה אחד.

שגית אפיק: כדי לפתור את בעיית הזמנים והפרוצדורה, אז לצורך ביצוע השינוי יש פה ויתור שהוועדה עשתה לטובת המתווה הזה ולצורך ביצוע השינוי לא יהיה צורך באישור ועדת הכספים.

שגית אפיק: זאת אומרת, את אותם 5% שהשרים יוכלו לשנות מעלה ומעטה, הם לא יצטרכו להגיע עם זה לוועדת הכספים.

שגית אפיק: מצד שני, הם כן יצטרכו למסור את השינוי הזה לרשויות המקומיות קודם לאישור התקציב הזה ומוקדם ככל האפשר.

משה גפני: אני מצביע על המתווה עצמו אבל אין לזה משמעות חוקית בגלל שצריך לתקן את החוק.

משה גפני: אני כנראה מביא את זה ביום ראשון לוועדת השרים, אם תהיה הסכמה.

משה גפני: אתה תומך בעיקרון של המתווה?

עודד פלוס: כן.

שגית אפיק: ביחס לשנים 2018 ו-2019, לשנים האלה למעשה כבר יש תקציב.

שגית אפיק: אושר גם סך התקציב להשתתפות הממשלה.

שגית אפיק: לשנת 2019 יש תוספת תקציבית להשתתפות הממשלה בהוצאות המועצות הדתיות.

שגית אפיק: לכן חשבנו שזה יהיה בעייתי להחיל את המתווה ולהתחיל איתו כבר ביחס לשנים האלה.

שגית אפיק: לכן, ביחס לשתי השנים האלה מוצע כך: ביחס לשנת 2018, כדי לא לפגוע במועצות הדתיות ועל אף הקושי שאולי ייווצר כתוצאה מזה, חשבנו שיהיה נכון לקבל את מה שמוצע כרגע על-ידי השרים בסכום ההשתתפות המיוחד ביחס לרשויות המקומיות וכך לייצב את המערכת ביחס ל-2018.

קריאה: באותם 5%?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: מה שהביאו השרים ביחס לשנת 2018 עד עכשיו.

שגית אפיק: כיוון שכבר נקבע לגבי התקציב וזה המחיר שאנחנו מוכנים לשלם בעד המתווה הזה להמשך השנים.

שגית אפיק: ביחס לשנת 2019, אנחנו מציעים שביחס לשנת 2019 יתחיל מתווה של הפחתה, שהרשויות המקומיות יוכלו לראות אותו.

שגית אפיק: בחודשים הקרובים משרד הדתות, משרד הפנים ומשרד האוצר יעבדו על חלוקת סכומי ההשתתפות בין הרשויות המקומיות.

שגית אפיק: תהיה הפחתה של כ-2% מהשתתפות הרשויות המקומיות הצפויה בהתאם לסכום ההשתתפות שנקבע בחוק.

שגית אפיק: התקצוב לזה יגיע מהממשלה.

שגית אפיק: זאת אומרת, הוא לא ייפול על הרשויות המקומיות.

שגית אפיק: ההשלמה של אותם 2% ל-5% תיעשה בשנת 2020, בהפחתה שתיקבע בחוק.

שגית אפיק: היתרון של זה, שאמנם בשנת 2019 ו-2020 לכאורה שינוי קטן יותר ביחס להמשך המתווה, ביחס להמשך הפחתת שיעור ההשתתפות.

שגית אפיק: מצד שני, ביחד לשנים האלה, הרשויות המקומיות יודעות כבר שיש התחייבות למימון ולכן ההפחתה תתבצע מראש.

שגית אפיק: היא תהיה ידועה לרשויות המקומיות עוד לפני תחילת שנת הכספים.

שגית אפיק: זה מאוד חשוב לכם ולכן יש לכם פה יתרון כי כבר משנת 2019 אתם תדעו את זה לפני התקציב, זה חלק מהמתווה.

שגית אפיק: היתרונות של המתווה הם: ודאות גבוהה ביחס לאחוז ההשתתפות, הוא קבוע בחוק.

שגית אפיק: היכולת משחק היא יכולת משחק יחסית נמוכה.

שגית אפיק: החלוקה בין הרשויות תהיה בשיעורים של 5% לכאן או לכאן.

שגית אפיק: המתווה יוחל בהדרגתיות גם על מנת שלא לפגוע במועצות הדתיות וברמת השירותים שלהם .

שגית אפיק: יתרון נוסף, שאתם יכולים לוותר על הוועדה הזאת ולא יצטרכו להגיע לאישור הוועדה לחלוקה נוספת, למרות שנחמד לכם עם היושב ראש, אבל הוא מוותר על הסמכות שלו עבורכם.

משה גפני: אני ראיתי את התגובות של ראשי הרשויות ואני הצדקתי את זה.

משה גפני: אין לי תשובות.

משה גפני: מגיעים ברגע האחרון.

משה גפני: כדי להביא את זה לוועדת הכספים צריך שהיועצים המשפטיים של שלושת המשרדים יאשרו את זה, שהשרים יחתמו ושזה יגיע לכאן 90 יום.

משה גפני: אתם יודעים מתי זה הגיע?

משה גפני: זה הגיע בשבוע האחרון של ה-90 יום.

משה גפני: אני לא מאשים אף אחד, אבל זאת בעיה במשרדים.

משה גפני: למה אתם צריכים לחכות לזה?

משה גפני: אני לא מרוויח כלום מהסמכות הזאת, אני רק נפגע ממנה.

משה גפני: אני או כל יושב ראש שיהיה אחרי.

יצחק וקנין: הרשויות מאשרות בדרך-כלל את התקציב שלהן בשנת התקציב 2018 עבור 2019.

יצחק וקנין: אתה מביא להם את 2019 ב-2019 כאשר כל התקציב כבר מאושר.

יצחק וקנין: זה מגיע אלינו כזה ראה וקדש.

משה גפני: יש בחירות לרשויות המקומיות בעוד חצי שנה.

משה גפני: זה הולך לקדנציה של 5 שנים.

משה גפני: לראש עיר שנבחר יש את הוודאות שעליה דיברת, אבל הוא גם יודע שבמהלך הקדנציה שלו זה הולך להשתנות מבחינתו לטובה.

משה גפני: זאת קדנציה אחרת, זה ראש עיר אחר, או אותו ראש עיר בקדנציה אחרת.

משה גפני: הוא יודע בוודאות מה הולך להיות.

משה גפני: מספיק עם האפליה לרעה של שירותי הדת.

משה גפני: אני לא יודע אם אני אהיה בקדנציה הבאה, אבל מי שיהיה בקדנציה הבאה, צריך להילחם על הגדלת התקציב הזה.

משה גפני: זה תקציב עלוב.

משה גפני: גובה השכר של עובדי שירותי הדת הוא הנמוך ביותר במדינה.

משה גפני: למה?

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: למה זה ככה?

משה גפני: כל התהליכים של כל מי שקשור לשירותי דת, שלא לדבר על הבלניות, כולם נמצאים בתעריף נמוך.

משה גפני: יכול להיות שבקדנציה הבאה משרד האוצר יהיה יותר פתוח וליברלי ויגדילו את תקציב שירותי הדת.

משה גפני: היתה אצלי משלחת.

משה גפני: מה זה, משכורות עלובות?

משה גפני: אנחנו מדברים פה יותר טכנית, אבל יצטרכו לשנות את הנושא הזה בקדנציה הבאה.

משה גפני: עכשיו כבר אין תקציב.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שיש פה משהו שהוא מורכב.

רחל עזריה: קיבלתי פניות מכמה ראשי ערים ואני רוצה לחלק לשניים, ראשי ערים באופן כללי וארבעת היישובים שהשתנתה להם ההגדרה הסוציואקונומית.

רחל עזריה: הם הפסיקו להיות קו עימות, כמו אשקלון - - -

שגית אפיק: זה כבר לא רלוונטי.

רחל עזריה: זה כן רלוונטי כי הסכום שהם צריכים לשלם גדל בצורה משמעותית.

רחל עזריה: גם לשנה הבאה באשקלון צריכים לשלם מיליון שקלים יותר.

קריאה: באשדוד צריך 2 מיליון, יש לי פה את כל הנתונים.

רחל עזריה: זה כן בגלל קו העימות.

רחל עזריה: יש פה שני נושאים.

משה גפני: עודד, אני מבקש לענות לה מסודר כי לפי דעתי הטעו אותה בעניין הזה.

רחל עזריה: לא.

משה גפני: רחל, בסדר.

משה גפני: יכול להיות שאת צודק, אני חושב שלא.

רחל עזריה: אני אציג את הנתונים בצורה מסודרת.

רחל עזריה: באשקלון לשנה הבאה צריך להוסיף תקציב של כמעט מיליון שקלים.

רחל עזריה: התקציב עצמו של המועצה הדתית, זה משהו אחר שאני רוצה לדבר עליו ואיך הוא עולה משנה לשנה.

רחל עזריה: הוא לא עלה בהיקף כזה, אבל שיעור ההשתתפות השתנה.

רחל עזריה: ארבעת היישובים האלה, אני חושבת שצריך להתייחס אליהם - - -

משה גפני: איזה יישובים?

רחל עזריה: אשקלון, אשדוד, באר-שבע ואילת.

רחל עזריה: אלה ארבעה יישובים שצריך להתייחס אליהם.

רחל עזריה: עכשיו לגבי המתווה הזה.

רחל עזריה: אני חושבת שיש פה איזו אנומליה ולכן כל פעם יש את המשחק הזה בין המשרד לשירותי דת לבין המועצות המקומיות והעיריות.

רחל עזריה: יש לנו מועצה דתית שיש לה מעמד לא ברור.

רחל עזריה: אני מסכימה עם עמיתי, חבר הכנסת פורר, שזה צריך להיות אגף בתוך העירייה.

רחל עזריה: כשזה אגף בתוך העירייה אין את המשחק הזה של המתח הקבוע, פשוט זה חלק מתקציב העירייה.

רחל עזריה: זה מוחלט בתקציב העירייה ובזה זה נגמר.

רחל עזריה: פה יש אנומליה.

רחל עזריה: מצד אחד, העירייה צריכה להעביר את הכסף.

רחל עזריה: מצד שני, זה לא נמצא תחת המטריה של העירייה אלא זה מן שירות נפרד.

רחל עזריה: הדבר שהופך את זה ליותר בעייתי הוא שהשיעור של תקציב המועצה הדתית גדל כל שנה ובעצם אין לראש העיר שום דרך להיות במשא ומתן על זה.

רחל עזריה: אין לו אמירה.

רחל עזריה: הוא לא יכול להחליט איפה הוא כן רוצה לשים יותר כסף?

רחל עזריה: מה התכנית העירונית?

רחל עזריה: מה הצרכים של העיר?

רחל עזריה: הוא בכלל לא שותף בדיון הזה.

רחל עזריה: כל שנה גם התקציב גדל וגם משנים את התקצוב שהעירייה צריכה לשים.

רחל עזריה: יחסית אני די מגיעה לוועדה.

רחל עזריה: פעם ראשונה שאני רואה שאתה, כבוד היו"ר, מוותר מיוזמתם על סמכות.

רחל עזריה: אתה אומר שיש פה 5% שיוכרעו על-ידי המשרד לשירותי דת ואפילו לא יגיעו לפה אלינו לדיון.

רחל עזריה: מה קורה?

רחל עזריה: גובה הסכום בכלל של המועצה הדתית מוכרע על-ידי המשרד לשירותי הדת, הוא בכלל לא נמצא בדיאלוג עם ראש העיר.

רחל עזריה: אחר-כך אתם אומרים שהגובה שהמדינה תיתן יהיה מוכרע על-ידי המשרד לשירותי דת ולא מוכרע על-ידי ראש העיר.

רחל עזריה: אני מבינה שאתה מייצר מתווה שמטרתו להטיב עם הרשויות המקומיות.

רחל עזריה: גם השיטה עצמה בעייתית ואתה יוצר עוד קומה, בעיניי עוד יותר בעייתית על השיטה הבעייתית ממילא, מבחינת מערכת היחסים בין המשרד לשירותי דת, העירייה והמועצה הדתית בתווך קצת נמעכת.

רחל עזריה: לכן, אני חושבת שהרעיון שזה בכלל לא יגיע לוועדת הכספים – אני פתאום אומרת שזה בטח עז.

משה גפני: למה היא אמרה עלי עז?

יצחק וקנין: עכשיו היא תצטרך להתמודד עם מה שהיא אמרה.

רחל עזריה: בקיצור, אני חושבת שהמתווה הזה הוא מתווה שנבנה - - -

משה גפני: לשקרן לא מאמינים אפילו שהוא אומר אמת.

משה גפני: את יודעת כמה שנים אני מדבר על זה?

רחל עזריה: היו לנו בדיחות בעיריית ירושלים.

משה גפני: עזבי את עיריית ירושלים.

רחל עזריה: אני רוצה לומר כמה דברים.

רחל עזריה: אני לא אוהבת בכלל את זה שהעניין הזה שהמשרד לשירותי דת מחליט.

רחל עזריה: שניים, אם אתה רוצה לעשות סדר, בוא נעשה סדר כמו שצריך.

רחל עזריה: ה-5% כבר סיכמנו שזאת עז, זה בכלל יצא מהדיון.

משה גפני: אני הייתי מוסיף בחקיקה, שכשמשרד הדתות רוצה להעלות או להוריד את ה-5%, הוא צריך להתייעץ עם השלטון המקומי.

משה גפני: אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת.

רחל עזריה: התייעצות זה לא זה.

רחל עזריה: תראה מה קורה בוועדת כספים?

רחל עזריה: כשזה מגיע לוועדת כספים אז אתם באים ואנחנו באים ולפחות אנחנו נמצאים באיזה דיון.

רחל עזריה: התייעצות יבואו ויבקשו, יגידו שהתייעצו ובזה זה נגמר.

רחל עזריה: אז יש את העניין של ה-5% אבל גם בכלל, אם אתה רוצה לעשות סדר, אז בוא נעשה סדר.

רחל עזריה: השיטה הזאת שהמשרד לשירותי דת מגדיר את גובה הסכום ואחר-כך גם מגדיר כמה - - -

משה גפני: הוא לא מגדיר את גובה הסכום, הוא נכנס למסלול.

רחל עזריה: בקיצור, אני מתנגדת.

רחל עזריה: אני גם לא רואה איך זה מסייע.

רחל עזריה: בעניין של הבלניות.

רחל עזריה: זה המקום שבו פתחתי פתח לראות מה קורה במועצות הדתיות.

רחל עזריה: הן אלה שנמצאות בתחתית סדרי העדיפויות ואתה יודע את זה.

משה גפני: אנחנו העלינו את התקציב שלהם אבל זה לא מספיק.

רחל עזריה: כשאתה מעביר ביקורת על משרד האוצר, אני חושבת שהבעיה היא הקומה הראשונה, וזה האופן שבו המועצות הדתיות מנוהלות, כשבעצם אין שום פיקוח ישיר וברור על המועצות הדתיות.

רחל עזריה: אם אתה רוצה לעשות סדר, בוא נעשה סדר כמו שצריך.

רחל עזריה: בוא נדבר על ההגדרה של הבלנית.

רחל עזריה: זאת הגדרה שהוגדרה.

יצחק וקנין: יש כלל, המוציא מחברו עליו הראייה.

רחל עזריה: אני אביא את הראייה.

יצחק וקנין: את אומרת, בעצם, שהמועצות הדתיות קובעות להן את התקציב והן אחר-כך שולחות אותו לעיריות ולרשויות ואלה צריכות להתמודד עם תקציב שפתאום עלה להן באחוזים, או לפחות לא באותם פרמטרים ששאר תקציבי העירייה עלו.

יצחק וקנין: אני הולך איתך למקום שאין מועצה דתית.

יצחק וקנין: אני אומר לך, אני מוכן בישיבה הבאה ומתחייב להביא לפה את כל המועצות והמקומות שאין בהן מועצות דתיות.

יצחק וקנין: אתם תקבלו חום.

יצחק וקנין: זה 0.00 תקציב שירותי הדת.

יצחק וקנין: מה אתם אומרים?

יצחק וקנין: בעצם אתם אומרים, להשאיר את זה לראש העיר.

יצחק וקנין: אולי הדת ממנו והלאה והוא בעצם אומר שהוא לא רוצה לתת.

יצחק וקנין: לא צריך לקבור מתים, לא צריך כלום, לא צריך הם יסתדרו עם מה שיש כי הציבור הדתי לא צריך את זה.

יצחק וקנין: אני נתתי את הדוגמה איפה שאני הייתי.

יצחק וקנין: 7 מיליון במתנ"ס ו-3,000 שקלים לתרבות תורנית.

יצחק וקנין: 7 מיליון שקלים אז לא מגיע לציבור?

יצחק וקנין: אצלי זה מועצה שהציבור בו הוא מסורתי ודתי ובכל יישוב יש בית כנסת.

יצחק וקנין: לא מגיע להם כלום?

יצחק וקנין: רחל, אני רוצה להגיד לך משהו, אנחנו מכירים הרבה זמן.

רחל עזריה: אנחנו יושבים יחד בוועדת אתיקה.

יצחק וקנין: אני לא עושה הצגות.

יצחק וקנין: תאמיני לי, אני לא עושה הצגות.

יצחק וקנין: קחי את המועצות האזוריות.

יצחק וקנין: איפה שאין מועצות דתיות, אני מבקש שהמשרד יביא את התקציב שלהם.

יצחק וקנין: מה הם נותנים לשירותי הדת?

יצחק וקנין: את רוצה להשאיר לראש עיר מה הוא ייתן לתקציב דת אם לא נקבע פה פרמטרים מה צריך?

רחל עזריה: תעשה את זה דרך העירייה.

יצחק וקנין: אני מסכים הסכמה מוחלטת אם מה שיושב ראש הוועדה הביא לפה.

יצחק וקנין: אני מסכים שההשתתפות תהיה 25% ו-75% כמו שברווחה.

יצחק וקנין: זה מוסכם עלי רק אני אומר לך שיריית הפתיחה היא נמוכה מאוד ב- 75/25.

יצחק וקנין: היא מאוד נמוכה.

יצחק וקנין: אין שם הרבה מה לשחק.

יצחק וקנין: מה יש שם?

יצחק וקנין: משכורת של רב?

יצחק וקנין: רבני שכונה כבר יש.

יצחק וקנין: האם יש איזה תקציב לפעולות?

יצחק וקנין: יש עיריות שאני משבח אותן, שראש העיריה עושה.

משה גפני: אל תעשה הכללה.

יצחק וקנין: אני לא עושה הכללות.

יצחק וקנין: יש עיריות שבהן ראש העיר אומר שהוא בונה את הסככות לבית העלמין, בונה את בית הכנסת.

יצחק וקנין: יש עיריות שזה ממנו והלאה הדר הזה אם לא יקבעו פרמטרים.

יצחק וקנין: אנחנו מדינה יהודית בסופו של דבר וצריך לתת שירות גם לציבור החילוני במועדון, במתנ"ס בכל דבר וצריך לתת שירות גם לציבור החילוני.

רחל עזריה: אבל גם לציבור החילוני אין מועצה דתית.

יצחק וקנין: זה לא אותו דבר.

רחל עזריה: למה?

יצחק וקנין: אל תגידי לי לא.

יצחק וקנין: אני הייתי גזבר וחותם על השיקים של המתנ"ס.

יצחק וקנין: אל תגידי לי מה היה שם.

רחל עזריה: גם הציבור החילוני מקבל שירות.

יצחק וקנין: זאת מציאות, אי-אפשר להחזיר את הגלגל אחורה.

יצחק וקנין: צריך לקבע את התקציבים בצורה מסודרת.

יצחק וקנין: שלא יהיה ראש עיר שיגיד אני ממחר מפסיק את העסק הזה.

יצחק וקנין: לא יכולה להיות מציאות כזאת.

רחל עזריה: אני רוצה להזכיר את העניין של ארבעת הרשויות.

משה גפני: סיימת?

יצחק וקנין: הדוגמה הטובה ביותר זה המועצות האזוריות ששם יש הכי פחות מועצות דתיות.

יצחק וקנין: אני לא יודע אם יש להם 4,000 שקלים לכל תקציב הדת.

יצחק וקנין: תאמיני לי, ההצעה שלו יצאה הכי טובה שיכולה להיות.

משה גפני: אני מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת וקנין.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעי.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון טכני ולא דיון אידיאולוגי.

משה גפני: הדיון האידיאולוגי אפשר לעשות אותו.

משה גפני: אפשר להביא גם את הדוגמאות של ירושלים ועוד דוגמאות.

משה גפני: אני מדבר על החלק הטכני.

משה גפני: אני מדבר על העובדה הזאת שאנחנו יושבים פה שנים וכל הזמן מביאים אלינו טענות של השלטון המקומי שהן טענות נכונות.

משה גפני: הסיפור של אשקלון, למשל, זאת ראייה שצריך לעשות את המתווה הזה.

משה גפני: להוריד מאיתנו את העניין הזה ולא להעמיד את אשקלון במצב שאחרי שהיא מאשרת תקציב פתאום אומרים שתוסיף כסף.

משה גפני: כך גם בבאר שבע או אילת.

משה גפני: זה הולך על מתווה ברור.

משה גפני: אין כאן נושא אידיאולוגי.

רחל עזריה: אני חושבת שיש פה נושא ניהולי נטו.

רחל עזריה: אנחנו בתוך האירוע הניהולי.

רחל עזריה: אחד, יש את ארבעת הערים, שאני חושבת שצריך להתייחס אליהן ואי-אפשר להתעלם מהן.

רחל עזריה: הסכומים עצם קפצו בצורה לא סבירה והמתווה הזה לא ייתן מענה.

רחל עזריה: בעיניי, ארבעת הערים האלה זה אירוע אחד.

רחל עזריה: הדבר השני, ואני חוזרת על זה כל הזמן.

רחל עזריה: יש פה מבני ניהולי בעייתי בשיטה הזאת של המועצה הדתית.

משה גפני: מה זה קשור?

רחל עזריה: זה בדיוק זה.

רחל עזריה: מה אנחנו עושים?

רחל עזריה: אנחנו בונים מבנה שמייצר קונפליקט מתמיד.

רחל עזריה: אני עונה לך.

רחל עזריה: אני רוצה להזכיר שרק ב-45% מהמועצות הדתיות יש מועצה דתית נבחרת.

רחל עזריה: כל השאר זה ממונים על-ידי השר.

רחל עזריה: אנחנו נותנים המון כוח למשרד לשירותי דת, מעט כוח לראשי הערים.

רחל עזריה: זאת השיטה שבנויה.

רחל עזריה: אם זה כך, אל תתפלא שאתה מקבל כל הזמן את התלונות.

רחל עזריה: אתה בונה מתווה שיושב על השיטה הבעייתית.

משה גפני: רחל, אל תתחילי נאום חדש, אמרת את זה.

רחל עזריה: במקום למנף את האירוע הזה ולבוא ולהסדיר את העניין הזה, אתה פשוט אומר שנוריד את הסכום ונשנה, אבל אתם תיקלעו תוך חמש שנים לאותה בעיה, כי כל פעם יהיה אפשר לעשות את אותו דבר.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: אל תגידי עובדות לא נכונות.

רחל עזריה: בוא נתערב.

משה גפני: מה נתערב?

משה גפני: זה שחור על גבי לבן.

רחל עזריה: שחור על גבי לבן ומחר יהיה שחור על גבי לבן אחר.

רחל עזריה: נולדתי אתמול?

משה גפני: אני בעד זה שכל פעם יביאו תכניות, אני אגיד שצריך לשנות את השיטה.

משה גפני: יש לי הרבה דברים שצריך לשנות את כל השיטה.

רחל עזריה: אתה רוצה לשנות את כל השיטה.

משה גפני: לי אין כוח לשנות את השיטה.

משה גפני: הלוואי והייתי משנה.

משה גפני: אני הגשתי הצעת חוק על המועצות הדתיות והיתה התנגדות מוחלטת של האוצר.

רחל עזריה: בוא נגיע להסכמות ונגיש יחד.

משה גפני: לא רוצה.

משה גפני: אני עולה מדרגה אחת בסולם.

משה גפני: לא הולך אידיאולוגית.

משה גפני: אני בא לשלטון המקומי ואומר להם שידעו, שלפרק זמן של 5, 6, 7 שנים, תדעו איפה אתם עומדים.

משה גפני: לא תצטרכו לשלם כל-כך הרבה מהתקציב שלכם, על אף שאתם נותנים לזה פחות מאחוז מהתקציב שלכם.

משה גפני: אני אומר שזה צריך להיות כמו כל הדברים, זה הכול.

רחל עזריה: אף אחד לא ערב לזה שזה לא יתהפך מייד אחר-כך ופתאום יחזירו את זה.

משה גפני: מי יחזיר את זה?

משה גפני: שר האוצר?

משה גפני: שר הדתות?

משה גפני: ראש הממשלה יחזיר את זה?

רחל עזריה: אנחנו סומכים עליך.

רחל עזריה: אתה מספיק שנים בכנסת.

משה גפני: כל חוק שאת עושה תגידי שבסוף יחזירו את זה.

משה גפני: אני חושב שלא יחזירו את זה.

משה גפני: אני חושב שזאת תכנית טובה.

משה גפני: אם האוצר מסכים, בזה זה תלוי.

משה גפני: אם האוצר מסכים הבעיה נפתרה, זה לא הולך לחזור לשום מקום.

משה גפני: אלעזר שטרן, בבקשה.

רחל עזריה: לצערי אני צריכה ללכת.

אלעזר שטרן: לא הייתי בדיון, הייתי בוועדת חוץ וביטון.

אלעזר שטרן: שמעתי מה שחבר הכנסת וקנין אמר.

אלעזר שטרן: אני נותן דוגמה את הנושא של בתי עלמין.

אלעזר שטרן: למה זה צריך להיות עניין של מועצה דתית?

אלעזר שטרן: אני לא אומר אם זאת צריכה להיות מחלקת דת או שזאת משימה של העירייה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני חושב שזה נכון - - -

משה גפני: מה ההצעה?

אלעזר שטרן: שהעירייה תהיה אחראית על זה.

משה גפני: אפשר לדון על זה, זה לא קשור לפה.

משה גפני: אתה יודע מה אני מציע?

אלעזר שטרן: כן.

משה גפני: בסדר.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך מה אני חושב.

משה גפני: לפני מה שאתה אומר.

משה גפני: אתה מכיר את המצב פה בכנסת.

משה גפני: אני עשיתי לעצמי חשבון אחרי דיונים ואחרי ביקורות שקיבלתי מרשויות שונות.

משה גפני: עשיתי חשבון שאם אני אתחיל לטפל עכשיו בבתי עלמין, בכשרות או בכל נושא, אין לי שום דבר.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו ניתקל בבעיות שחבל על הזמן.

משה גפני: אני מדבר רק על החלק הניהולי.

אלעזר שטרן: שנייה, זה לא סותר את ההצעה שלך.

אלעזר שטרן: זה כאילו בצד שלה.

אלעזר שטרן: יש מקום, למשל שוהם, שאין שם מועצה דתית ויש מחלקה בעירייה.

אלעזר שטרן: אז העירייה זה אתגר שלה.

אלעזר שטרן: אני גם לא יודע מי המתמודדים במועצה האזורית של איציק במעלה הגליל.

משה גפני: איציק טוען שברוב המועצות - - -

אלעזר שטרן: ניקח את עמק יזרעאל.

אלעזר שטרן: יש שני מתמודדים על רשות המועצה.

אלעזר שטרן: אם הם היו יודעים שזה לא עסק של מועצה דתית אלא זה עסק שלו והתושבים בישעיה, בכפר ברוך או בשדה יעקב יצביעו לפי מה שהם עושים – לכן אני חושב שכל העניין הזה של מועצה דתית, בלי קשר לבעיות שיש שם, דורש מחשבה אחרת של כל הנושאים האלה.

משה גפני: אני מסכים.

משה גפני: אני הגשתי כמה פעמים הצעות חוק בעניין הזה של שינוי המבנה.

משה גפני: ירדתי מזה מכיוון שלא היה לי רוב.

משה גפני: אף פעם לא היתה תמיכה בעניין הזה.

משה גפני: אני נזהר בהצעה הזאת לא לגעת אידיאולוגית בשום דבר אלא ללכת למבנה שהוא מבנה קבוע, חוקי.

משה גפני: כולם יודעים איפה הוא עומד לטווח ארוך.

משה גפני: האוצר שכנע אותי שאני לא יכול לדרוש לעשות את זה עכשיו.

משה גפני: שתדע, שמשרד האוצר היה פה בוועדה והתחייב לפני 8 שנים שהוא יעשה את זה כמו שירותי חינוך ורווחה ולא עמד בדיבורו.

אלעזר שטרן: ולמה אתה חושב שעכשיו זה יעמוד?

משה גפני: אני מנסה.

משה גפני: משרד האוצר, בבקשה.

שני מנדל לאופר: לעניין המחלוקת המהותית, מה שאדוני הגדיר כמחלוקת אידיאולוגית, זה נושא באמת לדיון אחר.

שני מנדל לאופר: אני גם לא נכנס לעניין הנושא המהותי, האם רוצים או לא רוצים לעשות את השינוי האמור.

שני מנדל לאופר: את עמדתנו הבענו בפעמים הקודמות, שאנחנו חושבים שנכון להשאיר את החלוקה התקציבית בצורתה המסוימת.

שני מנדל לאופר: אבל בסופו של דבר, דבר המחוקק הוא הקובע בנושא הזה ואתם המחוקקים.

שני מנדל לאופר: לגבי העניין התקציבי.

שני מנדל לאופר: בסופו של דבר, גם להצעה האמורה יש משמעויות תקציביות.

שני מנדל לאופר: משמעויות תקציביות גם ב-2019 באותם אחוזים בודדים וגם התחייבות רבת שנים שהיא התחייבות תקציבית.

שני מנדל לאופר: אנחנו אישרנו לאחרונה גם את התקציב ל-2019.

משה גפני: דיברנו על זה.

שני מנדל לאופר: להצעה כן יש משמעויות תקציביות.

שני מנדל לאופר: גם בשנים שאחר-כך, יש מסגרת התחייבויות של הממשלה.

משה גפני: לא כתוב כמה.

שני מנדל לאופר: נומרטור קובע - - -

משה גפני: מה זה קשור לנומרטור?

שני מנדל לאופר: כי התחייבות ל-2020 אומרת שאנחנו פותחים פה התחייבות חדשה מעבר להתחייבות הקודמת.

משה גפני: יגיע התקציב ל-2020 ואתם תגידו שאתם לא יכולים בגלל הנומרטור.

משה גפני: אתם לא יכולים בגלל שאתם לא רוצים להעלות את תקציב שירותי הדת.

משה גפני: אני אומר לך.

משה גפני: אני לא יודע אם אני אהיה בקדנציה הבאה.

משה גפני: אם אני אהיה בקדנציה הבאה ויצטרכו לאשר תקציב ואני אהיה בקואליציה, לא יהיה תקציב אם זה יהיה תקציב שירותי הדת.

משה גפני: לא יהיה, אני אומר לך מראש.

משה גפני: תרשום נומרטור על התקרה ועל הגג.

משה גפני: אתם עם הנומרטור.

משה גפני: אני לא מחויב לנומרטור.

משה גפני: תגידו מה שאתם רוצים אבל אני לא כותב על כסף.

משה גפני: אני אומר שתגדילו.

משה גפני: גם היום אתם מגדילים את תקציב שירותי הדת, רק מגדילים באופן כזה שלדעתי אין לזה משמעות.

משה גפני: יש לזה משמעות עודד, הוא בא עם הישג, אני לא מזלזל בעניין הזה.

משה גפני: אבל איזה נומרטור?

משה גפני: אנחנו מדברים שב-2020 אתה תוסיף 100 מיליון שקלים?

משה גפני: אנחנו לא כותבים את זה.

משה גפני: הרי טענם בישיבה איתי ובזה השתקתם אותי, שקבעתם תקציב ואתם לא יכולים לשנות.

משה גפני: אמרנו בסדר.

משה גפני: תהיו נחמדים ב-2019 בסכום קטן ותיתנו אותו.

משה גפני: מה אתם נותנים?

משה גפני: אתה מגיע לכאן לישיבות.

משה גפני: העברות של סדרי גודל גדולים.

משה גפני: משרד החקלאות פתאום אתם נותנים לגרעיני התיישבות 40 מיליון שקלים.

משה גפני: לא חשוב, מה זה חשוב?

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אתה לא יודע הכול אבל אני יודע כי זה מגיע לפה.

משה גפני: באמצע התקציב, נומרטור?

משה גפני: קדחת בצלחת.

משה גפני: מה שאתם רוצים עובר ומה שאתם לא רוצים לא עובר.

משה גפני: אבל מה אנחנו מציעים פה?

משה גפני: עודד פורר אומר בצדק, זה מאוד רך.

יצחק וקנין: מחלה ממארת הנומרטור.

משה גפני: איציק, אבל לא קשור פה הנומרטור.

משה גפני: אבל לא קבענו תקציב.

שני מנדל לאופר: זה מה שאני רוצה לחדד בנושא הזה.

שני מנדל לאופר: אם הצעת החוק אומרת רק שינוי שיעורי השתתפות בלי התחייבות למסגרת תקציבית שעומדת לטובת הגדלת שיעור הממשלה, באמת לחוק הזה אין משמעות תקציבית.

משה גפני: חוץ מ-2019.

שגית אפיק: ב-2019 יש משמעות תקציבית שצריכה להיות מכוסה.

משה גפני: 2019 אתם מסכימים.

שני מנדל לאופר: רגע, אני אדייק את הנקודה.

שני מנדל לאופר: כשהצעת החוק אומרת שהממשלה לא משתתפת ב-60% אלא ב-55%, אין לזה משמעות תקציבית.

שני מנדל לאופר: המשמעות התקציבית היא אם אומרים ששיעור ההשתתפות יורד מ-60% ל-55% ובנוסף לזה תקציב המועצות הדתיות נשאר כגודלו טרם כניסת אישור.

משה גפני: הוא לא יישאר בגודלו ואנחנו לא אומרים כלום בעניין הזה.

שגית אפיק: אומרים את זה ב-2019.

שגית אפיק: ב-2019 תקציב המועצות הדתיות לא ייפגע.

משה גפני: תעזוב רגע את הנושא של הנומרטור והתקציב.

משה גפני: אתם מסכימים לזה או לא?

שני מנדל לאופר: פתחתי בתחילת הדברים שאנחנו חושבים, כגורם מקצועי, ששינוי שיעור ההשתתפות פה הוא לא נדרש.

שני מנדל לאופר: אנחנו ניסינו גם לשכנע את הוועדה להסביר למה הוא לא נדרש, אבל בסופו של דבר אתם המחוקקים ולכן הזכות בידכם.

משה גפני: למה הוא לא נדרש?

משה גפני: למה הוא שונה מאשר הנושא של שירותי חינוך או רווחה?

שני מנדל לאופר: ראשית, יש שונות מאוד גדולה בין שיעורי השתתפות בתחומים שונים.

שני מנדל לאופר: יש תחומים שבהם יש שיעור השתתפות גבוה יותר, גם מ-25% ל-30%.

שני מנדל לאופר: שנית, הנושא הנוסף, בסופו של דבר גם התקציב שהרשויות המקומיות שמות לטובת המועצות הדתיות, עומד ברוב המקומות על פחות מאחוז.

שני מנדל לאופר: בסופו של דבר, מה שקורה כרגע, הרשויות המקומיות כבר משתתפות - - -

משה גפני: זאת אומרת, אתה התחלת ללמד מוסר את הרשויות המקומיות.

יצחק וקנין: אני פותר לך את הבעיה, גם לזה אתה לא תסכים.

שני מנדל לאופר: אני רוצה להשלים את המשפט.

משה גפני: הוא סגן יושב ראש הכנסת.

יצחק וקנין: בא נאמר שאנחנו מצלמים תמונת מצב.

יצחק וקנין: זה התקציב של העיריות שישנו היום ואין לך שום דבר מלבד עליית המדד, זה מה שאני נותן תוספת לרשויות.

יצחק וקנין: הן ידעו שכל שנה הם משלמים היום 75% פלוס עליית המדד.

יצחק וקנין: כל תוספת שנדרשת מעבר לזה באחוזים, אתה תהיה מוכן לתת אותה?

יצחק וקנין: אם יש הגדלה מסוימת שצריכים אותה?

יצחק וקנין: לדוגמה, אני צריך לעלות 10 מיליון שקלים.

יצחק וקנין: 75% זה משמעותי, זה 7.5 מיליון.

יצחק וקנין: 2.5 זה משרד הדתות והממשלה.

יצחק וקנין: אני שואל אותך: אתה תהיה מוכן לספוג את כל העלייה?

יצחק וקנין: הוא יש לו בראש רק עליית מדד, אין לו תוספת.

יצחק וקנין: כרגע, מה שקורה, אתה מטיל עליו תוספת.

יצחק וקנין: אשקלון, לדוגמה, או אותן ערים שצוינו פה, קיבלו "בוחטה" של כסף שהם צריך לתת.

יצחק וקנין: זאת עלייה משמעותית מבחינת הרשות.

יצחק וקנין: היא לא יכולה, היא כבר סיכמה תקציב לכל המחלקות שלה.

יצחק וקנין: אתה לא מוכן לזה.

יצחק וקנין: אתה רוצה להחזיק את המקל משני הקצוות.

שני מנדל לאופר: זה בדיוק הנושא.

שני מנדל לאופר: בסופו של דבר, מה שהצעת החוק גורמת זה שהיום הוצאה שרשות מקומית שמה לטובת שירותי דת, מחר בבוקר, עוד לפני שינוי, עוד לפני גידול, עוד לפני הגדלה נוספת של התקציב, היא מסיטה את המקורות שהיום היא שמה לטובת שירותי דת ומעבירה אותם לטובת דברים אחרים.

שני מנדל לאופר: זאת המשמעות.

שני מנדל לאופר: הצעת החוק אומרת שאנחנו מחילים את שינוי שיעורי השתתפות גם על התקציב הקיים, לא נוספת חדשה.

משה גפני: לא, לא נוגעים בקיים.

שני מנדל לאופר: נוגעים בקיים מבחינת זה שכיום תקציב המועצות הדתיות הוא 500 מיליון שקל.

משה גפני: לא נוגעים בו.

משה גפני: מה שסיכמתם עם עודד פלוס, אנחנו מכבדים.

משה גפני: אתה מדבר על 2020?

שני מנדל לאופר: גם ב-2020 לצורך העניין.

משה גפני: אני רוצה לחזור ולהבהיר.

משה גפני: לגבי 2018, היה סיכום עם עודד פלוס לגבי העניין הזה.

משה גפני: אני מכבד את זה, אני הולך לאשר את זה.

משה גפני: זה לא קשור לעניין בכלל.

משה גפני: שכנעתם אותי בפגישה שאתה לא יכול אחרי אישור תקציב לשנות – בסדר.

משה גפני: 2019 הוא חריג.

משה גפני: אנחנו מבקשים מכם שתהיו לארג'ים ותיתנו תוספת לתקציב שהוא כל-כך עלוב, כדי שנוכל להתחיל את המתווה של 2%, זה הכול.

משה גפני: שזה לא ייפול לא על הרשויות המקומיות ולא על משרד הדתות.

משה גפני: אתם תהיו אלה שעוזרים בעניין הזה כי זה סכום קטן.

משה גפני: המתווה באמת מתחיל ב-2019 אבל בפועל הוא מתחיל ב-2020.

משה גפני: ב-2020 מדובר על זה שמתחילים לשנות את ההשתתפות ועוזרים בזה לשלטון המקומי.

משה גפני: אתם יכולים להגיד לא.

משה גפני: בסדר, אני מכבד את האמירה שלכם.

משה גפני: אבל הנומרטור יעלה פה והרבה דברים יעלו פה.

משה גפני: אני לא בטוח שה-CRS לא קשור לנומרטור, אני הולך לבדוק.

משה גפני: אולי הוא קשור לנומרטור?

משה גפני: יש שם תקציבים.

משה גפני: אני יודע למה אתה אומר לא, שלא תהיה פה טעות.

משה גפני: אני יודע, כי זאת ההצעה הכי רכה שיכולה להיות, היא הכי הגיונית.

משה גפני: תגידו לא, בסדר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: השלטון המקומי, בבקשה.

שלמה דולברג: אדוני, קודם כל אני רוצה לברך אותך.

משה גפני: אני זקוק להרבה ברכות.

שלמה דולברג: אני רוצה לברך אותך, אדוני.

שלמה דולברג: הרבה שנים אנחנו מחכים שאחוזי ההשתתפות של הרשויות המקומיות בתקציב המועצות המקומיות יגיע לאחוזים הסבירים.

שלמה דולברג: ברווחה 25%, בחינוך יש 13%, יש 30%.

משה גפני: אני יודע.

שלמה דולברג: בשום מקום לא היה 75%.

משה גפני: על אף שאתה צודק, לא עברנו את ה-70%.

משה גפני: זאת אומרת, כדי לתת את המשחק כדי שיהיה אפשר לרשויות חזקות וחלשות.

שלמה דולברג: עדיין זה שיעור השתתפות גבוה.

שלמה דולברג: אני רוצה לברך אותך.

שלמה דולברג: זאת פעם ראשונה שמונח פה משהו בכיוון הזה והוא בהחלט כיוון חיובי.

משה גפני: תודה רבה.

שלמה דולברג: אבל צריך לקחת בחשבון שתי בעיות.

שלמה דולברג: קודם כל, המתווה הזה שמתחיל רק ב-2020 זה מאוחר מידי.

שלמה דולברג: יש לנו פה את 2018, יש את 2019.

שלמה דולברג: אנחנו עוד לא העברנו תקציב 2019 אבל העברנו תקציב 2018.

שלמה דולברג: יש פה בעיות ב-2018 ו-2019 שצריך לטפל בהן, עם כל הכבוד לאוצר שתכף אני אסביר לכם מה הוא עושה בכל הסיפור הזה.

שלמה דולברג: זאת אומרת, אכן צריך פה לעשות מאמץ שהמתווה יתחיל מוקדם יותר.

שלמה דולברג: אם צריך להביא 50 מיליון אז צריך לעשות את המאמץ הזה.

שלמה דולברג: זה דבר אחד.

שלמה דולברג: דבר שני.

שלמה דולברג: אני מבקש להסב תשומת לבכם.

שלמה דולברג: חשוב לתמוך ברשויות חלשות, חשוב מאוד.

שלמה דולברג: מי שצריך לתמוך ברשויות חלשות זאת המדינה.

שלמה דולברג: אין לצפות מתושב הרצליה או מתושב אשדוד שיתמוך ברשויות חלשות.

שלמה דולברג: עם כל הכבוד, אנחנו מייצגים גם את הרשויות החלשות, אבל המנגנון הזה שהאוצר מסכסך בינינו לבין עצמנו, זה מנגנון ידוע של לכו תריבו.

שלמה דולברג: אני סבור שזה לא נכון.

משה גפני: אני עברתי את התהליך הזה עם משרד האוצר פעמים רבות בלי קשר לשירותי הדת, שהם מסכסכים.

שלמה דולברג: זאת טקטיקה ידועה.

שלמה דולברג: הם עשו את זה גם בארנונה.

משה גפני: הרבה דברים בלמתי.

שלמה דולברג: הרבה דברים השתנו כאן.

שלמה דולברג: אגב, זה היה אותו דבר בארנונה של מפעלים בטחונים.

שלמה דולברג: בדיוק אותו דבר, לסכסך בין רשויות לבין עצמך.

משה גפני: לא לסכסך.

שלמה דולברג: זאת המדיניות.

שלמה דולברג: אני קורא לזה לסכסך ואתה יכול להגיד את זה רך יותר.

שלמה דולברג: אנחנו חושבים שהמתווה הוא נכון.

שלמה דולברג: צריך להתחיל אותו מוקדם יותר, גם אם צריך להתחיל אותו ב-2019 ולהביא 50 מיליון.

שלמה דולברג: המדינה צריכה לתמוך ברשויות החלשות ולא הרשויות החזקות.

עופר בן אליעזר: אני ראש המועצה של רמת ישי.

עופר בן אליעזר: גם אני מברך אותך, אדוני היושב ראש.

עופר בן אליעזר: אני חושב שהדיון הזה חשוב.

עופר בן אליעזר: יש לי בקשה אחת.

עופר בן אליעזר: שלמה דיבר על רשויות חלשות ורשויות חזקות.

עופר בן אליעזר: יש פה עיוות שנמשך כל הזמן, שרשויות במעמד סוציואקונומי גבוה הם לכאורה רשויות חזקות ולא כך הוא.

עופר בן אליעזר: גם באותה דיפרנציאציה שעושים אחרי זה, צריך לראות שמוצאים את הפתרון הנכון ולא לוקחים אוטומטית, כי זה קל לאוצר לקחת את הסוציואקונומי כמדד לחוזקה של הרשות ולפיו לעבוד.

עופר בן אליעזר: צריך לקדם את העניין הזה.

עופר בן אליעזר: אני לא אחזור על מה שדולברג אמר, שאנחנו תומכים בעניין הזה.

מירה סלומון: אני יועצת משפטית במרכז השלטון המקומי.

מירה סלומון: בהמשך לדברים שנאמרו על ידי המנכ"ל ובהמשך לדברים שנאמרו בוועדה.

מירה סלומון: בשנים 2020 עד 2025, בהנחה שהצעת החוק והמתווה באמת יקודמו, עדיין יש רשויות מקומיות שעד עכשיו שילמו קצת פחות ואמורות אולי לשלם יותר, אם המתווה הזה יחול ביחס לכל הרשויות המקומיות אותו דבר.

מירה סלומון: רשויות מקומיות ששילמו יותר ואמורות לשלם פחות, אם זה יחול אותו דבר.

מירה סלומון: היינו רוצים לבקש וזה ממשיך את הדברים שאמרה חברת הכנסת עזריה, שבשנים הללו, בכל זאת, חלוקת היחסיות בין הרשויות המקומיות עד להגעה ל-30% ביחס לכולן, תגיע לוועדה מבעוד מועד, בזמנים שיאפשרו לרשויות להיערך מבחינה תקציבית אבל תגיע.

מירה סלומון: למשל, בשנת 2021, הרשויות המקומיות אמורות להשתתף ב-50% והממשלה ב-50%, אבל כבר היום יש רשויות מקומיות שמשתתפות בשיעור של 25%.

מירה סלומון: היינו מבקשים שהדיפרנציאליות שעד היום קיימת תגיע בכל זאת לאישור של ועדת הכספים מבעוד מועד.

מירה סלומון: זאת אומרת, לא במהלך 90 הימים כמו שנהוג היום אלא מבעוד מועד וזה עד להשתתפות אחידה של 30% בשנת 2025 בערך.

משה גפני: את יודעת שלפי המצב עכשיו, אם אנחנו לא משנים את החוק, זה 60/40 לכולם.

עודד לוי: אבל זה לא יישאר כך.

משה גפני: מאיפה אתה יודע?

עודד לוי: אנחנו נעשה כל מאמץ.

משה גפני: אז מה אם תעשו כל מאמץ?

עודד לוי: נעשה.

מירה סלומון: אדוני צודק, אלא אם זה מגיע לוועדה.

משה גפני: יכולה הממשלה בכל שנה להפחית ב-5%.

משה גפני: אני מסכים איתך.

משה גפני: אני בעד זה שאלה שהן חלשות הממשלה תשתתף יותר.

משה גפני: אני מסכים לחלוטין.

משה גפני: אני כנראה לא הממשלה, אני סרח עודף של הממשלה.

משה גפני: אפילו על התכנית הקטנה הזאת, שאין לה שום משמעות, אומר האוצר שהוא מתנגד.

משה גפני: אני לא הממשלה.

משה גפני: אני אחסוך להם כסף בעוד כמה מקומות.

מירה סלומון: אנחנו נפעל גם מול הממשלה, זה ברור.

מירה סלומון: אנחנו מבקשים שזה יתווסף.

משה גפני: אני מסכים איתך.

משה גפני: אני רק יודע מה המשמעות של העניין, אם לא עכשיו אימתי?

משה גפני: זה צריך לעבור בגלל שאתם צריכים להיות איתי, לנשוך שפתיים ולהתקדם עם זה.

משה גפני: אני הייתי בטוח שהאוצר יבוא עם הסכמה.

משה גפני: אפילו על זה הוא לא מסכים?

משה גפני: אפילו הזה הוא מביא את המילה הזאת נומרטור, כאילו נולדתי אתמול.

משה גפני: אני רוצה תשובה לגבי ארבעת הרשויות.

עודד לוי: נראה לי שעם כל הכבוד, חברת הכנסת עזריה נתפסה לידי טעות.

עודד לוי: אנחנו מדברים על מצב שהיה ב-2014 בתקופת צוק איתן.

עודד לוי: אמרו שנחריג אותם ולא נעלה אותם מ-60% ל-75% ששם הם אמורות להיות.

עודד לוי: אלה רשויות חזקות שאמורות להיות ב-75%.

עודד לוי: תיקנו כבר את העניין הזה.

עודד לוי: אחרי מאבקים שהיו פה, ורביזיות, בסופו של דבר היתה הסכמה פה בוועדה שאין שום סיבה לתת מעמד מיוחד לבאר-שבע או לאילת על פני האחרים.

עודד לוי: היה בג"צ של נתניה וחדרה נגד הדבר.

עודד לוי: השינויים ב-2018 יכולים לנבוע משתי סיבות.

עודד לוי: סיבה אחת שהתקציב קצת גדל ולכן כשאני מחלק את העוגה אז כל אחד נותן איזה נתח מסוים וזה גדל לו.

עודד לוי: כנ"ל זה יהיה ב-2019, שם יש גידול הרבה יותר משמעותי.

עודד לוי: יש לפעמים שינויים מקומיים.

עודד לוי: יש פתאום מישהו שפרש לפנסיה ואז התקציב המועצה, בנוסף לפרמטרים הרגילים, נכנס גם האלמנט של הפנסיה כי אנחנו משפים אותם על הפנסיה ויש השתתפות.

עודד לוי: לכן, אני לא יודע למה בדיוק זה עלה במיליון שקל.

עודד לוי: האם זה עלה בגלל פנסיות?

עודד לוי: האם זה עלה בגלל הגידול הכללי?

משה גפני: אתה יכול לבדוק את זה?

עודד לוי: אפשר.

משה גפני: חשוב לבדוק.

משה גפני: היא חברת כנסת, היא מסיעתו של שר האוצר וחברה מכובדת בוועדת הכספים.

משה גפני: אם אפשר, לתת תשובה יותר מדויקת.

עודד לוי: אנחנו נבדוק.

משה גפני: אני קיבלתי את הביקורת אז.

משה גפני: אני גם את זה רוצה למנוע.

משה גפני: אני לא רוצה את הביקורות האלה שהן ביקורות צודקת.

משה גפני: זה העיקר תלוי באוצר.

אלי דלל: אני ממלא מקום ראש עיריית נתניה.

אלי דלל: אין ספק שיש פה עיוות גדול.

אלי דלל: קודם כל, אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה חבר הכנסת גפני, שמכיר את הנושא הזה היטב.

אלי דלל: הפעם הוא באמת רוצה לתקן את העיוות הזה אבל כמובן שאנחנו רוצים קצת יותר.

אלי דלל: המשפט שמתאר את מה שקיים היום זה בעל המאה הוא לא בעל הדעה.

אלי דלל: זה מה שקורה היום עם הרשויות.

אלי דלל: לגבי נתניה, בחמש שנים האחרונות או בקדנציה הנוכחית, כל שנה התקציב עלה בין חצי מיליון למיליון ואין לנו שליטה על זה.

אלי דלל: בשנת 2019 מדובר על 2 מיליון שקלים תוספת לתקציב שעיריית נתניה צריכה להוציא מכיסה.

אלי דלל: יש פה אבסורד.

אלי דלל: אני לא מבין מה ההבדל בין שירותי חינוך לשירותי רווחה לשירותי דת?

אלי דלל: להיפך, בשירותי הדת המדינה צריכה להשתתף כי זה מאוד חשוב.

אלי דלל: זה לא משהו שהוא בן חורג.

אלי דלל: האבסורד הזה, העיוות הזה, הוא פשוט לא הגיוני.

אלי דלל: למה?

אלי דלל: בגלל שזה דת?

אלי דלל: זה גדול מבינתנו.

אלי דלל: משהו פה לא בסדר.

אלי דלל: יש פה משהו במהות.

אלי דלל: גם כשהאוצר בא ואומר שיש שינוי כזה.

אלי דלל: אני פשוט לא מבין את הראש של האוצר.

אלי דלל: יש לכם שר אוצר חברתי מצוין, אבל אתם כפקידים – אני לא מבין מה הכלכליות?

אלי דלל: אנחנו גם רוצים להתייעל אז הולכים לאבסורד אחר.

אלי דלל: בואו ניקח את זה, נשים את זה באגף בעירייה.

אלי דלל: אני מבטיח לכם שזה יהיה הרבה פחות.

אלי דלל: לא רוצה שקל אחד מהאוצר.

אלי דלל: אבל אי-אפשר גם את זה וגם את זה ובסוף לתת לנו, נתניה, לשלם 75% על תקציב שאין לנו בו שליטה.

ערן פרידלר: אני מנהל אגף התקציבים וכלכלה בעיריית תל-אביב.

ערן פרידלר: אני מגיע מוועדת הפנים ואיכות הסביבה על חוק שחוקק בנושא של קייטנות.

ערן פרידלר: הסבסוד שאנחנו צריכים לתת על התעריפים שחוקקו בחוק הוא 6 מיליון שקלים.

ערן פרידלר: הגדלת התקציב פה של המועצות הדתיות ב-2019 תביא אותנו להגדלה של 4 מיליון שקלים.

ערן פרידלר: ממשיכים להעביר חוקים - - -

משה גפני: מה שאני מציע לא מגדיל.

ערן פרידלר: התקציב עולה.

ערן פרידלר: אתה מבקש להתחיל להוריד את זה מ-2020 ומעלה.

משה גפני: מה אתה רוצה שאני אעשה?

משה גפני: להגיד שאני רוצה להוריד את זה מ-2016?

משה גפני: האוצר דיבר קודם, אתה כנראה לא הקשבת.

ערן פרידלר: אני שמעתי.

משה גפני: אגב, זה נכון ששירותי הדת זה פחות מחצי אחוז מתקציבכם?

ערן פרידלר: 0.43%.

קריאה: מתקציב המדינה זה פחות מפרומיל.

משה גפני: בסדר, אין לי טענות.

משה גפני: רק שתדע שבהצעה אני לא מבקש להגדיל את התקציב.

ערן פרידלר: אני מחזק את ידיך.

ערן פרידלר: אני רק מבקש, כמו שאמר דולברג, שזה יהיה יותר מוקדם.

משה גפני: אתה רוצה שנתחלף?

משה גפני: אני אלך לעיריית תל-אביב ואתה תבוא לכנסת להתמודד עם האוצר.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: רבים לפני התמודדו עם האוצר וכבר לא רואים אותם פה.

חזי כהן: אני מנהל אגף בכיר תקצוב ותכנון במשרד לשירותי דת.

חזי כהן: אני רק אעיר הערה טכנית לגבי ההצעה שהצגתם.

חזי כהן: לגבי לוחות הזמנים, יש נתונים שלצורך בניית התקציב אנחנו צריכים לקבל אותם בסוף שנת הכספים.

חזי כהן: לכן אנחנו לא יכולים לעמוד במועד שקבעתם בהצעה לפני אישור תקציב הרשויות.

חזי כהן: אישור תקציב הרשויות מתבצע לפני תחילת שנת הכספים.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: אתה איש מקצוע, אי-אפשר לדבר בסיסמאות.

משה גפני: אנחנו מציעים מתווה שמתחיל במידה מועטה ב-2019 ואני צריך את העזרה של האוצר.

משה גפני: למעשה, בפועל, זה קורה ב-2020.

משה גפני: אנחנו קובעים היום עד 2025.

משה גפני: אנחנו לא קובעים את זה לפני התקציב של הרשויות המקומיות, אנחנו קובעים עכשיו.

משה גפני: תסביר מה אתה אומר.

שגית אפיק: זה מתייחס ל-5%?

חזי כהן: לא.

חזי כהן: אפשר את המצגת שלך?

חזי כהן: קבעתם שם באיזה סעיף שאנחנו נעביר את סכומי ההשתתפות של כל רשות ורשות לפני שהם מאשרים תקציב העירייה.

משה גפני: זה היה ברעיון הפילוסופי.

משה גפני: בדבר הטכני, עכשיו אנחנו קובעים מה יהיה ב-2025.

משה גפני: אתם לא צריכים להעביר להם קודם או אחר כך.

משה גפני: השלטון המקומי ידע מה אחוזים שעומדים לרשותו ב-2022, ב-2020.

חזי כהן: אתה מדבר בכולל או בפרטני?

משה גפני: גם בפרטני.

חזי כהן: בפרטני זה בלתי אפשרי.

משה גפני: לא הבנתי.

חזי כהן: התקציב הפרטני לכל מועצה ומועצה נקבע על-פי אמות מידה שקבעה החלטת ממשלה.

חזי כהן: דרך אגב, הוא יישום של פסיקת בג"צ בנושא.

חזי כהן: בשביל לקבוע מתוך סך התקציב הכולל את כל השתתפות של כל רשות ורשות, אנחנו צריכים להתייחס להמון פרמטרים.

חזי כהן: למשל, כמות התלמידים שלומדים במסגרות חינוך דתיות של כל רשות ורשות.

חזי כהן: למשל, מספר התושבים.

חזי כהן: זה דברים שאני חייב להגיע לסוף שנת הכספים - - -

קריאה: למה?

חזי כהן: כי זה הפרמטרים שקובעת החלטת הממשלה.

שגית אפיק: מה זה פרמטרים?

שגית אפיק: אתה מדבר על אמות המידה השוויוניות לחלוקה?

חזי כהן: לא.

שגית אפיק: אז על מה אתה מדבר?

חזי כהן: אני מדבר על החלטת הממשלה שקובעת איך אני מחלק מהסך ההשתתפות הכוללת את התקציב לכל רשות ורשות.

יצחק וקנין: האם הפרמטרים האלה משתנים בצורה דרסטית עד כדי שכך שאתה לא יכול להתכונן?

חזי כהן: אני אסביר.

חזי כהן: אמר פה כרגע המנכ"ל המשרד לשירותי דת שמספיק שעובד אחד יצא לפנסיה - - -

משה גפני: תיקח אותי בתור עוזר שלך לכמה ימים.

משה גפני: החוק עבר.

משה גפני: החוק מדבר מה אמות המידה על כל השנים שמדובר.

משה גפני: אתה התקציבן ואתה יושב על תל-אביב.

משה גפני: אתה אומר שלפי אמות המידה האלה, התקציב שלהם לחמש השנים הבאות הוא 20 מיליון שקלים.

משה גפני: זה התקציב שלהם.

משה גפני: אתה אומר לעיריית תל-אביב שזה התקציב אבל שידעו שיכולים להיות שינויים.

משה גפני: השינוי יכול להיות כתוצאה ממה שאמר המנכ"ל, שמישהו יצא לפנסיה.

משה גפני: אני לא נכנס לפרטים.

משה גפני: אתה מודיע לרשויות המקומיות שיכול להיות שינוי מכל מיני סיבות.

משה גפני: אבל התקציב הכללי הוא התקציב.

משה גפני: זה לא שהם מגששים באפלה.

משה גפני: הם יודעים שזאת תמונת המצב.

משה גפני: אם יש מישהו חרוץ בעיריית תל-אביב וכנראה יש, אז הוא מתקשר ליושב ראש המועצה הדתית ואומר לו: קיבלתי מכתב ממשרד הדתות וזה התקציב שלי, אבל הם מתנים את זה גם בא', ב', ג' כי יש שינויים.

משה גפני: הוא יגיד לך אם יש שינויים.

עודד לוי: דרך אגב, ב-2019 זה מה שאנחנו הולכים לעשות.

עודד לוי: בגלל שיש גידול בתקציב אנחנו לא רוצים להפתיע אותם.

משה גפני: אבל אם יש את החוק אתה אומר להם לטווח ארוך.

משה גפני: הם יודעים בדיוק מה יהיה.

משה גפני: זה כמו בשירותי חינוך.

משה גפני: הם יודעים שיש שינויים כי לפעמים יש נושאים שמעלים אותם באותה רשות מקומית או מורידים אותם, אבל המסגרת ברורה.

משה גפני: אני מקבל את ההערה הזאת אבל אפשר לעבוד על פיה הרבה יותר טוב ממה שהיום.

חזי כהן: אני מבין שהיושב ראש הוא שבעצם צריך להגדיר את אומדן מסגרת התקציב והתקציב הפרטני בפועל - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: לכתוב שזה תלוי בשינויים.

משה גפני: אם תבקש ממנו לפרט את השינויים אז הוא יכול לבדוק אם המועצה הדתית האם השינויים האלה עומדים על הפרק או לא.

משה גפני: לפי דעתי, מי שאחראי על התקציב יכול לדעת בדיוק מה התקציב שלו.

ששי דקל: אני ממשרד הפנים.

ששי דקל: רציתי לברר איזו נקודה.

ששי דקל: אם אני מבין נכון, החל משנת 2019 לא תהיה אפשרות לתת לרשויות מקומיות שיעור השתתפות מיוחד.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני מקווה שהאוצר יסכים כדי להתחיל את המתווה הזה.

משה גפני: הסכום לא גדול.

ששי דקל: בין הרשויות המקומיות לא תהיה אפשרות לעשות דיפרנציאליות.

משה גפני: יהיה אפשר.

שגית אפיק: יהיה, של 5%.

עודד לוי: בתחילת הדרך זה יהיה הרבה יותר כי כשהפערים גדולים, ברגע שתגיעי ל-70/30 זה 5%.

עודד לוי: עדיין אתה רוצה לתת שהחלשות קטנות ישלמו פחות.

מירה סלומון: זה מה שביקשתי, שבהוראת המעבר - - -

שגית אפיק: את מבקשת משהו אחר.

שגית אפיק: את מבקשת שזה ימשיך באמות המידה המיוחדות ויגיע לוועדת הכספים.

מירה סלומון: לטובת המעבר, נכון.

שגית אפיק: צריך לחשוב על זה.

משה גפני: אני לא יודע לענות אבל לכאורה אתה צודק אבל זה יכול לשבש את המתווה.

משה גפני: נדבר על זה, אנחנו בתחילת הדרך.

קריאה: המשמעות המעשית של זה יכולה להיות שרשויות מסוימות יקפצו משיעור השתתפות של 25% לשיעור השתתפות של 50%, שזה לדעתי מאוד משמעותי.

משה גפני: אני רוצה שתדע.

משה גפני: נכון לעכשיו כולם משלמים – עדיין לא, כי אני ביקשתי עוד לא להחיל את זה ונראה אם נגיע להסכמה.

משה גפני: לפי מה שעונה לי משרד האוצר, כנראה שזה מה שיהיה.

משה גפני: לפי המצב של היום, מדובר על 60/40.

משה גפני: יש כאלה שקופצים מ-25% ל-60%.

משה גפני: זה החוק ואתם במשרד הפנים צריכים להיערך לחוק.

משה גפני: זאת תמונת המצב.

משה גפני: עדיין לא, בגלל שאני עוד אנהל פה ושם דיבורים עם משרד האוצר.

משה גפני: יכול להיות שאני גם אפנה לשר.

קריאה: החוק במצב הקיים מאפשר.

משה גפני: החוק במצב הקיים לא מאפשר כלום.

קריאה: הוא מאפשר שינוי של שיעור ההשתתפות.

משה גפני: איפה?

קריאה: אמות המידה.

משה גפני: אבל אמות המידה לא אושרו פה.

משה גפני: עכשיו צריך חוק בשביל זה.

משה גפני: בואו לא נדבר תיאורטית.

משה גפני: יש פה אנשים שמדברים תיאורטית.

משה גפני: כרגע המצב הוא על-פי החוק ששיעור ההשתתפות הוא 60/40.

משה גפני: יש אפשרות לשנות את כללי ההשתתפות.

משה גפני: עברנו את המועד, חלפו ה-90 יום.

משה גפני: בכדי לתקן את זה עכשיו אנחנו צריכים לתקן את החוק.

משה גפני: זה חלק מהעניין שעליו אני מדבר עכשיו.

משה גפני: אמרתי שאני מסכים.

משה גפני: אבל כרגע זה לא המצב.

משה גפני: אם האוצר אומר שהוא לא מסכים, אז זה מה שיהיה, זה יהיה 60/40.

משה גפני: אני לא הולך לשחק עם משרד האוצר.

משה גפני: אין חוק אז אין חוק, אז 60/40.

משה גפני: אני אגיד ששר האוצר אשם בזה.

משה גפני: זה לא יכול להיות שמשחקים לכל הכיוונים.

משה גפני: זאת תכנית שאין לה כמעט משמעות תקציבית.

משה גפני: יש לה משמעות תקציבית קצת ב-2019, ממש תרומה ואחרי זה באישור תקציב.

משה גפני: אני מתחייב שאם אני כאן, בעזרת השם ובלי נדר, לא יהיה תקציב אם זה יהיה תקציב שירותי הדת.

משה גפני: זה ברור לחלוטין.

משה גפני: אין לי אינטרס פוליטי בשירותי הדת.

משה גפני: זה לא שחצי מאנשי המועצות הדתיות הם אנשים שלי.

משה גפני: כל העניין הזה איננו רלוונטי.

משה גפני: אם המצב יהיה שמשרד האוצר יישב על הטריבונה והוא יגיד שזה טוב המצב הנוכחי והשלטון המקומי ייתן 60 – בסדר, אם זאת תהיה התשובה, הם ישבו על הטריבונה ואני בטריבונה הנגדית.

משה גפני: אז הם יבואו עם כל מיני ניירות ושיחפשו אותי למעלה שם.

משה גפני: זאת הכרזת מלחמה של משרד האוצר על תכנית סבירה, שקטה, לא מתלהמות, נורמלית.

משה גפני: להגיד על זה לא?

משה גפני: הרי הייתי צריך להתחיל את זה מהיום, זאת חקיקה.

משה גפני: ישבו איתי, הסבירו לי, קיבלתי.

משה גפני: ביקשתי מהיועצת המשפטית שתכין תכנית לפי זה שלא תהיה פגיעה ושלא יזכירו את המילה המפלצתית הזאת, הנומרטור, שאני עשיתי אותה.

משה גפני: לא הולך יותר לעשות טעויות, לא הולך, מספיק.

משה גפני: עשיתי כמה טעויות וביום כיפור אני אבקש סליחה על זה.

משה גפני: אחד מהם זה הנומרטור.

משה גפני: בסדר, אבל זה לא נוגע בכלל לעניין.

משה גפני: אם האוצר מתעקש על המצב הזה שבו לא מקבלים את התכנית הזאת ואי-אפשר לעשות אותה, אתם הולכים לשלם 60/40, שלא תהיה טעות.

משה גפני: כדי לשנות את ה-60/40 – אני בעד לשנות, אני מסכים לחלוטין עם העמדה שלכם.

משה גפני: צריך לתקן את החוק ולקבוע בחוק שאפשר לעשות את אמות המידה האלה ב-2018, אולי גם ב-2019.

משה גפני: נדבר עם המנכ"ל.

משה גפני: אבל אם לא, לא יהיה כלום.

משה גפני: אנחנו הולכים לאדמה חרוכה.

משה גפני: שום דבר לא יהיה פה.

משה גפני: רק דבר אחד תוכלו לעשות, להדיח אותי.

משה גפני: זאת החלטה טובה וזהו.

יצחק וקנין: את מי יביאו, את משה גפני במקומך?

משה גפני: רב יצחק, על זה הם אומרים לא? מה יש בתכנית, מה?

יצחק וקנין: אני הייתי קופץ עליה.

משה גפני: כן, מה השאלה?

משה גפני: הייתי קופץ על זה בשתי ידיים.

משה גפני: הרי הם גם הבטיחו פה בוועדה.

צביה סעדון: אני מנהלת החשבות בעיריית באר-שבע.

צביה סעדון: אני מברכת על המתווה.

צביה סעדון: אני שנים בדיונים בנושא הזה וכל שנה זה עולה וסוף סוף באמת משהו תכליתי שהולך לקרות.

צביה סעדון: אני רק שואלת לגבי 2019, תקופת הביניים לפני תחילת המבנה, ההפחתה של 2%.

צביה סעדון: האם המשמעות שזאת הפחתה של 2% מה-60% של הרשות וזה מוריד אותה ל-58%?

משה גפני: כן.

משה גפני: אם אנחנו אנשים נורמליים ואנחנו לא, אז המתווה הוא פשוט.

משה גפני: ב-2018 אלה הכללים, צריך להתמודד איתם.

משה גפני: אני לא יכול לעשות נגד זה שום דבר.

משה גפני: הם השתיקו אותי בצדק.

משה גפני: עכשיו הם מדברים בלי היגיון, אבל כשהם דיברו על זה, הם דיברו בהיגיון.

משה גפני: אמרתי שבסדר, אז בואו נעשה את זה מאוחר יותר.

משה גפני: הרי אי-אפשר לחכות עכשיו ולהגיד שנתחיל ב-2020.

משה גפני: אנחנו מתחילים ב-2019 והאוצר צריך לתת מעט כסף לעניין הזה, בכדי שיופחת החלק שלכם ואז אנחנו הולכים למתווה ההוא, שתהיה סמכות למנכ"ל משרד הדתות, יחד עם האוצר והפנים, להעלות או להוריד, על-פי קריטריונים שיצטרכו לקבוע אותם מראש.

משה גפני: התכנית היא תכנית מתונה.

משה גפני: נכון, אתם ברשויות המקומיות תצטרכו לתת כסף אבל ככל שנוקפות השנים, תצטרכו לתת פחות.

משה גפני: המדינה תצטרך לתת יותר כמו בשירותי חינוך ורווחה, עד שנגיע לשנת 2025.

משה גפני: זאת תמונת המצב.

משה גפני: אני לא אומר שהטוב כבר מגיע היום, הוא לא מגיע היום.

משה גפני: אני לא יכול לעשות את זה.

משה גפני: גם את הטוב הנורמלי במדורג, את רואה מה שקורה.

משה גפני: אם אנחנו נהיה אנשים נורמליים, אז זאת תמונת המצב.

מירה סלומון: אדוני, אני רק מבקשת לחדד.

משה גפני: רק אל תחזרי בך מהברכות.

מירה סלומון: לא.

מירה סלומון: בירכנו, מברכים ונברך.

משה גפני: צחקתי.

מירה סלומון: 2019 אני כן מבקשת לחדד את הסוגיה.

מירה סלומון: הכנסת אישרה את התקציב שהניחה הממשלה לשנת 2019.

מירה סלומון: בתוך התקציב הזה גידול של 40 מיליון שקלים, חלקה של המדינה במועצות הדתיות.

מירה סלומון: כתוצאה מכך, הרשויות המקומיות בשנת 2019 יידרשו להוסיף 60 מיליון, פחות 2%.

מירה סלומון: כלומר, שנת 2019 לא צפויה להיות הפחתה מספרית עבור הרשויות המקומיות אלא ההיפך הוא הנכון, יהיה גידול מספרי והפחתה בשיעורי ההשתתפות.

מירה סלומון: זה בעצם מה שנאמר פה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: יש תהליך, התהליך ברור.

משה גפני: האוצר צריך לתת תשובה האם התשובה משתנית.

משה גפני: אם היא לא משתנית, אז הכול הולך להיות פה משונה, הכול.

שני מנדל לאופר: אני רק רוצה להבהיר שכמובן אין מטרה להכרזת מלחמה על הוועדה.

משה גפני: זאת הכרזת מלחמה על הוועדה, הכרזת מלחמה.

משה גפני: אם אני לא יכול להציע הצעה כזאת – אני יושב איתכם ואני רואה על הפנים שלכם שאתם בעד.

משה גפני: אם אני לא יכול להציע כזאת, אז אני לא יכול להציע כלום.

משה גפני: מה אני כן יכול להציע?

משה גפני: איזה דבר אני יכול להביא לפה?

משה גפני: מה התפקיד שלי, מריונטה של אגף התקציבים?

משה גפני: זאת הכרזת מלחמה.

משה גפני: אתם תראו את זה על כל דבר שיבוא לפה.

משה גפני: מה הצעתי?

משה גפני: הרי אתם התחייבתם שזה יהיה כבר לפני שמונה שנים.

משה גפני: התחייבתם שזה יהיה כמו שירותי חינוך ורווחה ולא עמדתם בדיבורכם.

משה גפני: אני מציע הצעה אחרי שבישיבה איתי אמרתי שאי-אפשר לעשות את זה ב-2018 כי יש תקציב מאושר.

משה גפני: קיבלתי ושכנעתם אותי.

משה גפני: אמרתי שב-2019 אמרתי שתיתנו תרומה כדי שנתחיל את זה.

משה גפני: גם אז השלטון המקומי סובל.

עופר בן אליעזר: מה זה סובל?

עופר בן אליעזר: אנחנו הולכים לשלם יותר בשנים הקרובות.

עופר בן אליעזר: עושים משהו לטובתנו ואנחנו נשלם יותר.

עופר בן אליעזר: בעוד שנתיים שלוש יכולים להפסיק את זה כי יהיה איזה משבר.

עופר בן אליעזר: אז גם שילמנו יותר וגם נמשיך לשלם יותר.

עופר בן אליעזר: אתה לא תהיה פה לנצח.

עופר בן אליעזר: כל זמן שתהיה פה תשמור עלינו.

משה גפני: אם יהיה חוק זה אחרת.

משה גפני: למה אני צריך להתווכח איתך כשיושב פה נציג האוצר ואומר שהוא לא מסכים?

משה גפני: למה אני צריך להתווכח איתך בכלל?

משה גפני: אתה צודק, השלטון המקומי צריך לשלם יותר.

משה גפני: אם אני לא אגע יותר בעניין הזה, כולם יצטרכו לשלם 60%.

משה גפני: אני לא הולך לעשות שום דבר, אני אגיד שזה משרד האוצר.

משה גפני: עודד פלוס, המחותן הראשי, מנכ"ל משרד הדתות.

עודד פלוס: אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה.

עודד פלוס: נקודת המוצא שלי היא אחת ויחידה, שתקציב שירותי הדת יהיה המקסימום שאפשר להביא.

עודד פלוס: זאת המשימה שלי, כי אני מכיר את הצרכים.

עודד פלוס: להבדיל מחלק מהיושבים פה, אני ממש יודע ברמת הבורג – להבדיל ממה שאמרה חברת הכנסת עזריה, אנחנו יושבים על המועצות הדתיות.

עודד פלוס: מידת הפיקוח שאנחנו מפקחים עליהן אין לה אח ורע באף משרד ממשלתי.

עודד פלוס: אנחנו כן מפקחים עליהם ולכן אין השתוללות של כסף.

עודד פלוס: המטרה, מבחינתי, זה למקסם את שירותי הדת.

עודד פלוס: מבחינתי, מאוד חשוב לי מה המקור.

עודד פלוס: ברגע שהמקור הוא ממני ולא מהרשות, זה מקטין את החובה שלי לפעמים לבצע קיזוזים.

עודד פלוס: ברגע שרשות מקומית לא מעבירה את הכול, אני צריך לבצע קיזוזים דרך משרד הפנים.

עודד פלוס: ברגע ששיעור ההשתתפות הוא נמוך אז אני מניח שאני לא אגיע לזה.

עודד פלוס: יותר מזה.

עודד פלוס: לפי החוק הרשויות המקומיות יכולות לתת מעבר לתקציב.

עודד פלוס: החוק מאפשר את זה.

משה גפני: אמרתי לך בישיבה הקודמת שבשביל זה אתה צריך לשבת עם השלטון המקומי.

עודד פלוס: זה ברמה פרטנית עם כל יישוב.

משה גפני: לא רק ברמה פרטנית, צריך לשנות אסטרטגיה, צריך לשבת איתם.

עודד פלוס: אמרו לי שעיריית תל-אביב אמרה שברגע שהם עלו ל-75% אז זה מה שהם מעבירים ותו לא.

עודד פלוס: בהחלט יכול להיות שתהיה פתיחות, ברגע ששיעור ההשתתפות ירד, להוסיף יותר.

עודד פלוס: אני כמובן חייב להזהיר מפני ה-60/40.

עודד פלוס: אם אנחנו לא מאשרים איזה מתווה, או מאשרים את אמות המידה כמו שהם, או שהולכים לתהליך הזה שאדוני מציע, זה מבחינתי סיפור.

עודד פלוס: אני כבר יודע שיש רשויות שאותתו שהן רוצות להעביר לפי 60%.

עודד פלוס: זה אומר שבתל אביב, למשל, יהיה פחות 4 מיליון שקל בתקציב.

עודד פלוס: זה משמעותי מאוד.

עודד פלוס: תקציב של 25 מיליון פחות 4 מיליון כאשר רוב התקציב הולך לשכר, אז ברור לנו לאן זה מוביל.

עודד פלוס: אני רק מקווה שהתוספת הזאת שיתנו, בהנחה שהאוצר יסכים, לא תהיה על חשבון הגדלה לאורך הדרך.

עודד פלוס: שלא יגידו נתנו את ה-30 מיליון וזהו.

עודד פלוס: הצרכים כל הזמן עולים ולכן אני צריך את זה.

עודד פלוס: דבר אחרון שאני חושש ממנו זה סוגיית הפלטים.

עודד פלוס: אחרי שאני מסכם סיכום תקציבי בא דיון בממשלה ופתאום עושים פלט של 3%, דהיינו, יש לי פחות.

משה גפני: זה בכל המשרדים.

עודד פלוס: ברגע ששיעור ההשתתפות שלי עולה ויש פלט על תקציב מועצות דתיות, המשמעות היא הרבה יותר גדולה.

עודד פלוס: זאת אומרת, אם עשו פלט של 3%, ברגע ששיעור ההשתתפות שלי עולה, זה דרמטי בשבילי.

עודד פלוס: אני אעקוב.

עודד פלוס: היו"ר אמר שזאת הצעה טכנית.

עודד פלוס: זאת הצעה אידיאולוגית ולא טכנית, כי אדוני מדבר על המקום של שירותי הדת בתפיסה של המדינה.

משה גפני: אבל אין בזה חלקים אידיאולוגיים של מה שדובר קודם, שצריך לעשות את המועצות הדתיות במעמד חוקי שונה.

משה גפני: אני לא נוגע בכל הדברים האלה, על אף שאני מסכים שיום יגיע ויצטרכו לעשות את הדיון הזה כי התוצאה היא נוראה.

משה גפני: שירותי הדת נמצאים בתחתית המדרג.

משה גפני: עובד רשות מקומית מקבל הרבה יותר מאשר עובד המועצה הדתית.

משה גפני: הרב שאתה הולך למנות בשדרות, נדמה לי, יקבל משרה של 20%.

משה גפני: הסגן שם מקבל 100%.

משה גפני: זה אידיאולוגי, זה כבר לא בחלק הזה.

משה גפני: אני לא מדבר על זה.

משה גפני: גם דיברתי איתך על הנושא של משגיחי כשרות.

משה גפני: משכורות עלובות, אין דבר כזה בעובדי מדינה.

עודד פלוס: על-מנת שאנחנו נוכל לעלות אנחנו נצטרך תוספת תקציב.

משה גפני: זה דיון אחר שצריך להתקיים.

משה גפני: מי שיהיה פה ב-2020 אסור יהיה לוט לאשר תקציב מדינה עם תקציב כזה של שירותי דת.

עודד פלוס: ואסור שאותו שינוי באחוזים זה יהיה התרומה של האוצר לשירותי הדת כי זה לא תרומה לשירותי הדת.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: חשבתי שאתה הולך להגיד עלי, שאני לא אחשוב שזאת התרומה שלי לשירותי הדת וזהו.

משה גפני: האוצר ודאי שלא, האוצר הוא בעד שירותי דת של עמים אחרים.

קריאה: צריך לקחת בחשבון שהתוספת של 40 מיליון שמפילה עוד 60 מיליון - - -

משה גפני: אני לא יכול להתערב.

עופר בן אליעזר: אל תתערב.

עופר בן אליעזר: יושב פה המנכ"ל וחשוב שהוא ישמע.

עופר בן אליעזר: המשמעות תהיה לרדוף אחרי 60 מיליון ברשויות המקומיות.

עופר בן אליעזר: גם אם אתה חושב שאתה תוכל לגייס אותם כל-כך מהר, זה לא כל-כך יקרה.

עודד פלוס: יש לך עכשיו כביש חדש, ואני יכול להגיע אליך יותר מהר.

עופר בן אליעזר: אני אשמח שתגיע אבל אתה יודע שאני לא הבעיה.

משה גפני: אדוני ראש המועצה, זה לא נושא הדיון.

משה גפני: זה הוחלט בעת אישור התקציב.

משה גפני: תמונת המצב היא ברורה.

משה גפני: אני מבקש להביא את הצעת החוק שהונחה על שולחן הכנסת לוועדת שרים לחקיקה, עברו 45 ימים.

משה גפני: אני אבקש מהעוזר שלי יביא את זה.

משה גפני: אני אעשה כל מאמץ שזה יהיה ביום ראשון.

משה גפני: אני מאוד מבקש שלא תתנגדו להצעת החוק הזאת.

משה גפני: לפחות לפתוח דיאלוג.

משה גפני: זה גם כן מקרה שבו תאפשרו להעביר את זה טרומית.

משה גפני: אם זה לא יעבור, לא תהיה לנו מסגרת לשנות את ה-60/40 עם הכללים.

משה גפני: אני צריך אישור חוקי לנושא של הכללים.

משה גפני: אני אבקש שתיתנו להעביר את זה.

משה גפני: לא תיתנו להעביר את זה, אז זה לא יעבור.

משה גפני: כמו עם הנושא הזה של העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: אתם מרוצים מזה שגיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: בסדר גמור, תשלמו כסף לקרנות הפנסיה.

משה גפני: אני, אגב, לא מתכוון לשתוק בגללן ששיקרתם אותי שלוש פעמים.

משה גפני: אמרתם שזה יבוא לוועדת שרים וזה לא בא.

משה גפני: ביום ראשון האחרון התקשר אלי נדב ואמר לי שהוא הולך לדאוג שזה יעבור.

משה גפני: פתאום הוא מסמס לי אבל זה לא על סדר-היום.

משה גפני: אני לא אחזור על מה שאמרתי קודם.

משה גפני: אני לא יושב פה, בכנסת ובוועדת הכספים, בשביל להיות חותמת גומי שלכם, תשכחו מהעניין הזה.

משה גפני: עכשיו אני הולך להיות חותמת אש.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.