ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1046, 2018-05-21 12:50

משה גפני: אני פותח את הישיבה.

משה גפני: אני עובר לסעיף האחרון בסדר-היום: יישום סעיפים 94 עד 97 בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה וכו') (תיקון פקודת מס הכנסה) - מעקב אחר חלוקה כפויה של דיבידנדים.

משה גפני: אני מבקש לומר שבחוק ההסדרים קיבלנו החלטה של חלוקה כפויה של דיבידנדים.

משה גפני: קיימנו על זה דיון כאן, הייתה צעקה גדולה נגד העניין הזה.

משה גפני: רולנד, אמרת שתוציא חוזר, שהחוזר הזה ישביע את רצון כל הארגונים ותהיה הגבלה של העניין, זה לא יהיה יישום כפוי כזה.

משה גפני: התברר שהבעיה לא נפתרה, ולכן אני מקיים את דיון המעקב הזה.

משה גפני: אם אתם יכולים להגיד לנו איפה זה עומד.

משה גפני: מישהו רוצה להתייחס לעניין?

משה גפני: מר פרידמן, בבקשה.

משה גפני: אתה רוצה קודם לשמוע אותו?

משה גפני: הנה, בסדר.

משה גפני: איפה כל הארגונים?

צבי פרידמן: אנחנו פה.

ירון מהולל: אנחנו הארגונים.

צבי פרידמן: אנחנו מייצגים אותם.

רולנד עם שלם: הארגונים לא באו.

צבי פרידמן: הארגונים כן הגיעו, הנציגים שלהם הגיעו.

צבי פרידמן: איפה כל רשות המיסים, 5,000 אנשים?

משה גפני: הבנו את התשובה, בסדר.

משה גפני: בבקשה.

רולנד עם שלם: שלום, אדוני היושב-ראש, שבוע טוב.

רולנד עם שלם: הטענה העיקרית שעלתה בדיון הקודם לגבי היישום שלנו של סעיף 77 לחוק, שתוקן במסגרת חוק ההסדרים, הייתה על מי נפעיל את הוראות החוק – האם נבוא לכל חברה, לכל עסק, והמנהל יורה לעסק שרוצה להתקיים להורות על חלוקת דיבידנד?

רולנד עם שלם: מה שאמרנו בדיון האחרון, הסברנו שטיוטת החוזר שפורסמה כבר להערות תבוא ותגיד מהם הקריטריונים שעל בסיסם אנחנו נחייב, המנהל יחייב חברה לחלק דיבידנד.

רולנד עם שלם: אחד מהקריטריונים הוא שלחברה אין פעילות עסקית ממשית.

רולנד עם שלם: כלומר, על מי אנחנו מדברים?

רולנד עם שלם: על איזה מקרים המנהל כן ירצה להורות?

רולנד עם שלם: על מצב בו חברה בעבר הרוויחה כסף, הרבה כסף, אין לה יותר פעילות עסקית, היא יושבת על המזומנים.

מיקי לוי: כמה זמן?

רולנד עם שלם: רגע.

רולנד עם שלם: היא יושבת על המזומנים, ובמקרה הטוב שילמה מס חברות בלבד, והכסף כבר לא משמש את הפעילות העסקית.

רולנד עם שלם: היות שחלפו חמש שנים ממועד הרווח, זה אחד מהתנאים בסעיף, ולא ביצעת את ההשקעה ולא חילקת אותו, יבוא המנהל ויורה – בכפוף לכך שלא הייתה חלוקה של לפחות 50% מהרווחים כדיבידנד; בכפוף לכך שסכום הרווחים עולה על 5 מיליון שקלים.

רולנד עם שלם: כלומר, לא נבוא לעסק קטן, במירכאות, לשעבר; בכפוף לכך שהוועדה הציבורית המייעצת, שהוקמה בעקבות הוראות הסעיף, המליצה למנהל להפעיל את הסעיף.

רולנד עם שלם: לאחר שנעבור את כל המבחנים האלה יורה המנהל לחלק, אחד.

רולנד עם שלם: שתיים, במסגרת חוק ההסדרים ניתנה אותה הוראת שעה על דיבידנד מוטב שלא עשתה הבחנה ממתי הרווחים.

רולנד עם שלם: כל מי שיש לו רווחים עד דצמבר 2016 במצטבר ניתנה לו הזדמנות לחלק דיבידנד בהנחה, במירכאות, בשיעור מס מופחת של 25%, במקום 30% פלוס מס יסף.

רולנד עם שלם: ואגב, במסגרת אותה הוראת שעה, כפי שהוועדה יודעת, רוב עם ישראל, רוב המשק ניצל אותה, ולכן רוב מוחץ של החברות חילקו דיבידנדים במסגרת אותה הוראת שעה.

עודד פורר: כמה?

משה גפני: רגע.

רולנד עם שלם: כך שהקבוצה הפוטנציאלית שעל בסיסה המנהל יכול להורות לחלק דיבידנד התגמדה מאוד.

רולנד עם שלם: נותרנו אולי עם קבוצה מאוד קטנה של חברות שיושבת על רווחים, אין לה פעילות עסקית, ולא ניצלה את הוראת השעה.

רולנד עם שלם: זה קודם כול מבחינת המצב כרגע.

עודד פורר: השאלה, הוראת השעה חלה לגבי כל החברות?

רולנד עם שלם: כל המשק.

עודד פורר: בלי קשר – מי שחילק דיבידנד באותו זמן, חילק דיבידנד.

רולנד עם שלם: נכון.

עודד פורר: גם אם הוא היה כל הזמן מחלק דיבידנדים.

רולנד עם שלם: נכון.

עודד פורר: אז אתה לא יודע להגיד כמה כסף נכנס רק בעקבות ההוראה הזו, שלא היה נכנס אחרת.

עודד פורר: אתה יכול להעריך?

רולנד עם שלם: אנחנו לא יכולים להגיד מי לא היה מחלק, אי-אפשר לדעת.

רולנד עם שלם: אנחנו יודעים כמה חולק.

רולנד עם שלם: אנחנו יכולים להגיד שבבדיקה - - -

עודד פורר: כמה חולק שנה קודם.

משה גפני: אבל למה אמרת לי שאתה תוציא חוזר שכולם יהיו מרוצים?

רולנד עם שלם: אגב, אני מרוצה מהחוזר שהוצאנו.

עודד פורר: ברשות המיסים כולם מרוצים.

רולנד עם שלם: אני חושב שהארגונים שלא נמצאים פה היום הם מרוצים.

רולנד עם שלם: יש להם הערות - - - הישיבה.

צבי פרידמן: סליחה, סליחה, הארגונים כן נמצאים פה.

רולנד עם שלם: אבל אני מדבר.

ירון מהולל: הוא אמר מי שלא נמצא.

שגית אפיק: הוא מדבר על הלשכות, אבל גם להם יש מסמך של שישה עמודים עם הרבה הערות.

צבי פרידמן: הלשכות זה משהו אחר.

רולנד עם שלם: אני תכף מתייחס.

ירון מהולל: הנושא המרכזי לא טופל בכלל.

שגית אפיק: הבוקר הם אמרו לי שלדעתם צריך לכתוב את החוזר מחדש, אז אני לא יודעת איך הם מרוצים ממנו.

רולנד עם שלם: קל לי לדבר על מי שלא נמצא כי הוא לא יכול להגיב, אז אני יכול לדבר חופשי.

רולנד עם שלם: אז מי שלא נמצא יש לו הערות על טיוטת החוזר.

רולנד עם שלם: כמו בכל חוזר מקצועי שאנחנו מפרסמים, אנחנו מפרסמים אותו כטיוטה כדי לקבל הערות.

רולנד עם שלם: אגב, על טיוטת החוזר שפורסמה יש כנראה הערות של הלשכות, נקבעה ישיבה, שם נשמע את ההערות.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד.

מיקי לוי: הייתי ידוע כמתנגד המרכזי לכל הנושא הזה של ההסדר, לזה שהמדינה כופה את עצמה על חלוקת דיבידנד.

מיקי לוי: אני הייתי נגד זה.

מיקי לוי: אתם לא נתתם לי תשובות על מי שרוצה לבוא ולהשקיע השקעה עתידית.

מיקי לוי: לא נתתם תשובות.

מיקי לוי: הייתה לי תחושה שהנושא הזה ירד.

מיקי לוי: ואני אומר לכם, גרמתם לנו להצביע כשהסעיף הזה היה מוטמן באיזשהו מקום.

מיקי לוי: אני מה זה כועס.

מיקי לוי: ואני לא כועס על רשות המיסים כל יום.

מיקי לוי: אני כועס כי אפשר לקחת את הנאומים שלי גם מעל הדוכן בכנסת וגם באילת, כשאני אומר שיחד עם חבריי נלחמנו במגמה הזו של לחייב חברות לחלק דיבידנד.

מיקי לוי: אני חושב שהמדינה כופה את עצמה ומכניסה את ידה הארוכה לכיסו של האזרח.

מיקי לוי: יש גבול למה שהמדינה היכולה לעשות בעניין הזה.

מיקי לוי: אני מרגיש כאן לא בנוח שמעלתם באמון שלנו, ושזה נכנס באיזשהו סעיף מהצד.

מיקי לוי: ועוד אמרתי, היום זה משה אשר, מחר זה מישהו אחר, היום זה ערן, ומי יודע מה יהיה מוחרתיים.

מיקי לוי: מי שמכם לבוא ולקבל החלטות ולהכריח אותי, והייתי מנכ"ל של חברה, אני יודע מה זה, וחילקתי דיבידנד בניגוד למה שהבעלים רצו, לא הייתה לי ברירה, קיבלתי הוראה לחלק דיבידנד.

מיקי לוי: חילקתי דיבידנד, כל אחד קיבל 30 מיליון שקל, היו מבסוטים, ואני רצתי לקחת הלוואות בבנקים כדי לעשות דברים אחרים.

מיקי לוי: זה עניין אחר.

מיקי לוי: אבל עד לאן הגבול הזה מגיע?

מיקי לוי: איזה מגבלות אתם עושים גם בזמן?

מיקי לוי: מה הפעילות הכלכלית הנמדדת?

מיקי לוי: לאיזה טווחים?

מיקי לוי: האם ניתנת למנהל רשות המיסים, וכך זה יוצא ממה שקראתי, סמכות בלתי נגמרת כדי לבוא ולהכריח ולחלק דיבידנד?

מיקי לוי: יש ועדה מייעצת.

מיקי לוי: עכשיו אתם נותנים קודם הוראה לחלק את הדיבידנד ורק אחר כך באים לשמוע את הוועדה המייעצת.

מיקי לוי: מה, אתם עושים צחוק?

רולנד עם שלם: לא.

מיקי לוי: כן.

רולנד עם שלם: לא.

מיקי לוי: אתם בתקנות שלכם, הוועדה היא סתם איזה משהו ככה ערטילאי.

משה גפני: מיקי, ברור.

משה גפני: דבריך ברורים.

מיקי לוי: יש לי מיליון דברים.

מיקי לוי: אני לא מוכן לקבל את זה.

רולנד עם שלם: אני רוצה לענות.

משה גפני: ודאי שתענה, מה שאלה.

מיקי לוי: אני מבקש בכלל ייעוץ משפטי איך לחזור - - -

משה גפני: באנו לפה לשמוע את התשובות שלך.

מיקי לוי: איך הוועדה יכולה לחזור משפטית מכל מה שקרה פה?

מיקי לוי: מה שקרה פה לא היה תקין.

מיקי לוי: אתה זוכר את הצעקות שלי, את ההתנגדות שלי.

משה גפני: נכון.

משה גפני: יש דרך אחת, לתקן את החוק.

מיקי לוי: אני אתקן את החוק.

משה גפני: פרידמן, בבקשה.

מיקי לוי: אני לא חושב, יש גבול לכמה שהמדינה צריכה להכניס את היד.

משה גפני: אבל אנחנו באמצע דיון.

צבי פרידמן: קודם כול, תודה לך, כבוד היושב-ראש, על קיום הדיון.

משה גפני: איפה כל הקבוצות?

צבי פרידמן: הלשכות לא פה, כי לא מעניין אותן בכלל.

צבי פרידמן: אני אדבר על הלשכות.

משה גפני: למה?

צבי פרידמן: למה?

צבי פרידמן: נגיע גם לזה במהלך הדיבור שלי.

צבי פרידמן: כבוד היושב-ראש, תודה רבה לך על הדיון, תודה רבה לך על כל המאמצים שאתה עושה על נושא כל כך חשוב וכל כך מהותי.

צבי פרידמן: במהלך הדיונים פה על חוק ההסדרים בחלק גדול מהדיונים רשות המיסים לא שיתפה פעולה עם הארגונים העסקיים.

צבי פרידמן: גם עד היום עם כל סעיף 77 וכל החוזר וכל ההערות על החוזר שהוציאו אין שום פנייה לארגונים העסקיים: בואו תעירו גם אתם את ההערות שלכם.

צבי פרידמן: אפס.

צבי פרידמן: עד היום התעלמות מוחלטת.

צבי פרידמן: בישיבה פה שהיינו בחוק ההסדרים, כבוד היושב-ראש אמר: רשות המיסים, אני מבקש מכם, תגיעו להסכמות עם הלשכות המציעות יחד עם הארגונים העסקיים.

משה גפני: נכון.

צבי פרידמן: תגיעו לשולחן לשיחות.

צבי פרידמן: במהלך הדיונים כשהיה ויכוח, גם שלחת אותנו לחדר להגיע להסכמות.

צבי פרידמן: במהלך הדיונים עלה גם נושא סעיף 77.

משה גפני: במהלך הדיונים - - -

צבי פרידמן: לא, איתנו, עם רשות המיסים.

משה גפני: עם רשות המיסים.

צבי פרידמן: עלה גם נושא סעיף 77, וראינו את הקטסטרופה שהולכת להיות.

צבי פרידמן: קיבלנו הוראה גם מטעם הארגונים העסקיים, וגם שרגא ברוש התקשר אליי בעודנו בישיבה: צבי, אנחנו לא מסכימים לחלוטין לנוסח הזה.

צבי פרידמן: זה היה יום אחד לפני שזה אושר בכנסת, שאנחנו לא מסכימים ויוצאים מהדיונים.

צבי פרידמן: והנה כי כן אחרי כמה שעות, אחרי יום-יומיים הגיע פה לוועדה משה אשר מנהל רשות המיסים ומודיע לכם שהגענו להסכמות, אבל לא מודיע שהארגונים העסקיים התנגדו לכל המהלך שהזה.

צבי פרידמן: לא מודיע.

צבי פרידמן: עבדו, במירכאות, על הוועדה.

צבי פרידמן: היו צריכים לומר, אם רוצים להגיד את האמת, את השקיפות, הלשכות הסכימו, אבל הארגונים העסקיים לא מסכימים, למען הסדר הטוב.

צבי פרידמן: הייתה חקיקה מאוד חפוזה, לא מעמיקה.

מיקי לוי: כי זה בחוק ההסדרים.

צבי פרידמן: חוק ההסדרים.

צבי פרידמן: אני משוכנע שהלשכות שהסכימו, שמיהרו להסכמות האלה, כי גם אני רואה בפרוטוקול – אם אתם רוצים, אחר כך אני אקריא לכם - -

משה גפני: לא, לא.

צבי פרידמן: - - שאומרת לשכת רואי החשבון: אנחנו לא מסכימים לכןל.

צבי פרידמן: לדעתנו, אנחנו לא מסכימים משתי סיבות.

צבי פרידמן: סיבה אחת, אנחנו טוענים שזה לא חוקתי מה שחוקק פה.

צבי פרידמן: 77 זה חוק קיים, זה לא חוק חדש, והוא הגביל את הסמכות של המנהל להורות על חלוקת דיבידנד לתקופה של עד שלוש שנים.

צבי פרידמן: אחרי שלוש שנים המנהל כבר לא יכול להורות על חלוקה.

צבי פרידמן: זאת אומרת, מבחינת השומות של חלוקת דיבידנד השומות האלה סגורות.

צבי פרידמן: אני אומר אותו דבר כמו בן אדם שיש לו שומות בדוחות במס הכנסה.

משה גפני: אתה פה מעלה את הטענות שלך, אני מכיר אותן, בסדר.

משה גפני: למה הארגונים האחרים לא נמצאים?

צבי פרידמן: הלשכות?

משה גפני: הלשכות.

מיקי לוי: נקבעה פגישה ברשות המיסים.

רולנד עם שלם: אני אתייחס לזה.

צבי פרידמן: כי הם אמרו שהם מסכימים.

צבי פרידמן: כבוד היושב-ראש, אני אסביר לך, הם במלכוד.

צבי פרידמן: הם הודיעו שהם מסכימים למרות - - -

משה גפני: אבל הם לא הסכימו.

צבי פרידמן: בסוף הם כן הסכימו.

צבי פרידמן: תראה, יש פרוטוקולים.

צבי פרידמן: הם הסכימו בסוף, אבל זה לא היה על דעתנו, כבוד היושב-ראש.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: תאמין לי, מבינים אותך.

צבי פרידמן: אנחנו טוענים ככה, זה לא חוקתי.

צבי פרידמן: ונושא שני, זה גם לא התקבל בצורה נכונה, לא בצורה דמוקרטית.

משה גפני: בבקשה, אדוני.

עודד פורר: כמו התיקון של חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

ירון מהולל: משפט אחד להבהרה על הארגונים העסקיים.

ירון מהולל: רק להבהיר.

משה גפני: אתה עם פרידמן?

צבי פרידמן: כן.

ירון מהולל: כן.

ירון מהולל: הנושא המרכזי שעמד לדיון בחודש דצמבר כאן בפני הוועדה לא היה הנושא של איזה חברות כלפיהן זה יופעל.

ירון מהולל: לנושא הרטרואקטיביות יצא קצפה של הוועדה, ואדוני, בכלל זה על כך שהסעיף כפי שחוקק בעצם מאפשר לאלץ חלוקת דיבידנד שנצברו במשך 50 שנה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני דווקא סמכתי עליהם שהם יגבילו את זה.

ירון מהולל: החוזר מאשר את זה ולא מסתייג.

משה גפני: זאת האמת.

ירון מהולל: החוזר לא מסתייג מהדבר הזה אפילו במילה.

משה גפני: רולנד, סמכתי עליכם.

ירון מהולל: אין שום הליכה בנושא הזה לקראת הוועדה.

רולנד עם שלם: אני אסביר, אתייחס לזה.

משה גפני: כן, באנו לשמוע אותך.

ירון מהולל: זה מה שרציתי להגיד.

משה גפני: תודה רבה, אדוני.

רולנד עם שלם: אני אתייחס, ברשות כבוד היושב-ראש.

משה גפני: בוא נתחיל ונגיד שאני לא מרוצה.

משה גפני: אני לא מרוצה בגלל שזה גם הליך לא נכון.

משה גפני: אתה קובע כל כך הרבה, אתה מחייב את החברות, ואני מצטרף למיקי לוי.

משה גפני: המציאות הזאת שבה אתה באמת יכול ללכת 50 שנה אחורנית ולהכריח אותי, יש לי חברה – טוב, תסביר, נו, אני שאלתי.

רולנד עם שלם: אני רוצה להסביר כי לפי דעתי יש פה חוסר הבנה של התהליך, של הסעיף.

משה גפני: תשמע, אני נולדתי בחוסר הבנה, אז זה לא משהו חדש אצלי.

משה גפני: חוסר הבנה זה אצלי מובנה.

רולנד עם שלם: מיקי תיאר שמעלנו באמון שלו, חס ושלום.

מיקי לוי: בוודאי.

רולנד עם שלם: אז אני אסביר.

מיקי לוי: חד-משמעית, אני אומר לכם.

משה גפני: תן לו להסביר, מיקי.

מיקי לוי: אני מדבר על הזמנים, רולנד, אני אוציא לך ציטוטים ממה שאמרתי.

מיקי לוי: היום זה משה אשר, מחר זה מישהו אחר, איך אני יכול לסמוך על זה?

משה גפני: מה זה מישהו אחר?

משה גפני: עכשיו זה רן יעקב.

רולנד עם שלם: אני רוצה לתת דוגמה להמחשה.

מיקי לוי: גם עליו אני סומך.

משה גפני: בבקשה.

רולנד עם שלם: כדי להבין את העניין של הרטרואקטיבי, כביכול, לתת דוגמה להמחשה.

משה גפני: אנחנו צריכים לצאת מפה עם משהו.

משה גפני: אם בסוף אתה רק הסברת לנו, אז אנחנו יוצאים לא מרוצים, ואז אתה יודע, אנחנו מתחילים - - -

רולנד עם שלם: אני מבין.

רולנד עם שלם: חובתי להסביר, כי התיאור של העובדות כרגע לא נכון.

עודד פורר: אנחנו יוצאים מוסברים.

מיקי לוי: אני אעשה תיקון לחוק.

משה גפני: בבקשה.

רולנד עם שלם: התיאור של העובדות המתוארות כרגע על מה הסעיף אמור לעשות לא נכון, אז אני חייב.

משה גפני: בכבוד.

רולנד עם שלם: אולי זה יספיק.

רולנד עם שלם: אני מאמין שזה יספיק.

משה גפני: אולי.

משה גפני: אני אומר לך שלא יספיק, אבל אולי.

רולנד עם שלם: טוב, אני אנסה בכל זאת.

משה גפני: אשרי המאמין.

רולנד עם שלם: משנים את גיל הפרשה, נניח, מגיל 67 - - -

משה גפני: רק רגע, יש משהו שאני לא יודע לגבי גיל הפרישה?

רולנד עם שלם: לא, זאת דוגמה.

שגית אפיק: זאת דוגמה לא טובה.

שגית אפיק: תנסה דוגמה אחרת, חבל.

שגית אפיק: חבל עליך.

עודד פורר: דוגמה אחרת.

רולנד עם שלם: הדוגמה מעולה.

משה גפני: כן, בסדר, בסדר.

רולנד עם שלם: מגיל 67 ל-69.

רולנד עם שלם: עושים את זה בהדרגה, לא מייד, וכו'.

משה גפני: אם אלו לא נשים אז זה בסדר.

רולנד עם שלם: גברים, גברים.

רולנד עם שלם: האם התחולה היא מכאן ואילך רק למי שייוולד ממחר בבוקר ויפרוש בגיל 69? לא.

רולנד עם שלם: תופסים אנשים שכבר נולדו, אמרו להם: אתה נולדת, וכשנולדת זה היה גיל 67.

רולנד עם שלם: תדע לך, למרות שכבר נולדת, כשתפרוש אתה תפרוש בגיל 69.

רולנד עם שלם: זה לא רטרואקטיבי.

רולנד עם שלם: עכשיו אני מסביר על רטרואקטיביות.

צבי פרידמן: מי שהגיע לגיל פרישה - - -

רולנד עם שלם: אבל אני לא הפרעתי.

משה גפני: לא, פרידמן.

צבי פרידמן: אבל הוא מטעה את הוועדה.

משה גפני: הוא לא מטעה את הוועדה.

ירון מהולל: עוד לא, עוד לא.

משה גפני: הוועדה יכולה להטעות את עצמה.

משה גפני: הוא לא מטעה את הוועדה.

משה גפני: בבקשה.

רולנד עם שלם: התיקון של סעיף 77 במסגרת חוק ההסדרים בהסכמת הגורמים שהסכימו הוא שהמנהל יכול במקרים הרלוונטיים, שהם מקרים מאוד מצומצמים, להורות היום החל מ-2017, 2018, על חלוקת דיבידנד כשהוא מסתכל על רווחים של העבר שלא חולקו.

רולנד עם שלם: הוא לא מורה אז.

רולנד עם שלם: הוא לא הולך אז ואומר: תשלם לי כאילו חילקת אז ריבית, הפרשי הצמדה, וכו'.

רולנד עם שלם: לא.

רולנד עם שלם: הוא מורה היום, מסתכל על דפוס התנהגות.

רולנד עם שלם: אתה הקמת חברה, הרווחת, החברה הרוויחה, שילמה מס חברות, הפסיקה פעילות עסקית, יושבת על המזומנים.

רולנד עם שלם: אנחנו שילמנו מס שולי, האדון לא משלם מס שולי, משלם רק מס חברות.

רולנד עם שלם: המנהל היום בוחן מה קרה לרווחים האלה עד היום, ומורה היום על החלוקה, זה אחד.

רולנד עם שלם: אין פה שום רטרואקטיביות.

רולנד עם שלם: שתיים, במסגרת הדיונים שהיו אז בחוק ההסדרים באו אנשי הלשכות ואמרו: מה פתאום שאתה תיתן לי הוראה לחלק את מה שבעבר, תן לי אפשרות לצאת מהדבר הזה.

רולנד עם שלם: ועל זה בין היתר נולדה הוראת השעה והדיבידנד המוטב, ואמרנו לכל המשק: מי שרוצה לחלק עכשיו את רווחי העבר, והוא יושב על מזומנים, יכול לחלק אותם ל-25%.

רולנד עם שלם: זאת אומרת, זאת הייתה עסקה אחת.

רולנד עם שלם: לבוא היום בדיעבד ולהגיד: את ה-25% הטבה תשאיר ואת האפשרות להורות למקרים הרלוונטיים – לא לאנשי עסקים, מיקי, לא לחברה עם פעילות עסקית שרוצה לשמור את הכסף כדי לגרום לעסק שלה להצליח, המנהל יגיד: לא, לא, את לא צריכה את הכסף הזה, תחלקי אותו.

רולנד עם שלם: ממש לא.

רולנד עם שלם: זה לא מה שאנחנו מתכוונים לעשות.

רולנד עם שלם: זה בטח גם לא מה שהחוזר אומר.

שגית אפיק: איך זה עולה מהתהליך שלכם בחוזר?

שגית אפיק: החברה הזאת אפילו לא מופיעה בפני הוועדה המייעצת כדי להגיד: יש לי שיקולים עסקיים.

שגית אפיק: בסוף התהליך יש התייחסות לחברה לפי החוזר שלכם.

רולנד עם שלם: יפה.

רולנד עם שלם: יש פה שתי שאלות בתהליך.

משה גפני: תסביר איך אתה יודע שיש לי פעילות עסקית או אין.

שגית אפיק: ושזה שיקול סביר שבאמת גורם לזה שאתם לא תחלקו חלוקה כפויה.

רולנד עם שלם: שאלה חשובה מאוד.

משה גפני: אבל חשבנו שזה יהיה בחוזר.

רולנד עם שלם: אז אם זה לא בחוזר, בגלל זה יש הערות, בגלל זה יש לי ישיבה על הטיוטה של החוזר.

משה גפני: כן, תגיד.

מיקי לוי: מתי הישיבה?

מיקי לוי: מתי היא נקבעה?

רולנד עם שלם: היא נקבעה בלי קשר לישיבה.

רולנד עם שלם: אני אסביר.

רולנד עם שלם: ביום חמישי הזה יש ישיבה אצלנו, והיא נקבעה עוד לפני הישיבה הזאת, זה לא קשור.

משה גפני: בסדר, חשבנו שאנחנו מהווים גורם ברשות המיסים שבגללנו קובעים ישיבות.

משה גפני: מתברר שלא, הישיבה נקבעה כבר קודם.

רולנד עם שלם: היא נקבעה קודם, כבוד היושב-ראש.

מיקי לוי: לא חשוב, בסדר, העיקר שנקבעה.

משה גפני: אלו סתם בדיחות.

משה גפני: בדיחות.

מיקי לוי: לא חשוב, אלו בדיחות של גפני.

משה גפני: תגידי לו, מירי.

רולנד עם שלם: יש לי חוש הומור, ברוך השם.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אני צריך לדעת ממך איך אתה יודע שאני עדיין בפעילות עסקית או ממשיך פעילות עסקית או שלא.

משה גפני: איך אתה יודע את זה?

רולנד עם שלם: אני אגיד איך זה עובד.

שגית אפיק: ואם כבר עוד מילה.

שגית אפיק: אני פשוט מסתכלת עכשיו על הוראות התחולה שלכם.

שגית אפיק: גם מה שעכשיו אמרת – שאתה בעצם תחלק את זה מתוך שנת 2019, אתה תתבונן, ולא תתבונן רטרו', כמו שהסברת לנו בדוגמה של גיל הפרישה – גם זה לא מופיע בחוזר שלכם.

שגית אפיק: הדבר הבסיסי הזה שהוא לעניין התחולה שזה היה הדבר שהוועדה - - -

משה גפני: נכון.

שגית אפיק: קראתי שוב בבוקר את החוזר, גם זה לא נמצא.

רולנד עם שלם: אני אסביר שוב.

משה גפני: בבקשה.

רולנד עם שלם: אני אסביר מה עשינו עד עכשיו בפועל.

רולנד עם שלם: חיפשנו תיקים, חברות - - -

משה גפני: לא זה מה שאני מבקש.

רולנד עם שלם: את התהליך.

רולנד עם שלם: את מי דגנו, במירכאות, ומה עשינו איתם, אגב הוועדה.

שגית אפיק: עד עכשיו התחלתם לעשות, התחלתם ליישם?

רולנד עם שלם: ודאי, התחלנו הליך שהוא עוד לא הסתיים.

רולנד עם שלם: אנחנו בתוך ההליך.

רולנד עם שלם: קודם כול חברות שיש להן רווחים שעומדים מעל הסכומים האלה, שהיום, בשנים האחרונות מה שהרוויחו את מה שהרוויחו, אין להן פעילות עסקית.

רולנד עם שלם: אין.

רולנד עם שלם: או שלא הייתה אף פעם, או שפסקה הפעילות העסקית.

משה גפני: איך אתה יודע?

רולנד עם שלם: לפי הדוחות של החברה.

משה גפני: אתה לא שואל אותי?

רולנד עם שלם: מה זה אני לא שואל אותך?

שגית אפיק: אתה לא פונה לחברה עצמה?

משה גפני: אתה לא שואל אותי?

משה גפני: אני מנהל חברה.

רולנד עם שלם: אבל אני מתחיל את תהליך הזיהוי לאט לאט.

רולנד עם שלם: קודם כול הזיהוי.

רולנד עם שלם: לפני שאני פונה אליך אני אמור לדעת מי אתה.

רולנד עם שלם: איך אני אדע מי אתה?

רולנד עם שלם: אני מסתכל בתיק של החברה, יש דוחות כספיים.

משה גפני: טוב.

רולנד עם שלם: רואה שאין פעילות עסקית.

רולנד עם שלם: יש כסף - - -

משה גפני: אתה צריך לשאול אותי לפני שאתה לוקח לי את - - -

רולנד עם שלם: רגע.

רולנד עם שלם: השלב הבא בתהליך.

צבי פרידמן: ואם יש לה פעילות עסקית חלקית?

צבי פרידמן: אבל יש לנו בחברה 10 מיליון שקל.

רולנד עם שלם: אני יודע לקרוא דוחות כספיים.

רולנד עם שלם: כשחברה כותבת היום: אין פעילות עסקית, אז אין פעילות עסקית.

שגית אפיק: זאת אומרת שהתייחסתם באמת למצב חריג שאין פעילות עסקית.

רולנד עם שלם: בוודאי, בוודאי.

רולנד עם שלם: מה זאת הדרמה הזאת?

מיקי לוי: שנייה, שגית.

מיקי לוי: זה סביר.

מיקי לוי: אני איתך בעניין הזה.

שגית אפיק: זה סביר.

רולנד עם שלם: אבל ממציאים פה סיפורי סבתא כאילו באנו - - -

משה גפני: לא, הסבתא לא נמצאת.

עודד פורר: מיקי, אני חייב להגיד לך שעל פניו אני חושב שהם בסדר.

מיקי לוי: לא, אני בעניין הזה איתו.

עודד פורר: אבל אני לא מסכים איתכם, ואני בדרך כלל נגדם.

משה גפני: רגע, עודד, לא צריך להיות נגדם ולא צריך להיות בעדם, צריך לגופו של עניין.

מיקי לוי: אני בעניין הזה איתו.

מיקי לוי: אם אין פעילות עסקית, אין פעילות עסקית.

משה גפני: כן, מה השאלה?

מיקי לוי: אני לא נגדו, אבל אני רוצה שיהיה כתוב את זה, הבהרה ולוח זמנים.

משה גפני: תשמע, בסוף כולנו נסכים איתך.

רולנד עם שלם: זה החשש שלי.

משה גפני: ואי-אפשר לעשות את זה.

מיקי לוי: תראה איך אני מסכים איתך כל כך מהר.

משה גפני: רגע.

עודד פורר: לא, תכף הוא הופך אותנו, אל תדאג.

רולנד עם שלם: אני מסביר מה אנחנו עושים בגלל שיש פה פער בין מה שאנחנו עושים לבין מה שאומרים שאנחנו עושים.

משה גפני: הלאה.

רולנד עם שלם: אחרי שזיהינו שאין צורך בכסף בחברה, פונים לנישום, לחברה.

משה גפני: אליי.

רולנד עם שלם: לנישום.

משה גפני: אתה פונה אליי.

רולנד עם שלם: המנהל פונה: לידיעתך, יש לי סמכות לפי סעיף 77 לפעול וכו', מה אתה אומר?

משה גפני: התברר לך שאין לך פעילות עסקית.

רולנד עם שלם: מגיב הנישום, כותב תשובה, הסבר: בכוונתי, לא בכוונתי.

משה גפני: ועד אז לא עושים לו כלום.

רולנד עם שלם: כלום.

משה גפני: אתה יודע, אני לא יכול בגלל שיש עוד אנשים, אם היינו בארבע עיניים הייתי אומר שאתה לא בן אדם, למה?

משה גפני: אם היינו בארבע עיניים, למה לא כתבת את זה?

רולנד עם שלם: אבל זה כתוב בתהליך.

שגית אפיק: זה לא כתוב.

משה גפני: בטיוטה.

רולנד עם שלם: אבל זאת טיוטת חוזר, יש בסוף את התהליך איך הוא עובד.

משה גפני: הלאה, הבנו, בסדר.

משה גפני: עודד.

עודד פורר: הבנתי, עכשיו הבנתי.

משה גפני: מה שהוא אומר עכשיו בסדר גמור.

עודד פורר: נכון.

רולנד עם שלם: מקבלים תגובה ראשונה של הנישום.

מיקי לוי: אנחנו מסכימים איתו.

משה גפני: מצוין.

רולנד עם שלם: במסגרת התגובה חלק יורדים מהדיון.

עודד פורר: במקום טיוטת החוזר שיהיה את הפרוטוקול של מה שהוא אומר עכשיו.

צבי פרידמן: זה לא מספיק פרוטוקול, שיהיה את הדברים ברורים בחוזר.

משה גפני: רולנד, אתה בסדר, הלאה.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו פותרים את הבעיות עכשיו.

רולנד עם שלם: אלה שנשארו או לא ענו לנו או שענו לנו: אין עסק, לא יהיה עסק, עוברים לוועדה המייעצת.

רולנד עם שלם: התיק עובר לוועדה המייעצת, ועדה ציבורית שמסתכלת בתיק על הסיפורים, על הטיעונים וכו'.

רולנד עם שלם: מגיעה להמלצה שמגיעה אליה, מחזירה את ההמלצה למנהל, אם ממליצים להורות לחלק, לא להורות.

שגית אפיק: הוועדה המייעצת לא שומעת את החברה?

רולנד עם שלם: בשלב הזה חוץ מהמכתבים שהיא קיבלה היא לא שומעת את החברה, היא חוזרת למנהל.

שגית אפיק: החוק מדבר על הזדמנות סבירה לחברה להשמיע את טענותיה.

רולנד עם שלם: זאת הנקודה.

רולנד עם שלם: פה, אחרי שהמנהל קיבל את ההמלצה של הוועדה המייעצת והוא כבר לא פועל סוליקו, מזמן את הנישום, את החברה לשימוע.

רולנד עם שלם: הנה, יש תיק, אין עסק, המנהל רוצה להורות, הוועדה ממליצה, מה יש לכם להגיד?

משה גפני: קוראים להם לשימוע.

רולנד עם שלם: כן.

רולנד עם שלם: אם החברה תבוא ותשכנע את המנהל שהיא זקוקה לכסף - - -

שגית אפיק: בטח זה יהיה בכתב.

משה גפני: יהיה שימוע.

שגית אפיק: נכון, ולכן חשוב שהם ישמעו את החברה ולא המנהל.

מיקי לוי: אני לא זוכר, מה ההרכב של הוועדה המייעצת?

מיקי לוי: תזכירו לי.

רולנד עם שלם: חמישה אנשים, מתוכם שלושה אנשי ציבור.

מיקי לוי: שלושה אנשי ציבור.

מיקי לוי: בסדר, שלושה אנשי ציבור זה רוב.

משה גפני: מה זה שימוע?

רולנד עם שלם: אני מוחק את המילה שימוע, דיון.

רולנד עם שלם: מזמין את הנישום לדיון.

משה גפני: שימוע זה בסדר.

שגית אפיק: זאת אומרת, זה לא יהיה שהוא מקבל מהם פנייה בכתב.

עודד פורר: לא בכתב.

משה גפני: לא בכתב.

רולנד עם שלם: בוודאי, הנישום יקבל פנייה בכתב:

רולנד עם שלם: אתה מזומן למנהל, כי בכוונתו לה-לה-לה-לה-לה-לה.

רולנד עם שלם: זה כבר הסיבוב השני, הפנייה השנייה.

משה גפני: הוא רוצה להופיע בפני הוועדה, הוא יכול?

רולנד עם שלם: אם הוא רוצה, ודאי.

שגית אפיק: בעל פה.

שגית אפיק: הכוונה היא בעל פה.

שגית אפיק: בפני הוועדה, הוא שואל.

משה גפני: הוא רוצה להופיע בפני הוועדה, יש שם שלושה אנשי ציבור.

משה גפני: אם הוא מבקש הוא יכול להופיע.

רולנד עם שלם: תינתן לו האפשרות, בוודאי.

מיקי לוי: שיהיה כתוב.

רולנד עם שלם: אגב, הוועדה אמרה למנהל – כרגע אנחנו נמצאים באמצע התהליך לגבי קבוצה מאוד קטנה, אוכלוסייה מאוד קטנה שאני חושב שהם לא קשורים לכל הגופים פה – אלו לא בעלי - - -

משה גפני: אבל הם קשורים אליי.

רולנד עם שלם: בעלי המפעלים למיניהם, הם לא שם.

משה גפני: אבל הם קשורים אליי.

רולנד עם שלם: בוודאי.

רולנד עם שלם: הוועדה ביקשה מהמנהל: אדון המנהל, אני ממליץ לך להורות, אבל אם בשימוע תשמע טענות שלא שמענו, בבקשה תחזור אלינו, או סלש, שהחברה תופיע בפנינו.

רולנד עם שלם: זה התהליך.

רולנד עם שלם: והתהליך התחיל בזה - - -

שגית אפיק: זה לא מופיע.

שגית אפיק: יש לך ב-4 לחוזר, סעיף 4 שלך, מה שתיארת לא כתוב.

רולנד עם שלם: לא מפורט.

שגית אפיק: לא מפורט, גם לא באופן הזה, לא בדרך שתיארת.

שגית אפיק: זה כתוב אחרת לגמרי.

רולנד עם שלם: בגלל זה יש ישיבות ויש הערות לחוזר.

משה גפני: לא חשוב, בסדר.

שגית אפיק: אז השאלה אם הוא יתקן את זה כאן.

משה גפני: בטח יתקן.

משה גפני: אני מכיר אותו, מה, הוא יגיד פה בדיחות?

רולנד עם שלם: לכם מותר, לי אסור, אני יודע.

משה גפני: לא, בסדר, אתה יכול.

רולנד עם שלם: זה התהליך.

מיקי לוי: אני יכול מילה?

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: תראו, אני זוכר היטב מה היה מול אגף התקציבים, שבדקה האחרונה אמרתי: גפני, בואו נצביע.

מיקי לוי: נתנו עוד 5%, זה הפך להיות 30%, ואני צעקתי לך עוד 3% מס יסף, גם את זה הוספנו.

מיקי לוי: נשארו 33% מס הנחה, נכון?

מיקי לוי: שזה יפה מאוד, אין ויכוח, 33% סך הכול הכללי.

רולנד עם שלם: 8%.

מיקי לוי: אין לי טענות לעניין הזה, אין לי גם טענות למי שאין לו פעילות.

מיקי לוי: אני חושש, רולנד, לאלה שתכופפו את ידם, שיש להם פעילות.

מיקי לוי: אמרת שביום חמישי נקבעה ישיבה.

מיקי לוי: אני לא מייצג אותם, אני מייצג את הציבור, הציבור שלח אותי לכאן.

מיקי לוי: אני רוצה לבקש מהיושב-ראש, אם הוא אמר שביום חמישי נקבעה ישיבה, אני אומר - - -

משה גפני: אני לא מחכה ליום חמישי.

מיקי לוי: אני מבקש ממך, אדוני, אני מבקש בכל לשון של בקשה שניתן להם לשבת יחד, לכל העיניים המקצועיות – עם תשומת לב של הייעוץ המשפטי של הוועדה, שהוא מאוד חשוב לי בעניין הזה, כי הוא ליווה אותנו בתוכנית – ואם תוכל אחרי שהם ישבו, שנקבל את התוצרים הסופיים ונקבל החלטה.

משה גפני: כן, בסדר.

משה גפני: תודה, מיקי.

משה גפני: עודד, בבקשה.

עודד פורר: אני רק אתייחס למה שנאמר כאן ולא למה שכתוב כאן.

עודד פורר: מה שנאמר כאן עליי מקובל לחלוטין.

מיקי לוי: גם עליי.

משה גפני: גם עליי.

עודד פורר: נשמע לי סביר בהחלט בהתאם לכל מה שדיברנו.

עודד פורר: ככל שזה יהיה - - -

רולנד עם שלם: רצינו להמחיש - - -

משה גפני: רק שנייה.

משה גפני: אני גם רוצה רשות דיבור.

משה גפני: אני לא אוהב את החוק הזה.

משה גפני: אנחנו העברנו אותו, אני לא אוהב את החוק הזה.

משה גפני: מה צריך להתערב בחברה – בקיצור, לא משנה, אבל העברנו את זה.

משה גפני: אתם ביקשתם, הממשלה ביקשה, ובסופו של דבר אחרי ויכוחים, ומיקי לוי צודק, היו פה ויכוחים, והסכמנו.

משה גפני: קיימנו אחרי זה דיון, אחרי שקיבלנו, קבלו בפנינו הארגונים ואחרים, אמרו שמה שיש בטיוטה הוא לא טוב.

משה גפני: אם כל מה שאתה אומר פה יהיה כתוב בחוזר שלך, כל מה שאמרת פה – ואתה בחור פיקח, אתה יודע למה אני מתכוון – כל הישיבה הזאת אני חוזר בי מהישיבה.

משה גפני: אני אומר, לרולנד יש עדיין חוש הומור, אם לא, אני אגיד שאין לך חוש הומור.

משה גפני: אבל באמת, עכשיו אני מדבר ברצינות.

משה גפני: כל מה שאמרת פה ריצה אותנו.

משה גפני: אני מבקש שזה יהיה כתוב בחוזר.

משה גפני: אני לא יודע מה יהיה בישיבה ביום חמישי, ולא מעניין אותי גם מה שהארגונים יגידו.

משה גפני: אני לא רוצה שתחת ידינו יצא חוק שהמשמעות שלו היא משמעות של כפייה ללא יכולת לבן אדם להתגונן.

משה גפני: אם כל מה שאמרת נכון, אתה אומר לו: תשמע, אין לך פעילות עסקית, אנחנו קוראים לך, ותענה א', ב', ג', ואם אתה עונה ואנחנו לא מקבלים את התשובות שלך יש ועדה מייעצת, ואם תרצה תוכל להופיע בפניה, אם תרצה.

משה גפני: סביר להניח שאחרי שהוא ענה תשובה שלילית בהתחלה הוא גם לא ירצה להופיע בפני הוועדה המייעצת.

משה גפני: הרי אנחנו לא יכולים להוציא מתחת ידינו חוק שלבן אדם אין את האופציה הזאת, שהוא לא יכול – ואתה גם התהדרת בזה, ובצדק, ששלושה מבין החמישה הם אנשי ציבור – לאפשר לו, אם הוא רוצה, להופיע.

משה גפני: פרידמן, זה טוב?

צבי פרידמן: לא.

משה גפני: או, הייתי בטוח שעשיתי משהו היום.

צבי פרידמן: כבוד היושב-ראש, קודם כול, מה זה פעילות עסקית אם יש לי חלק מפעילות עסקית, אז גמרנו - - -

משה גפני: אז תגיד את זה, יש חוק.

צבי פרידמן: אני אומר את זה.

צבי פרידמן: אבל דבר שני, אנחנו פה ישבנו בישיבה הקודמת ודיברנו על הרטרואקטיביות, שהוא אומר לי: תחלק לי גם רווחים שלפני 50 שנה, של שנת 1950, רולנד, 1941, כשהחברה הוקמה, 1960.

רולנד עם שלם: המצב יותר חמור.

צבי פרידמן: כאשר אני לא ידעתי איך אני יכול לחלק 50%, לא 50%, במצטבר, לא מצטבר.

צבי פרידמן: מה לגבי רווחי 1990?

צבי פרידמן: מה לגבי רווחי 2000?

צבי פרידמן: מה לגבי רווחי 2005?

ירון מהולל: אדוני, בנוסח הסעיף הקודם הייתה הגבלה לשלוש שנים אחרונות, שהייתה מאוד סבירה.

צבי פרידמן: נכון, הוא פותח לי - - -

ירון מהולל: ועכשיו זה לנצח אחורנית.

משה גפני: בבקשה.

רולנד עם שלם: אני לא אוהב את המילה רטרואקטיביות בקונטקסט של הסעיף.

רולנד עם שלם: הבחינה היום של המנהל היא על רווחי העבר שלא חולקו עד היום, אחד.

רולנד עם שלם: שתיים, אם החברה, שסיכמנו שאין לה פעילות עסקית בשנים האחרונות, לא זקוקה לכסף הזה ויושבת עליו 50 שנה המצב שלה עוד יותר חמור.

רולנד עם שלם: כלומר, 50 שנה היא יושבת על כסף, לא משלימה את האקט של המיסוי הדו-שלבי, וככל שהשנים חולפות ולא מתבצעת חלוקת דיבידנד מצבה מחמיר.

רולנד עם שלם: הרי זה כל הרעיון, אמרנו שנותנים חמש שנים לפחות לראות מה עושים עם הכסף, משקיעים אותו בעסק, מחלקים אותו.

רולנד עם שלם: המנהל לא מדבר.

רולנד עם שלם: חלפו חמש שנים, חלפו עשר, חלפו 30, חלפו 40 ולא עשו כלום עם הכסף, המצב מחמיר.

רולנד עם שלם: המבחן הזמן דווקא בא לטובת החברה.

רולנד עם שלם: ככל שהזמן חולף ולא נעשה שום דבר עם הכסף, למנהל יהיה אינסנטיב לבוא ולהגיד: לא התכוונו לתת לך הנחה על מס החברות המופחת בדו-שלבי - - -

מיקי לוי: פראיירים שהם לא לקחו את ה-33% אם 50 שנה הם לא עשו עסקים.

רולנד עם שלם: הם לקחו, רובם לקחו.

רולנד עם שלם: רובם לקחו את הוראת השעה.

מיקי לוי: אז על איזה נתח אנחנו מדברים?

צבי פרידמן: סליחה, רבותיי, איך ידעתי אז לחלק לשנה 50% מהרווחים?

צבי פרידמן: מה קורה אם חילקתי בשנה אחת 100% מהרווחים?

צבי פרידמן: - - - אפס אחוז.

צבי פרידמן: מה, אני נביא?

צבי פרידמן: בן נביא?

משה גפני: מר פרידמן, בסדר, הבנו.

רולנד עם שלם: עוד הערה, אם אפשר, כבוד היושב-ראש.

משה גפני: בבקשה.

רולנד עם שלם: אגב, במסגרת התיקים הראשונים שפנינו אליהם, התשובה של רובם הייתה: חילקנו דיבידנד עכשיו במסגרת הוראת השעה.

צבי פרידמן: כפו עליהם.

רולנד עם שלם: לא כפינו שום דבר.

מיקי לוי: לא כפו עליהם.

מיקי לוי: 33%, היה פראייר מי שלא ביצע.

מיקי לוי: 33%, אתה יודע מה זה?

מיקי לוי: איפה אתה עושה עוד 8% שנתנו להם?

שגית אפיק: הייתה להם הטבת מס ולכן הם חילקו.

רולנד עם שלם: ניצלנו את ההטבה, אין לך מה לבוא אליי, חילקתי מעל 50% מהרווח.

משה גפני: אני מבקש כדלהלן – מיקי, מה שאמרת קודם, גם כן עודד – אנחנו מסכימים.

משה גפני: אם אין פעילות עסקית אין פעילות עסקית, על זה הייתי יכול לא לעשות את החוק, אבל עשינו את החוק.

משה גפני: אני מבקש שהדבר יהיה ברור, יש להם ישיבה ביום חמישי, אני מקווה שתגיעו להסכמה.

משה גפני: אבל גם אם לא תגיעו להסכמה, אני רוצה חוזר שיהיה כמו שאמרת.

משה גפני: פעילות עסקית, אתה אומר לבן אדם: תשמע, אין לך פעילות עסקית, שיחליט מה שהוא עושה, אולי הוא ייקח את הכסף ויחלק דיבידנדים ויקבל הטבת מס, כמו שאמרת שקרה כבר.

משה גפני: בכל מקרה, שלא יצא תחת ידינו מין כפייה כזאת שהיא פשוט משוללת כל הגיון.

משה גפני: לא יכול להיות שלא תאפשר לאותו אחד שאין לו פעילות עסקית או שיש לו פעילות עסקית ואתה חושב שאין לו, שהוא לא יכול להתגונן.

משה גפני: שהוא לא יוכל להתגונן קודם כול במה שהוא עונה לך, ושהוא לא יוכל להתגונן לאחר מכן, גם אם אתה לא מקבל את הדברים שלו.

משה גפני: יש שם חלק שהיא פעילות עסקית וחלק שהיא לא פעילות עסקית.

משה גפני: לאפשר לו להופיע פעם נוספת, ולהופיע אם הוא ירצה לפני הוועדה הציבורית.

משה גפני: סביר להניח שהמקרים יהיו בודדים מאוד, אם בכלל.

מיקי לוי: אם הוא רוצה שימוע בפני הוועדה הציבורית תאפשרו לו את זה.

משה גפני: נכון, אם הוא רוצה תאפשרו לו את זה.

משה גפני: אין לכם הרבה כאלה.

רולנד עם שלם: אין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל אתה צריך להתחשב בנו.

משה גפני: אתה לא יכול לעשות דברים לבד, בגלל שאחרת אנחנו נכעס עליך וזה לא טוב.

מיקי לוי: יש לך עוד הרבה שנים פה.

משה גפני: אני מבקש שלפני שתפיץ את החוזר תראה לנו אותו, בסדר?

משה גפני: שנראה שזה תואם למה שאמרת, בגלל שלפעמים, אתה יודע, קלדנית יכולה לשנות פה ושם כמה מילים.

משה גפני: ביום חמישי תשבו, תגיעו להסכמות, מצוין.

משה גפני: לא תגיעו להסכמות, שהחוזר יהיה בדיוק כמו שאמרת כאן.

משה גפני: אם אתה מוציא חוזר כזה כמו שאמרת כאן אנחנו סומכים את ידינו על ההחלטה שלך.

משה גפני: אם לא, אז אנחנו נצטרך עוד הפעם להתכנס.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.