ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 620, 2018-05-23 09:00

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 23 במאי 2018, ט' בסיון תשע"ח.

יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: הצעת חוק יום ציון לאומי לתרומתה ולפועלה של העדה הדרוזית, התשע"ח-2018, הצעת חוק של חבר הכנסת חמד עמאר וקבוצת חברי כנסת מישראל ביתנו.

יעקב מרגי: כפי שזכור לכם, הצבענו בוועדה להעלאה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: בינתיים קיבלנו הערה שכביכול גופים שמוזכרים בחוק לא התייחסו – לכאורה, היו צריכים גם להיות ערניים, אבל גם אנחנו לא הזמנו אותם כך שזו טעות גם של הוועדה.

יעקב מרגי: לכן, נעניתי והגשתי רביזיה כדי לפתוח את הדיון מחדש ולהתייחס לבקשה או להערה של בית הנשיא.

יעקב מרגי: בית הנשיא עוד איכשהו העיר, הכנסת – אפילו לא מעניין אותה.

יעקב מרגי: יכולת להעביר בהצעת החוק הזו שהכנסת תתקצב בחצי מיליארד שקלים את היום הזה, ואף אחד לא היה מתייחס אליה בכלל.

יעקב מרגי: זה לא עניין אותם בכלל.

חמד עמאר: אתה יודע שיש תקציב לכנסת של חצי מיליארד שקל.

יעקב מרגי: כן, בלי הגבלה.

יעקב מרגי: הייתי חבר הוועדה המשותפת שנים רבות, של ועדת הכנסת.

חמד עמאר: אם כבר פתחת, נשאל את היועצת המשפטית אם יש אפשרות לחייב את הכנסת להוסיף מתוך התקציב שהיא מקבלת כל שנה, 10% למען החוק הזה.

מירב ישראלי: אני מציעה להזמין את מנכ"ל הכנסת ולשאול אותו.

יעקב מרגי: חמד, אתה יודע, כשאני מעיר אני מעיר לא לחינם.

יעקב מרגי: הדיון בשידור וכשזה יגיע להנהלת הכנסת – כל הכבוד שמגיעים לכאן חוקים שנוגעים אליהם, שיתייחסו אליהם.

יעקב מרגי: אפשר פה לקבל החלטות שהם ירגישו לא נוח איתן אחר כך.

סאלח סעד: אז נשאר עוד חוץ מבית הנשיא, אדוני היושב-ראש?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: נשאר לנו בית הנשיא.

יעקב מרגי: את רוצה להציג או אני?

מירב ישראלי: אני אציג או הראל.

יעקב מרגי: הראל דיבר איתי הבוקר.

יעקב מרגי: בהצעת החוק כתוב – אם אני זוכר טוב – שבית הנשיא יקיים טקס.

יעקב מרגי: והם מבקשים, הנושא הזה כבר כמעט בכל החוקים לא מנוסח בצורה הזאת כי אם תחייב את בית הנשיא לעשות טקס בבית הנשיא, לא שזה פוגע אבל זה משבש את כל ההתארגנות.

יעקב מרגי: הוא אומר, בית הנשיא יציין את היום הזה.

יעקב מרגי: באיזו דרך?

יעקב מרגי: יכול להיות שהוא יחליט שהוא בא לעדה, לכפרים של העדה – היום יבחר את הכפר הזה, מחר אם יש מרכז מורשת, במרכז המורשת, או אצלו, אבל להשאיר לו את מרווח שיקול הדעת שלו.

סאלח סעד: תמרון בתאריך.

יעקב מרגי: לא, לא בתאריך.

מירב ישראלי: גם בתאריך.

יעקב מרגי: גם איך הוא מציין את זה.

יעקב מרגי: לגבי התאריך יש את המרווח הזה, שמא ייפול על תאריכים כאלה ואחרים.

מירב ישראלי: במועד סמוך.

סאלח סעד: יש הצעה בין תאריך לתאריך או שזה נשאר פתוח?

מירב ישראלי: באמת, אלה היו שתי ההערות או הבקשות של בית הנשיא, ויש לנו חוקים שבהם באמת זה מופיע.

מירב ישראלי: למשל, בחוק יום העלייה כתוב שיום העלייה יצוין בבית הנשיא.

מירב ישראלי: בחוקים נוספים אנחנו כותבים שהדבר יצוין במועד של היום או במועד סמוך לו, ואז זה אומר שיש להם תמרון של כמה ימים לכאן או לכאן.

מירב ישראלי: אלה דוגמאות בחקיקה.

חמד עמאר: אין לי שום בעיה.

יעקב מרגי: היה חשוב לו שתבין את הניואנסים – הוא התקשר אליי אישית – שחמד עמאר לא ייפגע ויבין את זה לא נכון.

מירב ישראלי: הם גם אמרו שזה נושא שהוא מאוד חשוב להם.

סאלח סעד: אבל יש כאן שאלה, אדוני.

סאלח סעד: אני חושב שאני מצביע נגד הבקשה של בית הנשיא כי כל דבר שנשאר עמום, בצורה מעומעמת, זה משהו לא ברור.

יעקב מרגי: מה לא ברור לך?

סאלח סעד: לא ברור כי אין תאריך קבוע.

סאלח סעד: הם לא אומרים בין ה-1 במרס לבין ה-15 במרס או בין ה-1 במרס ל-21.

יעקב מרגי: מאחר שזה מורכב אצלנו עם הלוח העברי.

סאלח סעד: לא, אבל זה יכול להישאר שכל תאריך פתוח במדינה הזו, זה סימן שאין דברים ברורים.

יעקב מרגי: אתה רוצה לקבוע טווח.

סאלח סעד: אנחנו רוצים שיהיה דבר ברור, ניתן לו תאריך מה-1 במרס עד ה-20 במרס, אין בעיה, אבל הם צריכים מהלך של 20 ימים.

יעקב מרגי: להערכתי, זו הכוונה.

יעקב מרגי: בסמוך לו.

מירב ישראלי: זה גם קיים בחקיקה.

מירב ישראלי: גם בכנסת יש לנו את זה.

יעקב מרגי: מרס היא תקופה עתירת אירועים, לכן סמוך לאותו יום.

יעקב מרגי: אף אחד לא יציין את זה אחרי שציינו את היום ויידחו את זה חודשיים-שלושה.

סאלח סעד: אבל אדוני, צריך לציין את זה.

יעקב מרגי: יש נוסח שיותר - - -

מירב ישראלי: זה הנוסח המקובל.

מירב ישראלי: גם בכנסת, מכיוון שלפעמים זה נופל על יום שאין בו דיון כנסת, עושים את זה או בשבוע לפני או בשבוע אחר כך.

חמד עמאר: אנחנו כתבנו את זה בחוק.

מירב ישראלי: אבל לא כותבים טווח של תאריכים אלא עושים את זה בדרך כלל שבוע קודם או שבוע אחר כך, לפי איך שהמוסד - - -

חמד עמאר: מה שמקובל בחוקים.

יעקב מרגי: סמוך לו.

מירב ישראלי: או במועד סמוך לו.

חמד עמאר: אני חושב בסמוך, אני מוכן לקבל את זה.

יעקב מרגי: אני לא חושב, סעד.

חמד עמאר: בית הנשיא יציין את זה.

חמד עמאר: אם החוק מחייב אותו לציין את זה, הוא יציין את זה.

יעקב מרגי: הוא יציין.

מירב ישראלי: צריך להצביע על הרביזיה, קודם לפתוח.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים בעד פתיחת הרביזיה.

יעקב מרגי: נאשר את הרביזיה שלי ואחר כך נדבר על תיקון הנוסח.

יעקב מרגי: מי בעד בקשת הרביזיה?

יעקב מרגי: בעד – 3

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: אושרה הרביזיה.

יעקב מרגי: עכשיו לגבי הנוסח.

מירב ישראלי: התיקונים המוצעים הם כך.

מירב ישראלי: אני מציעה, גם לגבי הכנסת נאמר שזה במועד סמוך לו.

יעקב מרגי: על אותו היגיון.

מירב ישראלי: יום ראשון פשוט יוצא יום שאין בו מליאה.

מירב ישראלי: בגלל זה, שיהיה טווח של איזושהי גמישות.

סאלח סעד: בסדר, אפשר לחיות עם סמוך לו.

סאלח סעד: גם בית הנשיא, שיהיה בסמוך לו.

מירב ישראלי: או במועד סמוך לו.

מירב ישראלי: ובמקום טקס זה יהיה: יצוין בבית נשיא המדינה.

חמד עמאר: יצוין בבית נשיא המדינה.

חמד עמאר: בדרך כלל, מה הדברים שמציין אותם הנשיא?

מירב ישראלי: יש רק דוגמה אחת נוספת בחקיקה, שזה חוק יום העלייה.

מירב ישראלי: אני לא יודעת בדיוק איך הם - - -

סאלח סעד: אני מניח שהדרוזים מוזמנים לשם.

מירב ישראלי: אני משערת שבאמת מזמינים.

מירב ישראלי: מה שנאמר לי בטלפון, שלפעמים הנשיא נוסע למקום ועושים את האירוע במקום אחר, לא תמיד בבית הנשיא.

חמד עמאר: עם הנשיא.

סאלח סעד: אצלנו הוא מגיע ב-25 באפריל, אז שלא יהפוך את היום הזה - - -

מירב ישראלי: זה לא בסמוך.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: הוא חייב בסמוך.

חמד עמאר: זה לא בסמוך.

חמד עמאר: 45 יום זה לא בסמוך.

סאלח סעד: הוא מופיע אצלנו ביום העלייה לרגל לקבר יתרו.

מירב ישראלי: אני חושבת שגם על זה יש איזו הצעת חוק.

מירב ישראלי: אלה שני התיקונים: או במועד סמוך לגבי הכנסת ובית הנשיא; ובמקום טקס – יצוין בבית נשיא המדינה.

חמד עמאר: אין בעיה.

סאלח סעד: אין בעיה.

מירב ישראלי: אז רק צריך להצביע על זה.

יעקב מרגי: מי בעד תיקון הנוסח כפי שהוצע?

יעקב מרגי: מי מתנגד?

יעקב מרגי: בעד – 3

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הנוסח אושר והצעת החוק תעלה לקריאה שנייה ושלישית, בשעה טובה.

סאלח סעד: עוד פעם לקריאה שנייה ושלישית?

מירב ישראלי: במליאה.

חמד עמאר: ליום שני תספיקי?

מירב ישראלי: אני אנסה להניח את זה היום, ואז כן.

יעקב מרגי: אדוני, בבקשה, התייחסות.

חנן ארליך: אני חוזר על ההערה שהערנו בישיבות הקודמות, שבהתאם להחלטת ועדת השרים - -

יעקב מרגי: חוק הלאום.

חנן ארליך: - - החוק צריך להיות מקודם במקביל לחוק הלאום.

יעקב מרגי: בהמשך להתייחסות שלך, אני לא חוזר על ההערה שלי אבל תעתיק אותה.

חמד עמאר: בסדר, אז תגיד לממונים שלך שאמרת את המשפט הזה.

חנן ארליך: העברתי את המסר לממונים, וזה בידם.

יעקב מרגי: בסדר, אין בעיה.

חמד עמאר: אתה חייב לעשות את זה, אנחנו מבינים את זה.

יעקב מרגי: גם דיבר איתי העוזר של יריב לוין.

יעקב מרגי: אמרתי לו, מה עכשיו?

יעקב מרגי: הוא אומר: אתם לא מבינים.

יעקב מרגי: אם יתוקן פה ויתוקן פה ויתוקן פה, אין אחר כך מוטיבציה.

יעקב מרגי: אם אני לא קושר עוד דברים, משקולות, אין מוטיבציה לדחוף את חוק הלאום, ואז יוצא שהדרוזים יקבלו את הביטוי, אלה יקבלו את הביטוי, ואז חוק הלאום לא יקודם.

חמד עמאר: חוק הלאום תלוי בחרדים.

חמד עמאר: החרדים לא רוצים שהוא יתקדם, הוא לא יתקדם.

יעקב מרגי: מזל שיש חרדים במדינה הזאת, אפשר להאשים אותם בכול.

יעקב מרגי: רבותיי, תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.