ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1040, 2018-05-15 10:00

משה גפני: מה המטרה?

יובל טלר: המטרה היא לבנות דירות נוספות ולייצר שוק שכירות ארוכת טווח מנוהלת במדינת ישראל.

משה גפני: לעודד את הדירות להשכרה ושזה יהיה יותר ממוסד.

יובל טלר: אבל דירות להשכרה לא בשכירות פרטית אלא בשכירות מנוהלת.

משה גפני: לא חשוב, אני מדבר על הרעיון רק.

משה גפני: ניכנס הרי לפרטים, האם זה יחיד או חברה.

משה גפני: כבר דיברנו.

יובל טלר: לא התכוונתי ליחיד או חברה, התכוונתי למנוהלת או לא מנוהלת.

משה גפני: הרעיון הוא להעמיד שוק דירות להשכרה נורמלי וממוסד שהמדינה מעודדת אותו – זה היעד.

משה גפני: תיכף נראה את הפרטים.

יובל טלר: נכון, בעולם של בנייה חדשה בגלל שאנחנו במסגרת של חוק עידוד להשקעות הון.

משה גפני: אתם לא מרוצים ממה שהיה עד היום.

יובל טלר: אנחנו חושבים שמה שהיה עד היום הוא טוב, אבל אפשר לשפר אותו באופן דרמטי, ובעיקר למקד את - - -

מיקי רוזנטל: ידידי, בישיבה הקודמת שאלנו ואמרתם שאולי תביאו לישיבה הזו מספרים.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לדעת כמה יש היום דירות להשכרה ומה היעדים.

משה גפני: מיקי, אני ביקשתי ממנו קודם כל להגיד את היעדים.

משה גפני: ניכנס למספרים ולכל הדברים.

יובל טלר: במסגרת זו, בהצעת החוק אנחנו לוקחים את המסלול הקיים היום ומצמצמים אותו מבחינת האוכלוסייה, כן התמקדות בחברות ולא ביחיד – לא נכנס לכל מיני פרטים – למספר יחידות דיור כשמספר יחידות הדיור גדול דווקא בשביל שתהיה שכירות מנוהלת ומעמיקים את ההטבות לשכירות שהיא ארוכת טווח יותר.

יובל טלר: להגיד: עד היום היו לנו חמש שנים, אנחנו נותנים מסלול שהוא ארוך יותר, שהוא 10 שנים ו-15 שנים, ובתקופות האלה אנחנו נותנים הטבות מס שהן גדולות יותר.

יובל טלר: מפחיתים את שיעורי המס עבור יזם שבוחר לקחת את הפרויקטים האלה ולהעמיד אותם לשכירות לטווח ארוך יותר.

יובל טלר: אנחנו מאמינים שככל שהתקופה ארוכה יותר כך המוצר נכון יותר לשוק, והוא גם מוצר שיהיה עם פחות ניסיונות למעקפים ולתכנוני מס.

יובל טלר: כשמישהו מעמיד להשכרה לעשר שנים אנחנו יודעים שהמוצר הזה יעמוד באמת לשכירות.

יובל טלר: חמש שנים – אנחנו יודעים שבעולמות הקודמים היו כל מיני יזמים שרצו להשתמש בזה רק כתקופת ביניים וזו לא באמת היתה שכירות מנוהלת.

יובל טלר: לכן, אנחנו חושבים שנכון שהתוחלת האמיתית של החוק היא 10 ו-15 שנה.

יובל טלר: אנחנו לא מבטלים את המסלול של החמש שנים, אנחנו מאריכים אותו ואומרים שמי שלוקח את החמש שנים ומאריך אותו לתקופות ארוכות יותר זכאי לשיעורי מס מופחתים במהלך התקופה.

משה גפני: על מה היו ויכוחים עד לאן שהגענו?

שגית אפיק: הדברים שעלו הם למעשה ביטול המסלול הקיים בחוק עידוד השקעות הון שהיום הוא חל גם על יחיד וביטול האופציה ליחיד ולחברה משפחתית ולכל דומיו להיכנס למסלול הירוק שנקבע עכשיו.

משה גפני: על זה הבענו מורת רוח בישיבה.

שגית אפיק: על זה הבעתם מורת רוח בישיבה וביקשתם להכניס את היחיד.

שגית אפיק: דבר נוסף, מספר דירות לבנייה גבוה, בשיעור גבוה הרבה יותר ממה שיש בחקיקה הקיימת ובמסלול הקיים שעובד מזה ארבע שנים.

משה גפני: אתם עומדים על זה שזה יהיה 30 דירות.

יובל טלר: אנחנו חושבים שהמטרה של המוצר הזה היא מטרה של שכירות מנוהלת.

שגית אפיק: רק לחדד, הם מדברים על 30 דירות שמחצית מהן להשכרה – זו המטרה.

משה גפני: אוקיי, מה עוד?

יובל טלר: כאשר אנחנו מדברים על בניין שהוא של שש דירות כשמתוכו רק שלוש דירות עומדות לשכירות, אנחנו בעצם חוזרים לעולם השכירות הפרטי.

יובל טלר: לכן, אנחנו חושבים שנכון להעלות את המספר הזה.

יובל טלר: נכון להגיד שכשמדינת ישראל נותנת הטבת מס היא נותנת אותו בצורה מושכלת והיא רוצה לייעד אותה לאותו מקום שבו יש שכירות מנוהלת.

יובל טלר: אנחנו לא יודעים להגיד שבשלוש יחידות דיור יהיה מוצר כזה, ולכן אנחנו צריכים להעלות את מספר יחידות הדיור.

משה גפני: מה זה שכירות מנוהלת?

יובל טלר: שכירות מנוהלת זה אומר שלא מדובר בשכירות של בעל בית מול דייר, אלא בעל בית שבין אם הוא עושה את זה בעצמו, מנהל את זה באמצעות חברה חיצונית שהיא חברה - - -

משה גפני: למה?

משה גפני: מה מפריע לך? הרי היעד שלך זה שיהיו דירות להשכרה.

משה גפני: מה מפריע לך שמשפחה שהיא לא חברה מחליטה?

משה גפני: מדובר באנשים פרטיים שרוצים לבנות שש דירות ולהשכיר אותן.

משה גפני: למה זה מפריע?

משה גפני: להיפך.

יובל טלר: זה מתקשר למה שאמרתי קודם שהצעת החוק הזו לא נועדה לעודד שכירות, אלא נועדה לעודד בנייה של שכירות ממוסדת.

מיקי רוזנטל: מה זה "ממוסדת"?

מיקי רוזנטל: לפני דקה זה היה שכירות ארוכת טווח, וזו היתה המטרה.

מיקי רוזנטל: מנוהלת.

מיקי רוזנטל: מה זה "ממוסדת"?

מיקי רוזנטל: לא הבנו אז ואני לא מבין עכשיו מהתשובה שלך.

מיקי רוזנטל: מה אכפת לך המילה "ממוסדת"?

מיקי רוזנטל: התוצאה היא מספר דירות או מספר הדירות המושכרות.

מיקי רוזנטל: להיפך, אנשים פרטיים ישתכנעו יותר מחברות.

מיקי רוזנטל: לא הצלחתם להסביר לנו אז.

יוליה מלינובסקי: כן, אתן לך דוגמה.

יוליה מלינובסקי: יש לי מגרש בחולון שמותר בו לבנות שש או תשע דירות לפי תמ"א.

יוליה מלינובסקי: אני בונה דירה בשבילי ואת שאר הדירות אני משכירה לאנשים כי יש מצוקת שכירות בערים הגדולות.

יוליה מלינובסקי: אין כמעט שם מגרשים עם אחוזי בנייה כל כך גבוהים ל-30 דירות, וגם הערך שם הוא כל כך גבוה שלא יהיה קל לקבלנים.

יוליה מלינובסקי: למה אתם מונעים את זה ממני?

יוליה מלינובסקי: המטרה שלי היא שיהיו דירות לשכירות לטווח ארוך.

יוליה מלינובסקי: אולי המטרות הן שונות ולכן יש אי-הבנה.

אפרת פרוקצ'ה: אפרת פרוקצ'ה, הלשכה המשפטית במשרד האוצר.

אפרת פרוקצ'ה: קודם כל, המטרה הראשית כאן היא בנייה בסדרי גודל גדולים.

אפרת פרוקצ'ה: המטרה הראשונית היא, קודם כל, להגדיל - - -

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אתם כל הזמן אומרים את זה.

מיקי רוזנטל: מה אכפת לך אם זה שישה אנשים שמחזיקים כל אחד שש דירות שזה יוצא 36 או חברה אחת שבונה 36 דירות?

מיקי רוזנטל: מה ההבדל?

מיקי רוזנטל: המטרה שלך שיהיו יותר דירות ובשכירות לטווח ארוך.

אפרת פרוקצ'ה: יש פה איזושהי עוגה שצריך לחלק אותה.

אפרת פרוקצ'ה: נותנים פה הטבות והשאלה היא לאן אנחנו רוצים לנתב את ההטבות האלה.

אפרת פרוקצ'ה: אנחנו רוצים, קודם כל, לעודד קבלנים לבנות במסות.

אפרת פרוקצ'ה: קודם כל, תבנו הרבה.

אפרת פרוקצ'ה: תייעדו את הבנייה החדשה לטובת השכרה לטווח ארוך שהיא השכרה שונה ממה שיש לנו היום.

אפרת פרוקצ'ה: זה השכרה ממוסדת ומוסדרת.

אפרת פרוקצ'ה: בדרך כלל היא השכרה לטווח ארוך.

אפרת פרוקצ'ה: אנשים נמצאים בדירות ולא מוציאים אותם אחרי יום יומיים.

אפרת פרוקצ'ה: יש פה איזושהי כוונה מאוד מסוימת מאחורי החוק הזה.

אפרת פרוקצ'ה: אי-אפשר להתעלם מזה שהכוונה הראשונית היא גם להוסיף המון דירות לשוק הדיור, לבנות במסה.

אפרת פרוקצ'ה: שלוש דירות או ארבע דירות לא מקיימות את המטרות האלה.

יוליה מלינובסקי: במתמטיקה יש שיטות שונות לדיון, אפשר לחשוב אחרת.

יובל טלר: בסופו של דבר, אנחנו שמים פה על השולחן הצעת חוק שמנסה לשנות את המסה במקום שבו נמצא שוק הדיור בישראל היום שנמצא ברובו בשכירות פרטית.

יובל טלר: ביחס לעולם המערבי אנחנו נמצאים בנקודת קיצון, הראינו את זה גם במצגת הראשונה שלנו, בהיקף השכירות הממוסדת שקיימת במדינה.

יובל טלר: בעולם המערבי שכירות מהווה תחליף אמיתי לדירה בבעלות בגלל שאדם יודע שהוא נכנס לפרויקט שיעמוד לו לשכירות לתקופת זמן מספקת ולא יהיה מצב שמחר בבוקר ידפוק לו בדלת בעל הבית ויגיד לו: היה כייף איתך במשך שנתיים, אבל מחר בבוקר הבן שלי חוזר מחו"ל, ולכן אני צריך שתפנה את הדירה בסוף השנה הנוכחית.

יובל טלר: אנחנו עוברים לעולם תוכן אחר שאמור להיות תחליף לדירה בבעלות.

יובל טלר: שכירות פרטית היא לא המוצר שאנחנו מנסים לעודד דרך הכלי הזה של הטבת מס שכמובן מוגבלת בסופו של דבר.

יובל טלר: לכן, אנחנו רוצים למקד אותה במה שאנחנו חושבים לנכון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי רוזנטל, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אין קשר בין המילים והמעשים כל הזמן.

מיקי רוזנטל: אני מסכים שאם היתה שכירות ארוכת טווח במדינת ישראל אז היה יורד הלחץ - - - , זה נכון.

מיקי רוזנטל: אבל בכל העולם שזה קיים, קיים גם איזה מנגנון הצמדה נורמלי למחירים שאתם סירבתם לקבל אותו.

מיקי רוזנטל: לכן, לא יהיה לעולם שוק שכירות ארוכת טווח בישראל אלא מלאכותי, לא כלכלי.

מיקי רוזנטל: אם הייתם עושים את זה כלכלי אז זה היה אחרת.

מיקי רוזנטל: בואו נלך עכשיו למה שעשיתם כבר.

מיקי רוזנטל: הדבר המרכזי והבעייתי שנוצר כאן הוא שאם יבנו, יבנו רק באזורי ביקוש.

יוליה מלינובסקי: לא, להיפך כי באזורי ביקוש זה משתלם.

מיקי רוזנטל: לא, יבנו רק באזורי ביקוש.

מיקי רוזנטל: אנחנו מייצרים פה עוד ועוד חוקים שמפלים בין המרכז לפריפריה באופן שיטתי, וזה אחד החוקים.

מיקי רוזנטל: אם לא ניתן עדיפות משמעותית לפריפריה בחוק הזה, אדוני, אז איפה יבנו את הבתים האלה?

מיקי רוזנטל: בירוחם?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אנחנו חייבים לייצר הטבה כלכלית לפריפריה כדי שיהיה כדאי כלכלית לעשות את זה גם בפריפריה.

מיקי רוזנטל: דהיינו, אם אדם מקבל הנחה לפי הצעת החוק הזו של 10% באזורי ביקוש, בפריפריה הוא צריך לקבל הנחה גדולה יותר, או שיידרש ממנו פחות לבנות.

מיקי רוזנטל: לבנות, אבל להפוך את זה כלכלית גם בפריפריה, אחרת אנחנו עוד פעם מחוקקים חוק לטובת הלבנים והשמנמנים שזה לא טוב.

מיקי רוזנטל: זה חוק שנועד רק לאזורי הביקוש ולא יהיה כדאי.

מיקי רוזנטל: מתי זה כדאי?

מיקי רוזנטל: איפה עושים תמ"א 38?

מיקי רוזנטל: זה חוק שהמדינה אומרת: אני מוותרת על זכויות ועל כסף שלי ותבנו, ואנשים בונים.

מיקי רוזנטל: אבל הם לא בונים במגדל העמק תמ"א 38 - אין אחד - ואין במצפה רמון פרויקט אחד של תמ"א 38.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: כי זה לא כדאי.

מיקי רוזנטל: מדינת ישראל לא יכולה לעשות עוד פעם עוד חוקים שעוזרים רק למי שיש להם.

מיקי רוזנטל: צריך לעודד את התעסוקה, את ההתרחבות, את הכדאיות, וחייב להיות פה מסלול פריפריה.

מיקי רוזנטל: הדבר השני זה האופן המלאכותי שבו אתם מייצרים בכלל מספרים או בקשות או דרישות או תוכניות כלכליות.

מיקי רוזנטל: אין הבדל בסוף, חוץ מזה שאתם לא רוצים להתעסק עם הרבה נישומים והרבה משקיעים כנראה, בין יזם שבונה עשר דירות ויש עשרה יזמים כאלה שבונים מאה, לבין אחד שבונה מאה.

מיקי רוזנטל: בסוף זה עוד מאה דירות בשוק השכירות.

מיקי רוזנטל: אתם מנסים לבלום את העניין הזה, את היוזמה הפרטית, את המשפחה שרוצה.

מיקי רוזנטל: תגיד להם: חייבים להתאגד כחברה.

מיקי רוזנטל: אבל לא יכול להיות שאתם תגידו לא לאדם שרוצה להשכיר את הדירה שלו לטווח ארוך או לבנות במגרש בעיר שלו לטווח ארוך ושזה רק לחברות גדולות.

מיקי רוזנטל: עוד פעם אנחנו מפלים את היזמים והאנשים הקטנים ונותנים לגדולים.

מיקי רוזנטל: איזו מדיניות זו?

מיקי רוזנטל: אני לא מבין את המדיניות הזו.

מיקי רוזנטל: כל היום אומרים: צמצום פערים, ובסוף מגדילים את הפערים באמצעים כאלה.

מיקי רוזנטל: היום הוא יום העסקים הקטנים ובדיוק ביום הזה אתם באים לדון בזה.

מיקי רוזנטל: התווכחנו האם זה חייב להיות בהיקפים גדולים ליזמים גדולים או ליזמים קטנים ובינוניים, ואני חושב שאנחנו צריכים להפוך את זה גם ליזמים קטנים שבונים גם עשר דירות.

מיקי רוזנטל: אני לא אומר כל אחד שבונה בית כי זה באמת שטות, אבל אם אדם מחליט לבנות עשר דירות למה לא לתת לו להיכנס להטבות האלה?

מיקי רוזנטל: הוא משרת את אותן מטרות.

מיקי רוזנטל: הרי את הטבת המס הוא מקבל בסוף אחרי שהוא השכיר את הדירה לטווח ארוך, אז מה אכפת לך?

משה גפני: תודה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: נושא הפריפריה כבר דובר והוא מובן.

יוליה מלינובסקי: כמובן יש שוני בין חדרה-גדרה לבין הפריפריה ששם צריך באמת לעודד אם אתם באמת מעוניינים שזה יעבוד שם.

יוליה מלינובסקי: שנית, אני בהחלט מסכימה עם הדרישה של שש דירות כי לפעמים יש מגרשים קטנים, וכאן אני דווקא מדברת על גוש דן.

יוליה מלינובסקי: יש מגרש קטן שיש בו זכויות בנייה מעטות ואי-אפשר לבנות בו 30 דירות.

יוליה מלינובסקי: 30 דירות זה שמונה קומות.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אתם אומרים רק מגדלים ולא בנייה אחרת.

יוליה מלינובסקי: רק קבלנים גדולים בונים 30 דירות כי זה דורש היתכנות אחרת.

יוליה מלינובסקי: אני בהחלט חושבת שאנחנו גם כן יכולים לעודד בנייה אחרת ושזה כן יהיה שכירות לטווח ארוך.

יוליה מלינובסקי: אני מסכימה עם הדרישה – חמש שנים, אחר כך זה עשר שנים, 15 שנה.

יוליה מלינובסקי: זה בהחלט יקל על משפחות רבות.

יוליה מלינובסקי: אני בעצמי גרה בשכירות וכל שנה אני מחכה מה יהיה לי, כפי שאמרת.

יוליה מלינובסקי: אם בעלי הדירות היו יודעים שזה ישתלם להם מבחינת המסים, יכול להיות שזה היה נראה אחרת.

יוליה מלינובסקי: אני בהחלט מסכימה עם זה.

יוליה מלינובסקי: כמות הדירות הוא נושא קריטי כי אחרת אנחנו מעודדים רק את הבנייה הגבוהה ורק את הקבלנים הגדולים ולא נותנים פתרונות למרחב העירוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יעקב אשר.

אדוני, בישיבה הקודמת דיברנו על הדברים האלה.

יש פה גם איזושהי הטעייה כי הנושא של השש דירות זה הטבה שקיימת היום והיא הטבה אחרת מההטבה שמדברים עליה כרגע על ה-20 או 30 דירות.

זה הולך באיזושהי דיפרנציאליות, נכון?

אז קודם כל אתם אומרים: אנחנו עושים משהו יותר גדול, בוא נזרוק את הדברים הטובים שכבר עשינו.

בשביל מה?

כשאתם רוצים לעודד או להילחם במשהו אז תבואו מכל הכיוונים.

לכן, להוריד היום את ההטבה המינימלית הקיימת על השש דירות היא לא נכונה והיא לא צריכה להיות בעניין הזה, לדעתי.

הדבר הנוסף שהיה במחלוקת בפעם הקודמת, אדוני היושב-ראש, וגם הבהרת לאוצר את דעתך ואת דעת הוועדה בעניין הזה, זה שקביעת הרף של 30 יחידות הוא גבוה מדי.

אנחנו דיברנו על כך גם בחוק שלנו שהגשנו.

דיברנו על 20 יחידות דיור, זה סביר ונורמלי.

אתה לא צריך שהכול יהפוך רק לטייקונים ורק לדברים גדולים, אלא באמת לעודד את העסקים הבינוניים או דברים מהסוג הזה שהם עושים שני דברים: הם גם מקדמים את העסקים וגם נותנים דיור.

כל שאר התנאים לגבי אורך הזמן ודברים כאלה – זה בסדר גמור כדי שזה לא יהפוך למסחרה.

אבל הדברים האלה צריכים להיות, ואל תיגעו בדברים הטובים שכבר עשיתם פעם על השש דירות בגלל שאתה עושה היום משהו שהוא אולי יותר טוב – הוא לא סותר אחד את השני.

אין לי שום הבנה למה אתם עושים את ההטבה הזו כי ההטבה על ה-20 או 30 דירות היא אחרת – הרבה יותר גבוהה.

שם אתה משאיר אותה על רף יותר גבוה, וזה בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דב חנין.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אנחנו עוסקים בשלוש הצעות חוק שבאות מכיוונים שונים לאותה מטרה.

דב חנין: אני מברך על הגישה שלכם באוצר בנושא הזה.

דב חנין: אני חושב שהגישה שלכם לקדם מערכת של שכירות אחרת במדינת ישראל היא חלק מאוד מאוד מרכזי בתיקון שאנחנו צריכים לעשות בשוק המקרקעין שלנו.

דב חנין: זה מהלך מאוד מאוד נכון ואני מברך עליו.

דב חנין: אבל אני מציע לכם לראות גם את הזוויות השונות שאנחנו, חברי הכנסת, מקדמים בהצעות החוק שלנו.

דב חנין: אגב, שתיהן שונות זו מזו כפי שראיתם.

דב חנין: אבל המכנה המשותף בין שלוש ההצעות האלה זו ההבנה שאם לא נייצר מערכת של שכירות ארוכת טווח יציבה ובטוחה בחברה הישראלית, אנחנו בעצם לא מסוגלים להתמודד עם הפתרון של מצוקת הדיור במדינת ישראל.

דב חנין: לכן, אני רוצה להסכים עם כל חבריי כאן שאמרו שאנחנו חייבים את הדבר הזה לפתח במניפה רחבה.

דב חנין: אני בעד לייצר את ההטבות לבניות בהיקפים גדולים ולחברות הגדולות, אבל אתם צריכים לפתוח את האופק גם.

דב חנין: אגב, אני בעד העדפה לפריפריה, אבל יש לנו בעיה איומה גם באזורי הביקוש שבהם אין לנו שוק שכירות שמאפשר לאנשים לשכור באופן סביר עם ביטחון ועם יציבות.

דב חנין: שם עיקר מצוקת המגורים בישראל.

דב חנין: לכן, אנחנו חייבים להוריד מאוד מאוד את הרף.

דב חנין: הרף של שש דירות מינימום הוא הרבה יותר הגיוני והרבה יותר מתחבר למציאות מהרף של 30 דירות שאתם הצעתם שהוא גבוה מדי.

דב חנין: צריך לייצר כמה שיותר אפיקים כדי שהערוץ הזה של שכירות ארוכת טווח ישתרש בתוך שוק המקרקעין שלנו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: עודד, רצית?

עודד פורר: חברי הכנסת התייחסו כל כך יפה.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, אתה יודע מה אנחנו רוצים פחות או יותר.

משה גפני: אחרי שש פעמים שאני לא אדע?

משה גפני: בואו נסיים.

שגית אפיק: אנחנו בעמוד 1170 בסעיף 53ד4 – הטבות במס לחברה בעלת בניין להשכרה.

גיא גולדמן: זה סעיף שמעניק את הטבות המס על השכרה לטווח ארוך.

גיא גולדמן: " הטבות במס לחברה בעלת בניין להשכרה 53ד4 (א) חברה בעלת בניין להשכרה, יחולו על הכנסתה ממכירה או מהשכרה של דירות מגורים בבניין להשכרה, שיעורי המס כמפורט להלן:..."

משה גפני: בחוק הזה אתם אומרים שיבנו נניח 20 דירות כש-10 מהן הן דירות רגילות, לא להשכרה, ו-10 מהן דירות להשכרה, ואתם נותנים על הבנייה הזו הטבות מס?

גיא גולדמן: גם על מה שלא הושכר נותנים הטבת מס.

משה גפני: נניח ואני בונה 20 דירות, 10 מהן הן דירות להשכרה עם כל המגבלות שיש כמובן שזה לטווח ארוך וכו' וכו', אבל 10 דירות אני בונה למכירה.

משה גפני: אני מקבל את ההטבות המס האלה שעליהן אנחנו מדברים עכשיו על כל הבניין של ה-20 דירות.

גיא גולדמן: על כולן, רק 30 ו-15 בנוסח הזה.

שגית אפיק: רק על 30 דירות.

שגית אפיק: אתה מקבל גם על הדירות להשכרה הטבת מס, גם על הדירות למכירה.

משה גפני: זה רק על 30 דירות.

שגית אפיק: הוא מדבר על 30 דירות ואתה אמרת 20 אז הם לא רוצים להשתמע.

משה גפני: 100 דירות, לא דיברתי עכשיו על כמה.

משה גפני: בניתי 100 דירות ו-50 מהן להשכרה ו-50 מהן למכירה.

משה גפני: אני את הטבות המס מקבל על כל ה-100.

גיא גולדמן: נכון.

משה גפני: זה הכול, זה מה ששאלתי.

משה גפני: לא קבעתי כמה דירות.

משה גפני: נבהלת שאמרת לי 20?

משה גפני: תאמין לי, תודה לקדוש ברוך הוא כשנישאר בסוף ב-20.

מיקי רוזנטל: לא, לא.

מיקי רוזנטל: להודות כל הזמן כל היום גם אם לא מקבלים כלום, אבל אל תתחיל איתי ב-20.

משה גפני: בסדר, אבל אני עוד לא הסכמתי על כלום.

משה גפני: עוד לא דיברתי על זה בכלל.

קריאה: מה שנאמר זה לא מדויק.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני מבקש לא לדבר.

משה גפני: מדברים עם רשות ואני לא נותן עכשיו רשות.

משה גפני: תיכף נחזור ואתן לכולם לדבר.

יובל טלר: אני רוצה לחדד לעניין הערת היושב-ראש.

יובל טלר: הדיוק הזה הוא שכל מספר שאנחנו מדברים עליו פה, רק 50% מתוכו הוא להשכרה.

יובל טלר: לצורך העניין שמה שהיה בחוק הקודם שש דירות ורק שלוש דירות עומדות להשכרה ואדם מקבל את הטבת המס גם על שלוש הדירות הקיימות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מאה אחוז, בסדר גמור.

שגית אפיק: עכשיו תקריאו את הטבת המס, נשמע מהי.

גיא גולדמן: "(1) לעניין הכנסה ממכירה או מהשכרה של דירות מגורים שהופקה החל ממועד הראשון להשכרה -11%, ובלבד שמחצית מהדירות בבניין להשכרה לפחות - (א) הושכרו למגורים למשך חמש שנים לפחות מתוך שש השנים שלאחר המועד הראשון להשכרה.

גיא גולדמן: (ב) לא נמכרו לפני שחלפו חמש שנים מהמועד הראשון להשכרה.

גיא גולדמן: "

משה גפני: מה קורה אם מישהו מוכר באמצע או שעוצר את השכירות באמצע?

גיא גולדמן: לא, הוא צריך להשכיר חמש שנים מתוך שש.

משה גפני: בסדר, הוא קיבל הטבת מס.

מיקי רוזנטל: מתי הוא קיבל את ההטבה?

מיקי רוזנטל: בהתחלה או בסוף?

גיא גולדמן: דיירים אפשר להחליף כל עוד נשמר העיקרון של חמש שנות השכרה מתוך שש.

מיקי רוזנטל: בתוך חמש השנים אפשר להחליף דיירים?

גיא גולדמן: דיירים, אבל הדירה עדיין מושכרת.

שגית אפיק: ובלבד שהוא ממשיך להשכיר.

שגית אפיק: יש שלוש תקופות להשכרה שקבועות בחוק כשלכל תקופת השכרה יש שיעורי הטבות מס אחרות - שלושה מסלולים.

שגית אפיק: בתוך אותו מסלול, בתוך החמש שנים, התקופה הראשונה כל עוד אתה משכיר זה לא משנה - - -

מיקי רוזנטל: אני לא מבין.

מיקי רוזנטל: השכרה ארוכת טווח זה שאתה לא מוציא את הדיירים.

גיא גולדמן: לא, השכרה ארוכת טווח היא לא פר דייר.

מיקי רוזנטל: אז למה אנחנו עושים את הטבת המס הזו?

מיקי רוזנטל: הרי הוא יעלה את המחיר כל שבוע.

יוליה מלינובסקי: אתה לא פתרת את הבעיה שדיברת עליה.

יוליה מלינובסקי: אתה זוכר?

משה גפני: רבותיי, אפילו אני כבר לא מבין את השאלות.

משה גפני: גיא, אני אגיד לך מה מטריד אותי ומה מטריד אותם.

משה גפני: אתם מעודדים בנייה להשכרה כי אתם רוצים שלאדם תהיה ודאות שהוא גר בדירה ולא מעלים לו את השכירות, ולכן נתתם לו הטבות.

גיא גולדמן: לא, יש פה מחיר שכירות מפוקח.

שגית אפיק: אבל יש ממוצע דמי שכירות קבוע.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה חוזה שכירות לחמש שנים.

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: אם אפשר להוציא אותי אחרי שנתיים, אין לי ודאות בדירה הזו.

משה גפני: תעזוב רגע את המחיר.

משה גפני: אני בהתחלה התלהבתי.

מיקי רוזנטל: אתה נותן הטבת מס, המדינה מתערבת.

מיקי רוזנטל: זה אותו דבר כמו טבע.

מיקי רוזנטל: נתנו לטבע מיליארדים והם מפטרים עובדים.

מיקי רוזנטל: לא דרשתם מהם להחזיק מינימום עובדים תמורת המיליארדים שנתתם להם.

מיקי רוזנטל: החוק הזה לא שווה.

משה גפני: הם עוד לא ענו.

משה גפני: שואלים החברה בצדק, והם אומרים שהטבות המס ניתנות כדי שיהיה שוק דירות להשכרה.

מיקי רוזנטל: לטווח ארוך.

משה גפני: הסברתם את זה מאוד יפה בהתחלה.

משה גפני: משפחה רוצה דירה להשכרה כי אין לה כסף לקנות דירה ואתם באים ואומרים, ובצדק: עשינו מקום עכשיו שבו יש דירות להשכרה, אתה יכול לקבל את זה לחמש שנים.

משה גפני: אבל אז בעל הדירה שהשכיר לו אותה אחרי שנתיים אומר: תודה רבה, תצא מהדירה.

משה גפני: אין לך את הוודאות הזו.

משה גפני: יכול להיות שהוא לא יכול להעלות את המחיר, אבל המשפחה נזרקת לרחוב – זו השאלה.

אפרת פרוקצ'ה: לגבי הוודאות – הוודאות הזו זה ספקטרום.

אפרת פרוקצ'ה: אפשר להבטיח ודאות בכל מיני דרגות.

אפרת פרוקצ'ה: קודם כל, אנחנו מבטיחים את הוודאות מבחינת המלאי.

אפרת פרוקצ'ה: כל הדירות האלה מיועדות לשכירות.

אפרת פרוקצ'ה: זה אומר שאין לי את בעל הדירה הפרטית שדופק על הדלת ואומר:

אפרת פרוקצ'ה: אני צריך עכשיו את הדירה בשביל הבן שלי כי הוא צריך לגור או שהשתנה אצלי משהו בחיים ואני רוצה את הדירה - זה לא יקרה.

יוליה מלינובסקי: לא, זה לא נכון - - - סתם ככה כי בא להם, כי אין לך ברירה.

יוליה מלינובסקי: אני כנראה אף פעם לא גרה בשכירות ולא יודעת מה זה - נו, באמת.

משה גפני: אז זה לא נכון, פה מדברים דברים לא נכונים.

משה גפני: לא להפריע באמצע.

משה גפני: אני מבקש לא לענות לשאלות חברי הכנסת מבלי רשות ממני.

אפרת פרוקצ'ה: לכן, הוודאות שאנחנו מנסים לספק זה ודאות מבחינת המלאי.

אפרת פרוקצ'ה: כל מלאי הדירות מופנה להשכרה.

אפרת פרוקצ'ה: כמובן שאנחנו לא נכנסים לחוזה הספציפי בין המשכיר לשוכר ואומרים לו: בוא תשכיר לתקופה מסוימת.

אפרת פרוקצ'ה: מה שכן, יש תנאים לאופן ההשכרה שאנחנו כן חושבים שזה דברים שצריכים להימצא.

גיא גולדמן: למשל, שכר דירה מפוקח.

עודד פורר: אתם עושים פה ישראבלוף.

מיקי רוזנטל: אבל זה לא שכירות ארוכת טווח.

מיקי רוזנטל: בעולם לא קוראים למה שאתם עושים שכירות ארוכת טווח.

מיקי רוזנטל: אתם עושים משהו אחר.

מיקי רוזנטל: המילים "שכירות ארוכת טווח" מבטיחות שיש לי איזשהו מנגנון שגם לשוכר וגם למשכיר יש ודאות, אחרת זה לא ארוכת טווח ולא קשקושים.

משה גפני: אני מציע לא לטייח את העניין.

משה גפני: זה חקיקה ראשית ואנחנו מעוניינים בחקיקה הזו, אבל שנדע את הפרטים באמת.

משה גפני: אתם מתערבים בגובה השכירות.

משה גפני: אני לא יודע למה הוא לא יכול לתת את זה לבן שלו, אבל הוא יכול לתת את זה לשכן של הבן שלו.

משה גפני: זאת אומרת, אני שכרתי שם דירה עם חמישה ילדים קטנים וכעבור שנה וחצי אני נזרק ואף אחד לא עוזר לי – נכון או לא?

משה גפני: שנדע את האמת.

מיקי רוזנטל: זו האמת, ואין בלתה.

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, זה מתחבר לדיון שניהלנו קודם לגבי מספר דירות ולגבי שכירות מנוהלת או שכירות פרטית.

יובל טלר: ברגע שמגיעה חברה שמנהלת את השכירות הזו היא לא דופקת בדלת לאנשים ואומרת להם ככה באופן - - -

יוליה מלינובסקי: היא פשוט מעלה את המחיר, וזהו.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד פשוט.

יוליה מלינובסקי: תעלו את המחירים ואנשים יברחו כי הם לא יוכלו לשלם את זה.

אנחנו מחוקקים, אנחנו לא נותנים הערכות שוק – נכון?

משה גפני: לא לענות, אחרת אני עוצר את הדיון.

משה גפני: אני מצטער מאוד, לא לענות.

משה גפני: אתה אומר חברת ניהול וזה מתקשר או לא מתקשר - מה לעשות, הקדוש ברוך הוא נתן לי שכל קטן.

משה גפני: אני לא מבין יותר מדי שאתה שולח אותי לכל מיני מקומות.

משה גפני: אני סומך על הטייקון שהוא לא יזרוק אותי מהדירה כי הוא ניהול, ואמרתם את זה במילים עבריות מאוד יפות, אבל האיש הפרטי שבנה שש דירות, הוא יכול לזרוק – זה מה שאתם אומרים.

עודד פורר: קודם כל, אני רוצה לברך אתכם.

עודד פורר: סוף סוף אתם מטפלים בעניין ההיצע כי עד עכשיו כל מה שעשיתם בנושא מכירת הדירות זה לטפל בביקושים.

עודד פורר: בכל החוקים שהביאו לנו לפה טיפול בביקושים ולא טיפלו בהיצע.

עודד פורר: טוב שאתם מטפלים בהיצע ורוצים שיהיו יותר דירות.

עודד פורר: זה נכון שכשיהיו יותר דירות להשכרה אז מטבע הדברים המחיר ירד.

עודד פורר: בשנים הקרובות נראה את מחיר השכירות עולה כי אין מספיק דירות במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: להיפך, כל שנה מגיעים אליי ומעלים - - -

עודד פורר: אין לו שום אינסנטיב כי כל שנה הוא יקבל את ההטבה הזו וכל זמן שהדירה מושכרת.

עודד פורר: לשני הדברים האלה צריך לתת מענה.

עודד פורר: צריך פעם אחת לטפל בהיצע באמת כך שיהיו יותר דירות להשכרה, אבל תנו פה איזשהו תמריץ למי שהוא משכיר ארוך טווח, אחרת מה עשינו פה?

יוליה מלינובסקי: כל שנה, כי כך בא להם.

אפרת פרוקצ'ה: בתור מי ששכרה דירה בארצות הברית כמה שנים בשכירות ממוסדת אסביר איך זה עובד.

אפרת פרוקצ'ה: כשיש לי חברה שהיא משכירה להרבה אנשים, יש להם מחיר קבוע מראש.

אפרת פרוקצ'ה: מבחינתה לא אכפת לה אם מי ששוכר את הדירה היום זו אני או יובל או גיא, מבחינתה כולם משלמים לה את אותו מחיר.

אפרת פרוקצ'ה: לכן, ברגע שהמחיר מפוקח כמו שאנחנו קובעים כאן, ברגע שמדובר בשכירות ממוסדת, אין לה אינטרס לדפוק אצלי בדלת ולומר לי לצאת ושיבוא מישהו אחר.

משה גפני: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: זה בארצות הברית, לא אצלנו.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: אם תנאי המסוי משתנים היא לא תדפוק לך בדלת?

עודד פורר: אתם לא משנים פה חוקי מיסוי, לדוגמה?

מיקי רוזנטל: תראו את הטבות המס ארוכות הטווח במדינות אירופה.

מיקי רוזנטל: שום דבר ממה שהבאתם לא דומה אפילו כי שם יש מנגנון.

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, נגענו פה רק בשתי בעיות מתוך כל הבעיות שהעלינו בפעמים הקודמות, בבעיות המקצועיות של החוק.

ירון גינדי: האם אנחנו רוצים לדבר על שלל הבעיות המקצועיות של החוק?

משה גפני: נחזור לבעיות.

משה גפני: קודם כל, אני רוצה התייחסות כללית שלך לעניין.

ירון גינדי: ההתייחסות הכללית שלי היא שיש, לדעתי, חוסר הבנה בין איך שאנחנו רואים את מטרת החוק לבין איך שאגף תקציבים רואה את מטרת החוק.

ירון גינדי: מטרת החוק - זה לא חוק חברות ניהול.

ירון גינדי: אנחנו לא באים לעשות פה חוק עבור חברות ניהול ממסדיות.

ירון גינדי: מטרת החוק היא לעודד את היזמים.

ירון גינדי: במקום למכור את הדירות שלהם, לייעד את הדירות שלהם להשכרה על מנת שלדור הצעיר שלנו יהיה דיור בר השגה בשכירות.

ירון גינדי: אנחנו לא באים לעודד בנייה.

ירון גינדי: יזם שיש לו קרקע שהוא שילם עליה מיליונים הוא כבר בונה.

ירון גינדי: אנחנו רוצים לשכנע אותו כאן בוועדה לקחת את הדירות שלו, ובמקום למכור אותן לייעד אותן להשכרה כי יהיו לו כדאי – זו מטרת החוק.

ירון גינדי: אנחנו צריכים שהחוק הזה יהיה כמה שיותר רחב ולא להצר אותו.

ירון גינדי: אגף התקציבים צמצם עכשיו את החוק מהמתכונת הקודמת שלו.

ירון גינדי: יש פה כמה לקונות מהותיות.

משה גפני: למה הוא צמצם?

ירון גינדי: כי ברגע שהוא הוציא את היחידים הוא צמצם את החוק, ברגע שהוא מוריד מ-30 ל-6 הוא צמצם את החוק, ברגע שהוא שם תחולה.

ירון גינדי: היום יש דירות להשכרה במסלול החוק.

ירון גינדי: יש היום חוק לעידוד השקעות הון ונכנסתי אליו ואני משכיר את הדירות שלי לחמש שנים.

ירון גינדי: לפי החוק הקיים כשסיימתי את החמש שנים שלי בחוק הקיים היום, אני לא יכול להיכנס בכלל לחוק החדש.

ירון גינדי: למה?

ירון גינדי: הנה, יש לי דיירים שחמש שנים שוכרים את הדירות שלי.

ירון גינדי: אני רוצה להמשיך להשכיר להם את הדירות שלי ולפי החוק החדש אני לא יכול.

ירון גינדי: זה נשמע לכם עולה על הדעת בכלל?

ירון גינדי: אדוני היושב-ראש, יש פה לפחות חמש לקונות מקצועיות שפוגמות.

משה גפני: לא לקנות, יש ויכוח.

ירון גינדי: לא, הן לקונות מבניות בחוק.

משה גפני: בסדר, אבל זה הוויכוח שהיה בישיבות הקודמות.

משה גפני: אנחנו לא הולכים לשום מקום.

משה גפני: תודה.

משה גפני: דינה דיין, מנכ"ל חברה להתחדשות יישובית, בבקשה.

דינה דיין: לנו מאוד מפריע שהחוק הזה מתייחס למדינת ישראל כמדינה שיש בה שוויון.

משה גפני: מי אמר שיש בה שוויון?

דינה דיין: החוק מתייחס לכל הקרקעות כאל אותן קרקעות.

דינה דיין: אנחנו רוצים לראות צעירים מגיעים לפריפריה, משכירים דירות.

דינה דיין: כרגע זה רחוק והחוק הזה גם מרחיק את זה יותר.

דינה דיין: אם לא יהיה בתוך החוק הזה מסלול מובנה, מסלול פריפריה, שמשתמש בהגדרות שממשלת ישראל הגדירה – היום יש לנו הגדרות, אפשר להשתמש בהן – ולתת תעדוף כדי לתת אינסנטיב ליזמים כן לבנות במצפה רמון, בירוחם, באופקים דירות לשכירות, אנחנו עוד פעם סוחבים את כל הצעירים שלנו למרכז, ממרכזים את כל הכוח שלנו.

דינה דיין: הדבר הזה לא יכול להיות.

משה גפני: את מדברת על הפריפריה ועל עידוד.

דינה דיין: נכון, רק.

דינה דיין: אני חושבת שהחוק חשוב, אני לא אומרת שלא, אבל כל עוד אתם הולכים לחוקק אותו, כבוד היושב-ראש, שימו לב לדברים האלה.

דינה דיין: זה שנים קדימה.

דינה דיין: החוקים האלה מתווים איך המדינה שלנו נראית.

דינה דיין: יש על הכתפיים שלכם עול בסיפור הזה.

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, רק לעניין ה-11% שהקראתם עכשיו ורק כדי להסב את תשומת ליבך.

ירון גינדי: החוק הקיים ב-11% יביא את שיעור המס הסופי ל-28.8% כאשר עד שנת 2014 שיעור המס היה רק 24.35% ולא בנו.

ירון גינדי: זאת אומרת, שיעור המס היה 24.35% עד 14', כמעט ולא קרה כלום.

ירון גינדי: שיעור המס עכשיו יהיה 28.8 - האם אנחנו מצפים שיקרה משהו?

משה גפני: שי כהן, לשכת עורכי הדין.

שי כהן: נראה שמי שהציע את הצעת החוק הזו לא כל כך מכיר את היזמים שמעוניינים להיכנס לתחולת החוק.

שי כהן: כנראה שהם לא ישבו עם היזמים.

משה גפני: הממשלה הציעה את זה.

משה גפני: יש גם הצעות חוק פרטיות.

אתה מתייחס גם להצעות החוק הפרטיות?

קריאות: לא, לא.

שי כהן: הבעיה המרכזית שקבלנים והמוסדיים לא נכנסים זה כי התשואה על השכרה היא בערך 2% לשנה, ואף יזם לא ייכנס גם אם המס יהיה אפס.

שי כהן: כי ברגע שהתשואה שלך לא כלכלית, אתה לא תיכנס.

שי כהן: אתה משלם מס על הרווח.

משה גפני: אתה מציע לא לאשר את החוק?

שי כהן: המטרה שלהם לא רלוונטית.

שי כהן: אפשר לאשר הרבה חוקים, רק הם לא יעודדו כלום.

שי כהן: אני מכיר את החוק הקיים.

משה גפני: גם אני מכיר את החוק הקיים, מה אתה מציע?

שי כהן: להשאיר את החוק הקיים.

שי כהן: אפשר להטיב את ההטבות בהתאם להצעה שמי שישכיר לעשר שנים יקבל הטבה נוספת, מי שירכוש קרקע כיום באמת יקבל שיעור מס מוטב של חצי אחוז, ולהעמיק את ההטבות.

שי כהן: אבל לבטל ולהעלות את זה ל-30 יחידות ורק לחברות, זה לא יוסיף אפילו דירה אחת.

שי כהן: נקודה נוספת – נאמר כאן שההטבות הן לכל הבניין להשכרה.

שי כהן: דהיינו, אם יש 40 דירות אז זה כל ה-40 דירות – זו טעות.

שי כהן: כל ההטבות הן רק לגבי הדירות שיושכרו.

שי כהן: דירות שנמכרות מיד אין פטור ממע"מ, והפטור הזה הוא מהותי מאוד.

שי כהן: הפטור ממע"מ קיים רק לדירות שאתה משכיר והרבה מאלה שנכנסים, נכנסים לחוק רק בגלל הפטור ממע"מ על חוק עידוד.

שי כהן: ההטבות חלקיות לדירות שמושכרות.

שי כהן: נקודה נוספת – אם יש לאדם קרקע של 30 דירות והוא מתכוון אפילו בדירה אחת להתגורר, זה פוסל לו את כל הבניין מלקבל את ההטבות.

שי כהן: אין בזה שום היגיון.

שי כהן: אם הוא מתגורר בדירה אחת או הבן שלו מתגורר, אין הטבות.

משה גפני: זה המצב?

משה גפני: אני מבקש תשובה על הנושא הזה.

שי כהן: זה המצב.

שי כהן: מכל השלושים, אם אני מכניס שלושים ויש דירה אחת שאני - - -.

שי כהן: אפשר לשאול פה.

משה גפני: תשובה על הנושא הזה.

קריאה: הוא צודק.

יובל טלר: בודקים.

משה גפני: הם יחזרו עם תשובה.

משה גפני: יוני ויצמן, בבקשה.

משה גפני: אני מבקש בקצרה, אנחנו רוצים להתקדם.

יוני ויצמן: בוקר טוב, אפתח ואגיד שאני חושב שהפעילות הממשלתית בנושא הזה היא ברוכה ורצויה כמו שאמרו חבריי.

יוני ויצמן: אנחנו בהתאחדות בוני הארץ מייצגים את כל מי שבונה במדינת ישראל.

יוני ויצמן: יש לנו כ-7,000 חברים בענף הזה, ואנחנו נשמח לבנות דיור להשכרה ארוכת טווח כשכמובן מן הסתם זה יעשה שכל מבחינה כלכלית.

יוני ויצמן: כיום ההצעה שמונחת על השולחן למעשה לא מתמרצת אף אחד מהיזמים ומהקבלנים שלנו ללכת במסלולים האלה, ולמעשה לא תיבנה אפילו לא יחידת דיור אחת – זו הבעיה המרכזית.

משה גפני: זה יכול לגרום נזק?

יוני ויצמן: ודאי, אם נבטל את החוק הקיים.

יוני ויצמן: למעשה, הביקושים הם במרכזי ערים ושם יש המון פרויקטים קטנים.

יוני ויצמן: אין שם קרקע לבנות כרגע מתחמים ענקיים ואם אנחנו נבטל את החוק הקיים למעשה לא יוכלו להיבנות עוד שש או עשר יחידות דיור שכן נכנסות היום, אומנם במספרים נמוכים אבל זה אפקטיבי מאוד.

יוני ויצמן: שוב, כוונת המחוקק לייצר איזושהי מערכת להשכרה מז'ורית עם המוסדיים שייכנסו פנימה היא ברוכה ורצויה, אבל לא בצורה הזו - אין שום סיכוי.

יוני ויצמן: בשיח בינינו לפני הדיונים האלה גם נפגשנו עם המוסדיים והם לא ייכנסו פנימה בתשואות הנמוכות.

מיקי רוזנטל: אם זה היה לשיקולך, מה התנאים?

מיקי רוזנטל: מה המצב שזה היה מעודד יזמים?

חיים פייגלין: שמי חיים פייגלין, אני אגיד את זה בשם ההתאחדות.

חיים פייגלין: הנקודה המתמרצת ביותר אותנו, היזמים, שיכולה לעודד את הבנייה להשכרה ארוכת טווח היא הפחתת שיעור הדירות להשכרה בפרויקט מ-50% ל-25% - זה מנוף המיסוי.

חיים פייגלין: כי אם יש משהו שמשותף בין הפריפריה למרכז זה שהתשואות הן אינן כדאיות לא במרכז ולא בפריפריה בכל הקשור בדיור להשכרה ארוכת טווח.

חיים פייגלין: אם נוריד את האחוז בפרויקט של דירות שמושכרות ביחס לדירות שנמכרות, זה יכול לתת את העידוד.

מיקי רוזנטל: אבל אז לא תבנה בפריפריה.

מיקי רוזנטל: תעדיף לבנות בהרצליה כי המחירים בהרצליה שתקבל על 65% מהדירות הם דרמטיים.

חיים פייגלין: אדוני, לא בהכרח משום שמחירי הקרקע בפריפריה הם יותר זולים ויכול להיות שגם היגיון בפריפריה.

חיים פייגלין: אבל צריך לייצר את ההיגיון.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים - - - הפריפריה.

משה גפני: אבנר לוי, בקצרה.

אבנר לוי: אני רוצה להשלים את מה שהוא אמר.

אבנר לוי: יש הצעת חוק שהיא קיימת ולא בונים לפיה בנייה להשכרה.

אבנר לוי: היא הרבה יותר טובה משני החוקים: אחד - הצעתו של שמעון שטרית מלפני שש שנים שיותר טובה מההצעה המוצעת והצעת החוק הזו יותר גרועה משטרית, ולא בנו דירה אחת.

אבנר לוי: חברים, זה אומר שהתשואה במכלול עומדת כאן על 3.5%.

אבנר לוי: ב-3.5% כשהמימון הבנקאי הוא 5% לא יבנו בנייה להשכרה.

אבנר לוי: אנחנו בונים על קרקע פרטית.

אבנר לוי: לא ניתן לשכנע יזמים או את שוק ההון לצאת ב-3.5% תשואה.

אבנר לוי: דבר נוסף, הבנקים לא כל כך אוהבים את הנושא הזה של מימון פרויקטים לבנייה להשכרה והם לא מוכנים לממן בנייה להשכרה ארוכת טווח כי התשואה שלהם נמוכה מאוד.

אבנר לוי: בשביל זה שינינו את המינון – מלהשכיר בפרויקט 25% ולשווק את ה-75% על מנת לממן את ה-25% להשכרה, ואז לא נצטרך את הבנקים על מנת לממן את הפרויקטים שלנו.

אבנר לוי: אנחנו נוכל לפתור את בעיית המימון.

אבנר לוי: דבר נוסף, לגבי מספר 30 – 60 - אדוני, בהיסטוריה של חוק עידוד השקעות הון היו 20 ו-15 דירות והורידו אותן ל-6 בגלל שהיה צורך להוריד ב-6.

אבנר לוי: אני רוצה להזכיר שהמדינה שיווקה קרקעות באזורי הביקוש היום לווילות צמודי קרקע בכל מיני פרויקטים של דונם ודונם וחצי כשהיום הזכויות הן 10, 12, 15 דירות, שזה עשרות אלפי דירות במצטבר.

אבנר לוי: למה לשלול מהפרטי את העניין הזה?

אבנר לוי: הרי אם הממשלה לא תיתן היא גם לא תקבל.

אבנר לוי: כל העניין הזה של ההטבות, זה הטבות תיאורטיות.

אבנר לוי: אם לא בונים לא מקבלים, אז איפה ההטבה?

אבנר לוי: זה לא מתקציב המדינה.

משה גפני: תודה רבה – הבנו.

משה גפני: רעות, אני לא נוהג לתת לזה, אבל בקצרה ממש.

רעות ברג: אין בעיה.

רעות ברג: רעות ברג, המשמר החברתי.

רעות ברג: דיברו כאן ארוכות על נושא הפריפריה.

רעות ברג: לא ארחיב, נראה לי ברור מאליו כמה חשוב לייצר תמריץ לפריפריה.

רעות ברג: בהצעת החוק הנוכחית מדברים על זה ששכר הדירה הממוצע יהיה 6,000 שקלים.

רעות ברג: צריך להבין שאם אנחנו רוצים לייצר תמריץ לפריפריה גם שכר הדירה יצטרך להיות מותאם ולהשתנות בהתאם לאזור שבו נמצאים.

קריאה: יהיה פה מסלול פריפריה, חייב להיות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מרדכי בסלר, מנכ"ל קרן הדרים.

משה גפני: מה זה קרן הדרים?

מרדכי בסלר: קרן הדרים היא קרן אימפקט חברתית שעושה התחדשות עירונית חברתית בפריפריה.

מרדכי בסלר: זה קבוצה של משקיעים פרטיים ששמה לנגד עיניה לעשות שכירות ארוכת טווח עבור צעירים בפריפריה.

משה גפני: כמה בניתם?

מרדכי בסלר: עכשיו אנחנו עם מלאי לבנייה של 45 יחידות דיור, כבר עכשיו.

משה גפני: בניתם כבר?

מרדכי בסלר: לא, אנחנו בהגשה להיתר.

מרדכי בסלר: אנחנו לקראת.

משה גפני: מחשבה טובה הקדוש ברוך הוא מצרפה למעשה.

מרדכי בסלר: נכון.

מרדכי בסלר: אנחנו צעד אחד לפני כל מי שרק חושב על זה ברמה התיאורטית.

מרדכי בסלר: אני בטוח שחושבים טוב אצלנו.

משה גפני: אתם מעודדים את הנושא הזה של הבנייה בפריפריה בהשקעה לטווח ארוך.

מרדכי בסלר: נכון, אבל מהפן החברתי.

מרדכי בסלר: אנחנו רוצים לעשות התחדשות עירונית דרך הפן החברתי ואנחנו בהחלט נתקלים בבעיות של התשואה ובהחלט אנחנו יודעים לומר שכל מה שנאמר פה זה משהו שאנחנו פוגשים ביום יום.

מרדכי בסלר: נורא קשה לאגד את המשקיעים כדי שהם יעשו את זה מרצונם הטוב ויעשו את זה בתשואות כאלה ומההון עצמי.

מרדכי בסלר: כדי שנעשה באמת דברים משמעותיים בפריפריה, הדברים המשמעותיים שבאמת אנחנו צריכים כתנאי סף זה באמת להוריד את תנאי הסף לדירות.

משה גפני: מה אתם מציעים במקרה הזה?

מרדכי בסלר: במקרה הזה אנחנו מציעים, קודם כל, להכניס את זה גם על מבנים קיימים כי התחדשות עירונית היא בסופו של דבר במרכזים בנויים שבהם האזור כבר נכשל וצריך להרים אותו מחדש.

מרדכי בסלר: פעם שנייה זה המינימום של תנאי הסף.

מרדכי בסלר: אנחנו קבוצה של משקיעים, אנחנו לא חברה.

מרדכי בסלר: זה כמה חבר'ה שלא מעוניינים להתאגד כחברה אלא רוצים לעשות כל אחד בעצמו דבר טוב.

משה גפני: מה זה בניינים קיימים?

מרדכי בסלר: יש לנו בניינים שהם בשכונות בפריפריה.

משה גפני: אתם מתנגדים בבנייה קיימת?

גיא גולדמן: ודאי.

משה גפני: למה "ודאי"?

יובל טלר: כי אנחנו בחוק עידוד השקעות הון שמכוון ל - - -

משה גפני: אז נעשה חוק עידוד השקעות הון ונשלח לחוק אחר.

משה גפני: הרי היעד הוא שיהיו דירות להשכרה לטווח ארוך.

משה גפני: תיכף אדבר איתכם.

משה גפני: אני מתחיל לקבל פה מצב רוח ירוד.

מרדכי בסלר: אני מקווה שאני ארומם לך אותו.

מרדכי בסלר: אני בצד המרומם.

משה גפני: כן, אתה נמצב בפריפריה ואני נתקל בממשלה כל הזמן.

מרדכי בסלר: גם אני נתקל בממשלה.

מרדכי בסלר: אם כן, קביעת המינימום של מספר הדירות.

משה גפני: זה דובר כבר.

מרדכי בסלר: נכון, כשחוזרים אז גם מבינים שזה מפריע לכולם.

מרדכי בסלר: החלת החוק על שותפויות ויחידים - בסוף בפריפריה המתאגדים האמיתיים זה כמה חבר'ה שיש להם סכומים לא גדולים אבל יודעים לעמוד ב-5 ו-7 מיליון שקל ויודעים לחדש מספר בניינים ברחוב שדורש את זה.

מרדכי בסלר: הם לא יודעים במסות.

מרדכי בסלר: גם כל עניין המיסוי והדירוג זה משהו ש- - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מברך אתכם בהצלחה כי המטרה שלכם היא חשובה.

מרדכי בסלר: אם תעזור לנו לעזור להם יהיה לנו הרבה יותר קל.

משה גפני: נבדוק את העניין.

משה גפני: אני גרתי בפריפריה 22 שנה.

משה גפני: הלוואי והייתי חוזר לשם.

מרדכי בסלר: אז אתה מבין לליבנו ואנחנו לליבך.

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, זה עוד יותר גרוע מבניינים קיימים.

ירון גינדי: גם בניינים שטרם הסתיימה בנייתם הם לא מכניסים לחוק - גם אם הוא עוד לא קיים, הוא עוד בבנייה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אם מסבירים לנו לאט, אנחנו מבינים מהר.

משה גפני: חזקיה העצני, בבקשה.

חזקיה העצני: לשכת שמאי מקרקעין.

חזקיה העצני: אדוני היושב-ראש, כולנו רוצים שמטרת החוק תתגשם.

חזקיה העצני: מפליא שמחריגים את היזם הקטן.

חזקיה העצני: גם לקטנים יש תרומה מצרפית.

חזקיה העצני: יתרה מזו, היום הרוב המכריע של הדירות להשכרה זה מהיזמים הקטנים, מהאנשים הקטנים.

חזקיה העצני: אנחנו רוצים להציע שיהיה גם וגם – לא להחריג את היזמים הקטנים.

חזקיה העצני: ירון גינדי דיבר קודם על הלקונה שאלה שהיו משכירים ייצאו מהשוק ברגע שהחוק יאושר.

חזקיה העצני: אז להיפך – עד שתייצר את הדירות החדשות עם כל הליכי היתרי הבנייה והכול תיצור תקופת זמן שבה אפילו יעלו מחירי השכירות.

חזקיה העצני: כלומר, החוק הזה יתרום לעלייה הזו.

חזקיה העצני: אנחנו רוצים להציע הצעה.

חזקיה העצני: החוק הזה מדבר פה על גבולות גזרה, גובה של שכר דירה, אחוזים וכד'.

חזקיה העצני: אנחנו יודעים שכל יזם שמכבד את עצמו בודק מלכתחילה עם דוח האפס שלו האם באמת הפרויקט הזה מביא לו תשואה כשמילה המפתח פה היא "תשואה".

חזקיה העצני: ברגע שנראה שבאמת יש תשואה סבירה ליזם, יזמים ייכנסו.

חזקיה העצני: לכן, אפשר לבדוק את התשואה גם עם מספר יחידות דירות.

חזקיה העצני: ככל שיש לך רווח גדול תעמיס יותר יחידות דיור להשכרה עד שהוא מגיע לנקודת איזון מסוימת.

חזקיה העצני: יתרה מזאת, ברגע שאנחנו רואים שהוא לא מגיע לאותה נקודת איזון בפריפריה, בואו ניתן לו מענק גדול יותר והפחתת מס גדולה יותר.

חזקיה העצני: זה יתרום לו להגיע לנקודת איזון גבוהה יותר.

חזקיה העצני: לכן, בואו לא נקבע פה גבולות גזרה, לא של שכר דירה, לא של מספר יחידות דיור.

חזקיה העצני: כל פרויקט ופרויקט ייבדק לגופו.

חזקיה העצני: יש הבדל בין שכונה לשכונה באותה עיר.

חזקיה העצני: במקום אחד זה יכול להיות מאוד כלכלי, ובצד השני מאוד לא כלכלי.

חזקיה העצני: לכן, בואו נבדוק את זה עם דוח האפס, לכל אחד יש דוח אפס מסודר, וזה יראה לנו האם באמת יש לך תשואה או לא תשואה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: האם אתם רוצים להתייחס לדברים שנאמרו פה?

משה גפני: אתם באתם אליי לפני כמה שנים ואמרתם שהמוסדיים יבנו, ואני התגלגלתי מצחוק.

משה גפני: המוסדיים לא בנו.

משה גפני: אתם הסברתם לי כמה זה יציל את עם ישראל ואת מדינת ישראל.

משה גפני: צחקתי ואמרתי: מה פתאום המוסדיים יבנו?

משה גפני: אבל אתם אמרתם.

משה גפני: אתם באתם מהבית עם החלטה, אתם באים עכשיו מהבית גם עם החלטה.

משה גפני: כולם אומרים, כל אלה שצריכים לבנות, אומרים שלא יועיל כלום בעניין הזה.

משה גפני: ככה הם אומרים, אני לא יודע.

משה גפני: אני לא בונה, אני בקושי גר.

משה גפני: המציאות הזו לא תביא כלום.

משה גפני: היא בוודאי לא תבנה בפריפריה, היא גם לא תבנה במרכז הארץ, היא לא תעשה כלום כמו שכל התוכניות הקודמות לא עשו כלום.

משה גפני: השאלה היא מה אתם באמת רוצים, תגידו לי את האמת.

משה גפני: אם אתם רוצים, נלך לחדר שלי ותגידו לי את זה בסוד.

משה גפני: אבל תגידו את האמת.

משה גפני: אם באמת כנות כוונותיכם שאתם באמת רוצים שתהיינה שכירויות לטווח ארוך לזוגות צעירים, למשפחות, לזכאי משרד השיכון, כדי שיהיה להם את הוודאות הזו לכמה שנים משמעותית, אז אני לא מבין למה את מתנגדים לכמה דברים פה.

משה גפני: נראה לי שאתם מסתירים משהו.

משה גפני: למה אתם מתנגדים על בניין?

משה גפני: האם בגלל שקוראים לזה חוק עידוד השקעות הון?

משה גפני: אמצא לכם פתרון.

משה גפני: יש יועצת משפטית בוועדה והיא תגיד לכם שם של חוק אחר שהוא יהיה סעיף בחוק הזה.

משה גפני: בנו בניין של 40 דירות, כדי לברוח מכל הוויכוח על כמה דירות מדובר, ולא סיימו אותו.

משה גפני: הם מבקשים להיכנס לחוק.

משה גפני: למה אתם לא מסכימים?

משה גפני: האם בגלל שקוראים לזה חוק עידוד השקעות הון?

משה גפני: אומרים כאלה שאם לא תיתנו גם 25% מהדירות להשכרה זה לא יהיה משתלם, לא תהיה תשואה נורמלית.

משה גפני: אם כנות כוונותיכם שצריך דירות בשכירות, למה לא יחיד?

משה גפני: למה לא מספר דירות קטן יותר?

משה גפני: למה לא עידוד לפריפריה?

משה גפני: כל השאלות האלה הן שאלות.

משה גפני: אם הייתי לומד כזו סוגיה בגמרא, הייתי לומד את כל הסוגיה מחדש כי אם היתה רק שאלה אחת אז צריך לתרץ אותה, אבל יש כל כך הרבה שאלות.

משה גפני: אני לא מבין בזה.

ירון גינדי: יש עוד מלא שאלות שלא העלינו.

משה גפני: תגידו את האמת אם אתם מדברים על זה שצריך לעודד את הנושא הזה.

משה גפני: יש פה את הדבר שמבחינתי הוא הכי חמור.

משה גפני: אתם נותנים הטבת מס.

משה גפני: כדי שאני אבנה, אתם נותנים לי ניהול, כמו שקראתם לזה.

משה גפני: אני לא מבין בזה כל כך.

משה גפני: אם הוא יכול להוציא אותי אחרי שנה וחצי אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

משה גפני: הרי בסוף אנחנו רוצים לתת לזוג הצעיר הזה או למשפחה הזו ודאות לטווח ארוך.

משה גפני: אתם אומרים בעברית: "ניהול", ואם אתרגם את זה לשפת השכונה המשמעות היא שאתם מאמינים לטייקונים שהם באמת אנשים טובי לב ואתם לא מאמינים למשפחות הקטנות שבונות שש ועשר דירות.

משה גפני: אם אני טייקון אני אעשה את החשבון של: עכשיו נוח לי לתת לבן של שר את הדירה הזו, ואני סתם נותן דוגמה.

משה גפני: ואז אני אומר למשפחה המסכנה הזאת לצאת כי מותר לי להוציא אותם, ואכניס לשם בן של חבר כנסת.

משה גפני: מי יעשה את זה?

משה גפני: המשפחה הקטנה שבנתה כמה בכסף היחיד שיש לה או הטייקון הזה?

משה גפני: אלו שאלות.

משה גפני: אני לא ידעתי שאני הולך לזה, אני הייתי בטוח שאנחנו הולכים לפתרון.

משה גפני: אבל הדברים עלו תוך כדי דיון.

משה גפני: תענו לשאלות האלה.

גיא גולדמן: בדרך כלל הסיבה להחליף דיירים היא העלאת שכר הדירה.

גיא גולדמן: מה, אתה לא מוצא חן בעיניי?

משה גפני: לא, אני צריך את הדירה הזו בשביל בן של חבר כנסת.

גיא גולדמן: אבל יש לנו פה החרגות לקרובים.

גיא גולדמן: אתה לא יכול להשכיר לקרובים.

משה גפני: לא קרובים, בן של חבר כנסת שקוראים לו פישר.

משה גפני: הוא רוצה סתם לתת לבן של טייקון, לא קרובי משפחה של קרובי משפחה.

גיא גולדמן: זה התרחיש המרכזי?

מיקי רוזנטל: לא, זה לא התרחיש המרכזי.

מיקי רוזנטל: זה דוגמה להראות שאתם לא באתם לעשות חוק שפותר את בעיית השכירות ארוכת הטווח.

משה גפני: לא, לא אמרתי.

מיקי רוזנטל: אני אמרתי.

מיקי רוזנטל: הבעיה היא לא רק המחיר.

מיקי רוזנטל: אין שכירות ארוכת טווח בעולם, כולל לא באמריקה, שאין הסכמה על מנגנוני ההצמדה האלה של שינוי המחירים.

מיקי רוזנטל: אין דבר כזה, אחרת זה לא ארוך טווח.

מיקי רוזנטל: אתה אומר: אתה מגביל את המחיר.

מיקי רוזנטל: אבל אתה יכול להוציא אדם כל שנה ואז זה לא שכירות ארוכת טווח.

אפרת פרוקצ'ה: בסדר, אבל צריך לעשות פה איזשהו איזון.

משה גפני: לרועי פולקמן היה איזשהו כינוס של העסקים הקטנים והבינוניים ולכן אני מאפשר לו.

רועי פולקמן: כן, אני מתנצל.

רועי פולקמן: זה התארך.

רועי פולקמן: קיבלתי דיווח קצת על מה היה.

משה גפני: אתה יודע שכשלא הייתי פה ירד לנו מצב הרוח.

רועי פולקמן: שמעתי, זה מאוד מבאס.

רועי פולקמן: באתי לשמח אתכם.

רועי פולקמן: בסוף מטרת החוק הזה היא לעודד שכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: אנחנו יכולים לחפש בשיניים של הסוס כל מיני דברים.

רועי פולקמן: ראשית, גם היום כבר הפרויקטים שקיימים, ומוזמנים אלה שמוטרדים, חבר הכנסת רוזנטל, לנסוע, למשל, לרובינשטיין ברעננה.

רועי פולקמן: החוזים בהגדרה, אפשר להגדיר את זה, אבל אתה לא רוצה להקשות על היזמים בסוף, אתה בא ואומר שהחוזים הם לחמש, שמונה ועשר שנים.

רועי פולקמן: אז אתה יכול להגיד: חובה להציע אופציה כזו.

משה גפני: כבר הייתי בדרך לרובינשטיין.

משה גפני: מה אני אראה שם?

רועי פולקמן: אתה תראה 300 יחידות דיור בשכירות ארוכת טווח, חלקן בשכירות מפוקחת, שכירות מופחתת, והחוזים בהגדרה - - -

משה גפני: מכוח איזה חוק?

רועי פולקמן: מתוך פרויקט של דירה להשכיר.

קריאות: זה קרקע מדינה.

רועי פולקמן: זה לא משנה.

מיקי רוזנטל: זה עושה את כל השינוי כי בקרקע פרטית אני יכול לעשות מה שאני רוצה ואני לא חייב לבנות דירות להשכרה לטווח ארוך.

מיקי רוזנטל: אם אתה רוצה לעודד אותי בקרקע פרטית לבנות ארוך טווח, תעודד אותי.

מיקי רוזנטל: מה, אתה לא מבדיל?

מיקי רוזנטל: זה להשוות צפרדע לג'ירפה, מה הקשר?

מיקי רוזנטל: נו, באמת.

רועי פולקמן: השינוי הגדול הוא לעבור מבעלות פרטית לבעלות של חברה.

רועי פולקמן: חברה בהגדרה ברגע שהיא מחזיקה דירות, יש לה אינטרס ליציבות.

רועי פולקמן: היא מעדיפה לא להתנהל כל שנה ושנה, זה לא אדם פרטי שמתעסק בזה.

רועי פולקמן: הוא אומר: יש לי שוכר טוב שמשלם שכר דירה ואני רוצה אותו לחמש ועשר.

רועי פולקמן: אפשר לחשוב על סעיף בחוק שאומר שתינתן אופציה לחוזים ארוכי טווח, אני לא מתנגד לזה.

רועי פולקמן: אני רק אומר שהדבר הבסיסי והוא השינוי הגדול, וזה גם הוויכוח שיש לי עם חלק מהצוותים המקצועיים, הוא שייבנו דירות בבעלות אחודה בהיקפים גדולים.

רועי פולקמן: בשאר הדברים ממציאים כאן בעיות.

רועי פולקמן: אני מבין אותם כי כל אחד רוצה גם פוליטית לקפוץ על הדגל של שכירות ארוכת טווח שהיא באמת דבר מאוד יפה.

רועי פולקמן: אבל מעשית הדבר הגדול הוא - - -

מיקי רוזנטל: האם כחלון המציא את המונחים האלה?

מיקי רוזנטל: זה קיים בעולם איזה 150 שנה.

מיקי רוזנטל: כחלון עוד לא נולד לפני שהתחילה שכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: את השינוי אנחנו עושים.

רועי פולקמן: עכשיו המשמרת שלנו.

רועי פולקמן: אתה מאה אחוז צודק.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים שזה יקרה.

רועי פולקמן: מסכים לחלוטין.

רועי פולקמן: אני מתעסק בזה שבע-שמונה שנים אישית.

רועי פולקמן: מ-2008 אני מתעסק בעיריית ירושלים בעידוד שכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: הגעתי לוועדת המחוזיות וביקשתי דיור בר השגה.

רועי פולקמן: אנחנו מנסים לשנות את זה.

קריאה: בשוק הפרטי לא בנית דירה - - -

רועי פולקמן: אתה טועה.

רועי פולקמן: נבנו דירות, אבל בהיקפים לא גדולים.

משה גפני: אדוני, אין קריאות ביניים למי שהוא לא חבר כנסת.

רועי פולקמן: לכן, הדבר החשוב הוא שחברות, ואני מדבר גם על מוסדיים ויחידים, ירצו לבנות פרויקטים בבעלות אחודה.

רועי פולקמן: האם נכנסים לדיון של צריך לכפות בחוק שהם חייבים לתת חוזה ארוך טווח או לא?

רועי פולקמן: אני אומר לכם שבהגדרה בכל העולם אין רגולציה שמחייבת, ועדיין כשחברה בונה היא נותנת חוזים ארוכי טווח.

רועי פולקמן: אני לא נגד, אפשר להציע פה סעיף - לא זו הבעיה.

רועי פולקמן: הבעיה היחידה שצריך להתעסק איתה היא הכדאיות, ובכדאיות הגענו להבנות.

רועי פולקמן: הם רוצים 10% שזה יהיה, ובעיניי פריצת הדרך היתה תמהיל.

רועי פולקמן: כלומר שחלק אפשר יהיה להכיר במסחרית.

רועי פולקמן: הם הציעו 90:10, ואני חושב שאפשר קצת יותר מזה – אחלה.

רועי פולקמן: כלומר, שאם אתה בונה בניין, חלק מהבניין יכול להיות מסחרי והוא ייכלל בהטבה.

רועי פולקמן: זו הטבה משמעותית ליזמים כי אתה רוצה את השילוב בין איזה מכולת, מכבסה, בית קפה, למטה.

רועי פולקמן: בכל העולם זה עובד כך.

רועי פולקמן: הדבר השני זה התמהיל.

רועי פולקמן: אם רוצים לתת הטבה לפריפריה אפשר להחליט שבפריפריה לא צריך 50% אלא צריך פחות.

רועי פולקמן: מאה אחוז, אני חושב שבאופן כללי אפשר להוריד את האחוז מ-50%.

רועי פולקמן: אני חושב ש-20% זה הגזמה פראית.

רועי פולקמן: לתת הטבה לפרויקט שלם כדי לקבל בקושי 20% דירות זה כמובן חבל על כל החוק, אבל בואו ניפגש באמצע.

קריאה: אבל הבנקים לא יממנו פרויקט כזה.

רועי פולקמן: יממנו.

רועי פולקמן: ישבתי עם מחלקות הנדל"ן של הבנקים, הם יממנו.

רועי פולקמן: יש גם מממנים נוספים.

רועי פולקמן: אז אפשר לבוא לקראתם.

רועי פולקמן: בוא נתווכח – 35%, 40%, 45%, נסגור את זה פה בוועדה.

רועי פולקמן: בהבנה מקצועית זה יביא את זה - אלה הדברים הגדולים.

רועי פולקמן: בנוסף, צריך להביא עוד קווץ' בהטבת המס – אני מסכים.

רועי פולקמן: אני חושב שצריך לתת עוד קווץ' בהטבת המס, ומספר הדירות.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, יש כאן אירוע כשבעיניי בסיפור של חמש שנים צריך לעשות מדרגה.

רועי פולקמן: מי שרוצה לבנות בהטבה הקודמת, ואני יודע גם שעמדת היועצת המשפטית לא לבטל תוכניות שהיו קודם וכו', אני חושב שבפרויקט לחמש שנים המדינה לא צריכה לתת הטבות כי חמש שנים זה לא שכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: יתרה מזו, זו הטבה שתתגלגל לשוכר יחיד.

רועי פולקמן: אדם שיקנה את הדירה, במתכונת של חמש שנים ראשונות הוא ישלם שכירות.

רועי פולקמן: זה ירד לו בסוף מהקנייה.

רועי פולקמן: בעיניי, זו לא המטרה.

רועי פולקמן: מטרת החוק הזה היא להביא פרויקטים ל- 15 שנה ומעלה.

רועי פולקמן: לכן, אם לא רוצים לבטל את החמש שנים, ואני יודע שזה העמדה של היזמים, של הקבלנים, אני לא אוהב את זה, אם זה היה תלוי בי הייתי בעד לבטל, בעיניי חוק עידוד לא צריך לתת הטבות לחמש שנים, אבל לפחות בואו נייצר מדרגות ברורות וכבדות.

רועי פולקמן: אם זה חמש שנים – סבבה.

רועי פולקמן: אני חייב לומר לך, אותי זה לא מעניין.

רועי פולקמן: אבל אם זה 15 שנה, ניתן מדרגת מס יותר גדולה.

רועי פולקמן: יתרה מזו, נגדיר שאפשר לתת.

רועי פולקמן: יש כאן בשורות אמיתיות, גפני, כולל המוסדיים.

רועי פולקמן: בואו נתקדם.

רועי פולקמן: חבר הכנסת רוזנטל, אני מבקש גם ממך.

רועי פולקמן: לא שמעתי את חבר הכנסת שלח.

רועי פולקמן: אני אומר, יש פה דברים.

רועי פולקמן: מה שאתה מתאר כאן עכשיו - אם אתה חושב שצריך סעיף שמחייב לתת אופציה לחוזים ארוכי טווח, בוא נחשוב על הניסוח שלו.

רועי פולקמן: אבל לא זה ליבת העניין.

מיקי רוזנטל: הערתי הרבה הערות.

רועי פולקמן: לא, בעלות אחודה.

רועי פולקמן: אז גמרנו, אנחנו כמעט שם.

רועי פולקמן: בוא נסגור את הפרטים אם זה 40% או 38%.

רועי פולקמן: אלה הדברים, כל השאר זה לחפש בעיות.

רועי פולקמן: בואו נתקדם בהקראה, נתווכח על המספרים, וזהו.

משה גפני: זה מה שאנחנו הולכים לעשות ואחרי זה נתווכח.

משה גפני: אני לא מבטיח שאני בכלל אצביע בסוף על החוק אם אני אראה שאין בו שום כדאיות.

משה גפני: פעם אחת הצבעתי, הצבעתי על המוסדיים.

רועי פולקמן: המוסדיים זה היה בלוף.

קריאות: גם זה בלוף, גם ההצעה הזו בלוף.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: אני אוציא אתכם – מספיק.

משה גפני: די לנו עם כל מה שיש לנו פה שנבחרו.

משה גפני: אי-אפשר ככה.

משה גפני: אני העברתי את המוסדיים.

משה גפני: כשלא היית פה אמרתי שהתגלגלתי מצחוק כשהביאו את זה, אבל הם באו והם אנשים רציניים - -

רועי פולקמן: זה לא דומה.

משה גפני: אפשר לדבר רגע בוועדה הזו?

משה גפני: לא רק אתה?

משה גפני: - - אלא מה?

משה גפני: אמרתי להם שאני מעביר את זה תמורת המוסדיים, ובתנאי שהם מוזילים את המשכנתאות לזוגות צעירים.

משה גפני: אגף התקציבים התחיל לצעוק שזה יעלה לו מיליארדים.

משה גפני: בסוף זה נכנס, וגם עכשיו זה נמצא בתוך החוק.

משה גפני: מורידים את ההלוואות, את אחוזי הריבית, לזוגות צעירים שהם זכאי משרד השיכון.

משה גפני: יצא מזה דבר טוב, מהמוסדיים לא יצא כלום.

משה גפני: בלוף לא בלוף – דיברו באותה רצינות ולא קרה שום דבר, להוציא מה שהוספנו שלא קשור כל כך לעניין.

משה גפני: אם אגיע למסקנה שפה זה סתם אות כזו כדי להגיד: אנחנו עשינו חוק, אני לא אעשה את החוק הזה.

משה גפני: אנחנו נעבור על כל נקודות המחלוקת.

משה גפני: למשל, היתה פה טענה של ירון גינדי: התחלתי לבנות, או אני באמצע הבנייה.

משה גפני: עוד לא עשיתי כלום עם הבניין והוא הולך להסתיים בעוד שנה, שנתיים.

משה גפני: הוא לא יכול להיכנס לפרויקט הזה.

משה גפני: נראה לי שזה דבר משולל היגיון.

משה גפני: צריך להגיע לפתרון על זה.

משה גפני: אני מביא את זה רק כדוגמה.

רועי פולקמן: זה בשוליים.

משה גפני: שום דבר לא שוליים.

רועי פולקמן: זה בשוליים כי זה לא המסה.

רועי פולקמן: אז יש עכשיו בארץ 1,000 יחידות דיור כאלה ופה אנחנו משנים לעתיד.

משה גפני: איזה "מסה"?

משה גפני: אם החוק לא שווה אז אין מסה.

רועי פולקמן: זה בשוליים.

רועי פולקמן: בואו לא ניתן לזנב לכשכש בכלב.

רועי פולקמן: זה נושא מעניין, אפשר להתווכח עליו.

רועי פולקמן: אבל, זה לא - - -

משה גפני: לא "להתווכח עליו", צריך לקבל החלטה על הדבר הזה.

משה גפני: אם לא נדבר החלטה על שורה של נושאים שעלו כאן - - -

רועי פולקמן: אני מקבל את זה, אבל אנחנו מחוקקים כאן הטבה לבנייה של עשרות אלפי יחידות לשנים הבאות.

רועי פולקמן: כמה פרויקטים יש כאלה עכשיו בארץ?

רועי פולקמן: 50 פרויקטים?

רועי פולקמן: זה לא האירוע.

משה גפני: לא עונים בלי רשות.

שגית אפיק: הקראת את (א)(1) – אם אתה יכול רק להסביר.

שגית אפיק: זה התקופה הראשונה של חמש שנים, הטבת המס היא 11%.

שגית אפיק: תגיד מה המצב הקיים, מה בדיוק המסלול הזה.

גיא גולדמן: זה בעצם הטבה דומה למצב הקיים היום של 11% מס על השכרה לחמש שנים, שומר על רצף הבעלות בדירה, רצף ההשכרה.

גיא גולדמן: המצב הקיים היום זה חמש משבע, משנים את זה מחמש לשש.

גיא גולדמן: המטרה שהדירה תהיה מושכרת כמה שיותר זמן.

שגית אפיק: היום יש 11% - - -.

שגית אפיק: היום אותה הטבת מס, רק מספר דירות נמוך יותר, נכון?

גיא גולדמן: נכון.

שגית אפיק: זאת אומרת, אם אני צריכה להשוות את זה למצב הקיים, רק מספר נמוך יותר וחל על יחיד שכאן אין לכם - - -

ירון גינדי: לא, וחמש עד שש במקום חמש עד שבע – בואו תדייקו רגע.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני אעצור את הדיון.

משה גפני: יש ממשלה בישראל וגיא גולדמן זה הממשלה, אם מישהו לא ידע.

משה גפני: אני מאוד מבקש לא להפריע כי אני מתחיל לא להבין כלום.

משה גפני: אם תפריעו אני אעצור את הדיון, וזהו.

גיא גולדמן: אמרתי שהדרישה פה היא להשכרה לתקופה של חמש שנים מתוך שש שנים.

גיא גולדמן: במסלול הקיים היום מדובר על חמש שנים מתוך שבע שנים.

גיא גולדמן: אנחנו רוצים לשמור על רצף של השכרה גדול יותר, לצמצם את ה - - -

משה גפני: זאת אומרת, אתם לא עושים שום דבר חדש מעבר לעובדה שבמקום חמש מתוך שבע יהיה חמש מתוך שש?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: יש להם שלוש תקופות השכרה ולכל אחת מהן שיעורי מס אחרים.

שגית אפיק: עכשיו אנחנו מדברים על המסלול הראשון של התקופה הקצרה כמו שרועי אמר – חמש שנים זו תקופת השכירות הקצרה ביותר.

גיא גולדמן: מזכירים לי חבריי שאנחנו כמובן במסלול ירוק ומשופר, לא דרך המינהלה.

גיא גולדמן: זאת אומרת, ההטבה של ה-11% היא אותה הטבה.

שגית אפיק: זה המסלול של ההטבה שהם יקבלו אותו בסוף שנת המס.

משה גפני: הבונה מקבל את זה.

גיא גולדמן: גם היום אנחנו נותנים את ההטבה לפני תום החמש שנים, אבל הזכאות, אם הדירה לא הושכרה לחמש שנים ההטבה פוקעת למפרע, רטרואקטיבית.

שגית אפיק: זה במסלול האדום היום.

גיא גולדמן: וגם במסלול הירוק.

גיא גולדמן: גם במסלול הירוק אם לא תהיה השכרה של חמש שנים ההטבה תפקע רטרואקטיבית.

שגית אפיק: זה הטבה גם להשכרה וגם למכירה.

גיא גולדמן: נכון.

גיא גולדמן: אנחנו ניתן את ההטבה לפני תום החמש שנים, אבל תפקע רטרואקטיבית אם לא הושלמו חמש שנות השכרה.

קריאה: אני רק מבקש להזכיר לגבי המסלול הירוק.

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: הלאה, אני רוצה לראות את התמונה הכוללת.

גיא גולדמן: "(2) לעניין הכנסה ממכירה או מהשכרה של דירות מגורים שהופקה החל בתחילת שנת המס שלאחר תום תקופת השכירות כאמור בפסקה (1)(א) (בסימן זה - תקופת השכירות הראשונה) – 9% , ובלבד שמתקיימים התנאים שבפסקה (1) ושמחצית מהדירות בבניין להשכרה לפחות – (א) הושכרו למגורים למשך חמש שנים לפחות מתוך שש השנים שלאחר תום תקופת השכירות הראשונה; (ב) לא נמכרו לפני שחלפו חמש שנים מתום תקופת השכירות הראשונה;" על התקופה השנייה יהיה שיעור מס של 9% על הכנסה מהשכרה או מכירה.

גיא גולדמן: ברגע שההשכרה לתקופה הראשונה הסתיימה יש חמש שנים נוספות של השכרה שצריך להשלים.

גיא גולדמן: אם הושלמו, שיעור המס על דמי השכירות או על מכירה יהיה 9%.

משה גפני: מהתחלה?

גיא גולדמן: גם פה אנחנו ניתן בתוך התקופה אבל זה יפקע רטרואקטיבית אם לא הושלמו חמש שנות ההשכרה.

שגית אפיק: לא, לתקופה השנייה.

שגית אפיק: לא מהתחלה, מהחמש עד עשר.

שגית אפיק: מה יש במצב הקיים?

גיא גולדמן: אין מצב קיים, אין הטבה כזו.

קריאה: זה חייב להיות מהתחלה.

קריאה: איזה עידוד זה?

גיא גולדמן: "(3) לעניין הכנסה ממכירה או מהשכרה של דירות מגורים שהופקה החל בתחילת שנת המס שלאחר תום תקופת השכירות כאמור בפסקה (2)(א) (בסימן זה – תקופת השכירות השנייה – 7.5%, ובלבד שמתקיימים התנאים שבפסקאות (1) ו-(2) שמחצית מהדירות בבניין להשכרה לפחות – (א) הושכרו למגורים למשך חמש שנים לפחות מתוך שש השנים שלאחר תום תקופת השכירות השנייה; (ב) לא נמכרו לפני שחלפו חמש שנים מתום תקופת השכירות השנייה.

גיא גולדמן: "

גיא גולדמן: נכון, וגם אם הוא ימשיך להשכיר הוא עדיין ייהנה מ-7.5%.

גיא גולדמן: זאת אומרת, ההטבה לא מסתיימת בסוף התקופה.

שגית אפיק: למה זה לא הולך אחורה?

שגית אפיק: אם התקופה שלו התארכה ל-10 שנים אז למה שהוא לא יקבל את הטבת המס מהתחלה?

גיא גולדמן: זה מבנה מדורג שנועד למשוך אותו להמשיך בהשכרה.

שגית אפיק: אם הוא יקבל מהתחלה זה ימשוך אותו עוד יותר להמשיך הלאה.

משה גפני: אני מאלה שנמשכים ואני עושה חשבון שאם הטבת המס בתקופה השלישית תהיה 7.5%, ותיכף נדבר האם האחוזים האלה מספיקים, אם זה יהיה מהתקופה הראשונה אני אנשוך שפתיים ואני אמשיך הלאה.

משה גפני: אני מהנמשכים, אתם לא מהנמשכים.

משה גפני: אתם מושכים.

משה גפני: אני רוצה לדעת למה זה לא יהיה מהתחלה.

גיא גולדמן: הפיקוח – זה נועד גם לגדר את הסיכון.

גיא גולדמן: אנחנו עוברים למסלול ירוק, הביקורת היא מדגמית.

גיא גולדמן: כיום מקבלים אישור מינהלה מראש, כל בניין מקבל אישור מראש.

משה גפני: זאת אומרת, אין לכם מספיק כוח אדם.

משה גפני: תגידו שאתם רוצים עוד אנשים.

משה גפני: אם תיתן מדי one 7.5% מס - - -

משה גפני: מה זה "מדי one"?

גיא גולדמן: מהיום הראשון.

משה גפני: למה אתה לא מדבר בעברית?

משה גפני: מה אכפת לכם?

משה גפני: אז להיפך, זה יעודד יותר.

גיא גולדמן: גם כאן היה דיון והדיון היה לא פשוט על החשיפה בעקבות המעבר למסלול ירוק.

משה גפני: אני מציע שזה יהיה מהתחלה.

רועי פולקמן: אני כמובן תומך, אבל בהתניה שזה לתקופה ארוכה.

רועי פולקמן: כלומר, אתה מקבל 7.5 בהנחה שאתה מתחייב ל - - - שנה.

משה גפני: צריך פחות מ-7.5%.

רועי פולקמן: תיכף נדבר על להוריד.

משה גפני: לא - אם אתה מסכים, תגיד עכשיו.

רועי פולקמן: אני מסכים, אני רק אומר שאם אתה מחליט אחרי חמש שנים, אתה מחזיר את הכסף.

רועי פולקמן: צריך להיות ברור שההטבה הזו היא לא לחמש שנים.

רועי פולקמן: אני בניתי ואני אומר לרשות המסים שאני יוצא למסלול השכרה - - -

משה גפני: חמש שנים.

רועי פולקמן: לא חמש שנים.

רועי פולקמן: חמש שנים לא יהיה 7.5.

רועי פולקמן: גפני, אין סיכוי כזה.

רועי פולקמן: חמש שנים זה לא שכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: חוק עידוד השקעות הון מיועד לשכירות ארוכת טווח, עשר שנים ומעלה.

רועי פולקמן: מבחינתי, חמש שנים להוציא מהחוק הזה.

רועי פולקמן: אתה רוצה שיישאר 9%?

רועי פולקמן: – יאללה, כי שגית שכנעה אותי.

מיקי לוי: בהמשך למה שרועי אומר, כדאי לו לבנות לחמש שנים - - - לקבל הטבה.

מיקי לוי: כלכלית הוא צודק.

רועי פולקמן: גפני, זה יכול להיות מהתחלה.

רועי פולקמן: אבל אומר לך היזם: אני משכיר את הבניין הזה ל-15 שנה.

רועי פולקמן: יגיד שזה ההתחייבות שלו, יקבל את הסכום שנחליט - 6, 7 - מהיום הראשון.

רועי פולקמן: אבל אם הוא ימכור אותו לפני, יחזיר את הכסף.

רועי פולקמן: יתחייב- ברור כי לא יכול להיות שהוא יקבל אותו על חמש שנים.

רועי פולקמן: למה שהמדינה תיתן הטבת מס לחמש שנים?

רועי פולקמן: זה הזיה כאילו.

מיקי לוי: אם אתה מאשר את זה, מחר אני הופך להיות קבלן – לא רוצה להיות חבר כנסת.

משה גפני: מיקי, אני בא אליהם ואני אומר להם שבעיקרון אני רוצה להשכיר את זה ל-15 שנה, אבל אני לא בטוח בעצמי.

משה גפני: לכן, אני מבקש קודם חמש שנים.

משה גפני: אם אני רואה בסוף החמש שנים שאני יכול להמשיך הלאה, אני ממשיך.

משה גפני: אני רואה בסוף החמש הבאים או העשר שאני יכול להמשיך, אני ממשיך.

משה גפני: אני עומד במטרה הזו של שכירות לטווח ארוך, אבל לא לקחתי את הסיכון הזה.

משה גפני: אני שואל, אחרי שהשלמתי את ה-15 שנה.

רועי פולקמן: אם תצא אחרי חמש אתה תשלם 9% מס.

משה גפני: בסדר, זה מקובל עליי.

מיקי לוי: אין ויכוח.

מיקי רוזנטל: ידידי חבר הכנסת פולקמן, אני מבקש ומציע שיהיה כאמור פה גם מסלול פריפריה, ששיעור המס שישלמו בפריפריה על בנייה ארוכת טווח בפריפריה יהיה 2.5% פחות מכל החלטה באזורים שהם מועדפים בין כה וכה כלכלית וכו'.

מיקי רוזנטל: זו בקשתי ואני חושב שהיא ריאלית.

רועי פולקמן: מיקי, יש לי הצעת פשרה שבמקום שנסבך את זה במנגנון המס לפריפריה, את ההקלה בפריפריה ניתן בכמות הדירות הנדרשת בבניין להשכרה שזו הטבה גדולה.

מיקי רוזנטל: זה לא מספיק.

מיקי לוי: רועי, לא תמיד השטח של הקרקע מתאים למספר הדירות.

רועי פולקמן: לא, נוריד את זה.

מיקי רוזנטל: בדיוק, זה לא מספיק.

משה גפני: עם כל הכבוד, הצעת את ההצעה הזו ואנחנו נכריע בה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשכנע אותו שזה גם טוב.

משה גפני: אז קח אותו החוצה.

משה גפני: רבותיי, אין לנו את הזמן לזה.

משה גפני: אני רק מציע שבמקום 9% יהיה 7%, ובמקום 7.5% יהיה 3.5%.

מיקי לוי: לפי מפת עדיפות.

מיקי רוזנטל: יש הגדרת פריפריה בחוק.

ירון גינדי: לעניין הרטרו של המס - רשות המסים צודקת בזה שבהתחלה היא לא יכולה לתת לך את המס המופחת שיהיה בעוד חמש, וגם רועי צודק בזה.

ירון גינדי: אנחנו לא יכולים לחשוף אותם.

ירון גינדי: יתנו לך את המס של החמש השנים הראשונות, ואם תישאר עוד חמש שנים תקבל החזר מס - אין בעיה.

ירון גינדי: זה אפשרי, כבוד היושב-ראש?

משה גפני: תיכף נראה, אני רוצה להתקדם.

רועי פולקמן: אם תגיע לעשר תקבל את ההחזר מס.

רועי פולקמן: אל תהיה חשוף.

רועי פולקמן: המדרגות הם מדי .

רועי פולקמן: one כדי לא להיות חשוף אז אתה תשלם 9.

רועי פולקמן: אבל אם תהיה עשר שנים - - -

קריאה: - - -

רועי פולקמן: אז לזה אנחנו לא מסכימים.

רועי פולקמן: - - -

משה גפני: רועי, השתלטת על הדיון לגמרי.

משה גפני: אני לא בחוק שלך, אני עכשיו בחוק הממשלתי.

משה גפני: אה, אתה גם ממשלה.

משה גפני: בבקשה, (ב).

גיא גולדמן: )"ב) ברכישת זכות במקרקעין לשם בניית בניין להשכרה שנעשתה בתקופה הקובעת בידי החברה בעלת הבניין להשכרה, תשלם החברה מס רכישה בשיעור של 0.5%, ובלבד שמתקיים לגבי הבניין להשכרה האמור בסעיף קטן (א)(3).

גיא גולדמן: " אם הדירות הושכרו ל-15 שנים, תהיה הנחה במס רכישה על הקרקע - חצי אחוז.

גיא גולדמן: חצי אחוז במקום מס הרכישה.

מיקי רוזנטל: אדוני, גם בעניין הזה אני מציע שבפריפריה תהיה יותר הנחה.

מיקי רוזנטל: אני לא נכנס עכשיו למספרים.

גיא גולדמן: (ג) שיעור הפחת לפי סעיף 21 לפקודה, לחברה בעלת בניין להשכרה, על דירת מגורים בבניין להשכרה שהיתה מושכרת למגורים בשנת המס, יהיה 20%; הושכרה הדירה למגורים למשך חלק משנת המס, תהיה החברה בעלת הבניין להשכרה זכאית לחלק יחסי מהפחת האמור.

גיא גולדמן: - - - לעניין זה הסכום הפחת הוראות סעיף 53(ג)(ה) בשינויים המחויבים.

גיא גולדמן: "

שגית אפיק: תסביר את הפחת.

גיא גולדמן: זה שימור המצב הקיים מבחינת הפחת.

גיא גולדמן: ניתן פחת על הדירה לחמש שנים – 20%.

גיא גולדמן: זה בעצם שימור המצב הקיים היום, הכנסנו אותו לפרק הזה.

שגית אפיק: וזה רק על חברה.

גיא גולדמן: נכון.

מיקי רוזנטל: כרגע החוק חל רק על חברות ולא על יחידים.

מיקי רוזנטל: זה אחד השינויים שאנחנו מבקשים.

שגית אפיק: וההפחתה במס - - - , מה יש היום, ההטבה במס רכישה?

שגית אפיק: ההטבה הקודמת שדיברת - - -

גיא גולדמן: לא, אין הטבה, לא קיימת.

גיא גולדמן: הטבה חדשה.

שגית אפיק: הטבה חדשה שתחול רק על חברות גם.

גיא גולדמן: "סייג למתן ההטבות 53ד5.

גיא גולדמן: הוראות סעיף 53ד4 לא יחולו על הכנסה ממכירה או מהשכרה של דירות מגורים לקרוב של החברה בעלת בניין להשכרה.

גיא גולדמן: "

משה גפני: "קרוב" – הכוונה לבן, אישה.

גיא גולדמן: יש לנו הגדרה מקובלת ל"קרוב".

גיא גולדמן: המטרה היא לא לניצול לרעה, בדיוק מהטעמים שהסברת קודם.

גיא גולדמן: "ביטול ההטבה למפרע 53ד6 .

גיא גולדמן: ניתנה הטבה לפי הוראות סימן זה ולא התקיים תנאי מהתנאים למתן ההטבה לפי הוראות הסימן כאמור, תבוטל ההטבה למפרע והחברה בעלת הבניין להשכרה תהיה חייבת בתשלום המס שהיתה חייבת בו אילולא ההטבה, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מהמועד לתשלום המס שלגביו ניתנה ההטבה.

גיא גולדמן: סמכות מנהל רשות המסים לקביעת תנאים והוראות לעניין דיווח 53ד7.

גיא גולדמן: (א) מנהל רשות המסים רשאי להתנות מתן הטבות לפי סימן זה בתנאי מהתנאים המפורטים להלן: (1) מתן ערובות מאת החברה בעלת הבניין להשכרה או בעל מניות מהותי בה, לתשלום המס שהחברה היתה חייבת בו אילולא ההטבה והפרשי ההצמדה והריבית כאמור בסעיף 53ד6; (2) המצאת אישור מאת רואה חשבון לכך שמתקיימים התנאים הקבועים בסימן זה; (3) המצאת כל פרט או מסמך אחר הדרוש לצורך בדיקת קיומם של התנאים לפי סימן זה לצורך בקרה שהטבות המס לא מנוצלות לרעה.

גיא גולדמן: "

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, אין ערובה היום בחוק.

גיא גולדמן: יש.

ירון גינדי: כמה ערובה כזו עולה אנחנו אומרים פה על השולחן?

ירון גינדי: שיגידו.

גיא גולדמן: אין היגיון לתת הטבות מס בסדר גודל כזה - - -

משה גפני: מה זה "ערובה"?

מיקי רוזנטל: איזה ערובות מבקשים?

מיקי רוזנטל: ערבות בנקאית?

מיקי רוזנטל: יש כל מיני ערובות ומחירים שונים.

מיכאל אסולין: מיכאל אסולין, מנהל מחלקת חוקי עידוד ברשות המסים.

מיכאל אסולין: כיום בחוק הקיים גם יש את אותו סעיף מקביל.

מיכאל אסולין: אני מקריא את סעיף 53ב רבתי (2): "מנהל רשות המסים יתנה את מתן ההטבות כאמור בפסקה (1) במתן ערובות".

מיכאל אסולין: אני קורא מהחוק הקיים.

שגית אפיק: מהמסלול הקיים שמופעל על-ידי - - -

משה גפני: מה זה ערובה?

קריאה: גם החוק הקיים לא מגדיר.

שגית אפיק: איזה ערובה לקחתם עד היום?

שגית אפיק: תן לנו דוגמאות.

משה גפני: מר אסולין, בחוק הקיים באתי אליך לפני חצי שנה ואמרת לי: כתוב בחוק שאתה צריך לתת ערובה.

משה גפני: אני שואל אותך, מה לתת?

משה גפני: ערבות בנקאית שעולה כסף?

מיכאל אסולין: החוק כיום נותן את הסמכות, לפעמים היא מופעלת ולפעמים לא.

מיכאל אסולין: אני מניח שהערובות בעיקר מופעלות במקום של ההטבה של הדירות הנמכרות.

מיכאל אסולין: ביום הראשון אני נותן הטבה על מכירת הדירות.

מיכאל אסולין: על השכרת הדירות אני לרוב לא משלם את המס בגלל הפחת המואץ ואני משלם את המס על הדירות המושכרות רק כשאני מוכר אותן, ולכן אז אני כבר יכול לבדוק את התנאים.

מיכאל אסולין: אבל על הדירות הראשונות שאני מוכר ביום הראשון אני מקבל הקלת מס כשאני עדיין לא יודע אם עמדתי בתנאים.

מיקי רוזנטל: שאלו איזה ערבות כי אם זה ערבות בנקאית זה לא בא בחשבון.

משה גפני: יש לכם עניין לבלבל אותי?

משה גפני: שאלתי שאלה נורא פשוטה.

משה גפני: לפי החוק הקיים באתי אליכם ואמרתם לי לתת ערובה.

משה גפני: שאלתי אתכם: מה לתת?

משה גפני: מה אתם עונים לי?

שגית אפיק: איזה ערובות דרשתם בארבע השנים האחרונות כשהמסלול האדום היה בתוקף?

קריאות: לא דרשו.

משה גפני: לא דרשו, לא היה – לא חשוב.

משה גפני: שאלתי שאלה.

משה גפני: אם תגידו שאתם לא יודעים, זה בסדר.

משה גפני: מותר לאנשים לא לדעת, הם בשר ודם.

גיא גולדמן: - - - יש את הסמכות הזו בחוק כיום, אבל התכלית היא נוספת.

משה גפני: גיא, ברגע שאני מתחיל להתבלבל אתם בצרות.

משה גפני: אל תבלבל אותי.

משה גפני: שאלתי שאלה נורא פשוטה, אתה מתחיל להטיף לי עכשיו ציונות שנתת הטבות.

משה גפני: אז נתת, כל הכבוד.

משה גפני: תאמין לי, תדליק משואה ביום העצמאות הבא.

משה גפני: אני שואל אותך שאלה.

משה גפני: באתי ושאלתי: מה זה ערובה?

משה גפני: תן לי תשובה.

משה גפני: האם זה ערבות בנקאית שעולה הרבה כסף?

משה גפני: האם זה שאני אמשכן את הדירה שלי?

משה גפני: תגידו מה.

מיקי רוזנטל: מה אתם רוצים?

מיקי רוזנטל: הערת אזהרה בטאבו?

גיא גולדמן: אני אענה שאנחנו רוצים את האפשרות גם ערבות בנקאית.

מיקי רוזנטל: אז התשובה היא לא יהיה.

גיא גולדמן: אם יש חברה, נישום, שאנחנו יודעים שהוא בחובות מס, למשל, - - -

משה גפני: אין לו חובות.

מיקי רוזנטל: הערבות הבנקאית עולה יותר מכל הטבת המס.

מיקי רוזנטל: איפה אתה חי?

גיא גולדמן: נתתי דוגמה.

גיא גולדמן: מה זה "איפה אני חי"?

מיקי רוזנטל: אתה יודע כמה עולה ערבות בנקאית למיליון שקל היום?

קריאה: גיא, תביאו הצעה למהי ערובה.

משה גפני: תמשיך להקריא, הלאה.

גיא גולדמן: "(ב) מנהל רשות המסים רשאי לקבוע את כללי הדיווח של חברה בעלת בניין להשכרה לצורך בדיקת קיומם של התנאים לפי סימן זה וכן את מועדי הדיווח כאמור.

גיא גולדמן: " הכוונה למידע - - -

משה גפני: דיווח למי?

גיא גולדמן: דיווח לרשות המסים.

קריאה: בירוקרטיה כאילו.

משה גפני: סיימנו את ההקראה.

משה גפני: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אני מתנצל שלא יכולתי להיות בחלק מהדיון.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, השאלה היא לאיזה תוצאה רוצים להגיע בדיון על החוק שבעיניי הוא חשוב, ומהי הגדרת המטרה.

איתן ברושי: אם אני מבין נכון, יוזמי החוק, ואני מחזק את זה, והממשלה שתומכת, רוצים לענות על צורך באמצעות החוק, אחרת לא היו צריכים אותו.

איתן ברושי: הממשלה מעורבת פה.

איתן ברושי: השאלה היא מהו מבחן התוצאה והאם החוק הזה כפי שהוא מנוסח פה עונה על הצורך, כן או לא.

איתן ברושי: אם החוק הזה לא משרת את המטרה אז צריך לתקן אותו או לדחות אותו.

איתן ברושי: בעיניי המטרה הגדולה והעיקרית היא אזורי הפריפריה ואזורי הספר.

איתן ברושי: נדמה לי שלא צריך הרבה הסבר מה זה ספר היום ומה זה פריפריה.

איתן ברושי: היא בוערת, תרתי משמע.

איתן ברושי: לכן, צריכה להיות רגישות מיוחדות גם בתנאים וגם בעלויות.

איתן ברושי: אני חושב שאם דירה להשכרה תעלה סכום, ואני לא רוצה לזרוק מספרים, אבל עסקתי בזה גם בתפקידים קודמים, שמשוחרר צה"ל או זוג צעיר לא יכול לשלם אותו אז לא צריך את זה משום שיש לכם פתרונות אחרים.

איתן ברושי: תמיד האוצר נותן אגוזים למי שאין לו שיניים.

איתן ברושי: אנחנו צריכים לייצר פתרון שעונה על השאלות המרכזיות של החברה הישראלית ועל פיזור האוכלוסייה.

איתן ברושי: אם אתם מייצרים מוצר שיש לו עלויות לא הגיוניות אז עדיף שלא, יש פתרונות אחרים.

איתן ברושי: אני מדבר על הגולן, על הגליל, על עוטף עזה, ועל הפריפריה ועל קווי עימות.

איתן ברושי: אם זה לא מתאים במספר הדירות - - -

מירב בן ארי: כל הבעיה זה במרכז הארץ, איזה בעיה יש לך בשכירות בגולן?

איתן ברושי: באזורים האלה, בחלק גדול מהמקומות שהזכרתי כרגע, גם הקרקע היא בחינם וצריך לקחת את זה בחשבון במרכיב של ההטבה ושל הדיור.

איתן ברושי: לכן, אני מציע ללכת מהסוף להתחלה.

איתן ברושי: אני מבקש לחדד את אזורי העדיפות והפיתוח ולתת הטבות שהופכות את המחיר הסופי לבר השגה, אחרת לא צריך את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברים, סיימנו את ההקראה.

משה גפני: נציגי הממשלה, אני רוצה לומר לכם מה שעולה פה מהדיון ואני רוצה שתיתנו תשובה חיובית.

משה גפני: אנחנו רוצים שהטבות המס שעליהן אנחנו מדברים ירדו מ-11% ל-9%, מ-9% ל-7.5%, מ-7.5% ל-3.5%.

משה גפני: אין הטבות המס, המספרים שאתם אמרתם פה הם מספרים גבוהים מדי.

משה גפני: שנית, אני רוצה שהערובה שעליה אנחנו מדברים פה בעידוד השקעות הון – אם הערובה היא ערבות בנקאית אנחנו נעזוב את החוק ונחפש לנו עוד איזה מוסדיים שיעזרו לנו – הערובה שאתם מבקשים מאלה שמקבלים את הטבות המס תיקבע בתקנות באישור ועדת הכספים.

משה גפני: אי-אפשר לבוא ולשים בחוק - כמו שהגמרא אומרת: זה שטר ושוברו בצדו.

משה גפני: אתם נותנים הטבות מס ולוקחים את זה דרך הערובה.

משה גפני: אם זה ערבות בנקאית, אין חוק.

משה גפני: שלישית, אני מבקש שזה יחול גם על יחידים על מספר דירות שעליהן תיכף נחליט.

משה גפני: מספר הדירות שהיחיד בונה או המשפחה בונה הן דירות להשכרה תחת הנושא המינהלי שזה יחול גם על יחידים.

משה גפני: לגבי הפריפריה – אנחנו נפחית את מה שאתם דורשים מכולם.

משה גפני: אנחנו בפריפריה נפחית לפחות אחוז אחד.

משה גפני: זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על 7.5%, בפריפריה זה יהיה 6.5%.

משה גפני: אם אנחנו מדברים על 9%, בפריפריה יהיה 8%.

משה גפני: אם אנחנו מדברים על בנייה יותר מסיבית, ותיכף נדבר על זה, בפריפריה יהיה פחות.

משה גפני: הרעיון הזה של הפריפריה הוא רעיון נכון.

גם בכמות הדירות.

משה גפני: גם בכמות הדירות.

משה גפני: אני לא מדבר על כמויות גדולות, אני מדבר על זה שכשאדם בא לבנות הוא יודע שבפריפריה הוא חייב לבנות פחות והוא משלם מס פחות.

מיקי רוזנטל: וגם מס רכישה פחות - הכול.

משה גפני: כן.

עמר בר-לב: אבל למה רק אחוז אחד?

מיקי רוזנטל: אני ביקשתי 2.5% והוא הציע לי - - -

משה גפני: אי-אפשר יותר.

משה גפני: הם לא יסכימו, אני מכיר אותם.

משה גפני: המס רכישה – כל דבר יהיה פחות.

משה גפני: יש 0.5?

משה גפני: יהיה 0.4.

משה גפני: אפשר להציע יותר, אבל אם אנחנו רוצים להיות ריאליים צריך לעשות את זה.

משה גפני: לגבי הנושא שהעלה ירון גינדי – בניין שנבנה, התחילה הבנייה שלו, נכלל בחוק.

משה גפני: התחילה הבנייה, אני לא מדבר על זה שהסתיימה הבנייה.

משה גפני: התחילה הבנייה במשך שנה, הוא נכלל בחוק אם הוא לא מכר שום דירה ולא השכיר שום דירה.

משה גפני: זאת אומרת, הבניין הזה עומד והוא בתחילת הבנייה שלו, הוא ייכלל בחוק.

משה גפני: זה נכון שתצטרכו קצת יותר להתאמץ בעניין הזה.

משה גפני: אני מדבר עכשיו לגבי ירון גינדי, לגבי הנושא הזה של בניין שהתחילה בנייתו בתוך שנה, הוא יהיה כלול בחוק הזה.

משה גפני: כמו שאמרתי, זה לא יחול רק על חברה, זה יחול גם על יחיד, ומספר הדירות שיבנו – אם אתם יכולים להגיע ש-35% השכרה ו-65% מכירה זה היה מועיל יותר.

משה גפני: זה ייתן יותר סבירות שהתוכנית הזו תצליח.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר על הדרך לתת גם את ה-5% של הדיור הציבורי שהובטחו במסגרת כזו ואחרת ועדיין לא יצאו לפועל ממש.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול לעשות פה תמהיל אורבני, אני חושבת שזה הדבר הכי נכון.

משה גפני: אורלי, אני גם כך יורק פה דם.

משה גפני: את יודעת מה הולך פה?

אורלי לוי אבקסיס: גפני, זו הזדמנות.

רועי פולקמן: לגבי ה- 35% יש לי הצעה שנעשה שתי מדרגות: פרויקטים של עד 200 או 300 דירות נגיד 40% ובפרויקטים גדולים נוריד את זה ל-35%, כדי שתהיה מסה מספיקה.

משה גפני: טוב, אני מקבל את זה.

משה גפני: פרויקטים גדולים – 40% ופרויקטים קטנים יותר 35%.

אורלי לוי אבקסיס: אני עדיין מציעה ש-5% מהם יהיו מובטחים לדיור ציבורי.

משה גפני: בסדר, תגישי הסתייגות לזה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מגישה.

משה גפני: חכי, עוד לא הצבעתי.

משה גפני: נראה שיש לנו על מה להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק מעדכנת.

משה גפני: לגבי הנושא הזה של מספר הדירות – מיקי רוזנטל, תציע.

מיקי רוזנטל: מספר הדירות – גג עשר.

משה גפני: זאת אומרת, עשרים.

ירון גינדי: לא תהיה התחדשות עירונית בפנים כי התחדשות עירונית זה תשע דירות וזה יכול להיות עוד שנה וחצי כבר בשוק.

ירון גינדי: למה עוד חמש שנים?

משה גפני: עשרים דירות.

מיקי לוי: למה הוא מדבר בדירות ולא באחוזים?

רועי פולקמן: יש גם וגם, זה מצטבר.

משה גפני: לא, בפריפריה פחות.

מיקי רוזנטל: לפריפריה אנחנו צריכים הרבה פחות משמעותית.

ירון גינדי: אבל הוצאתם את ההתחדשות העירונית, כבוד הרב.

מיקי רוזנטל: לא הוצאנו שום דבר, לא שמעת את ההסתייגות שלי.

מיקי רוזנטל: אני קצת מתמצה.

מיקי רוזנטל: החוק הזה חל רק על מבנים חדשים, רק על בנייה חדשה.

מיקי רוזנטל: אדוני, אני מציע.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו רוצים לחדש את מרכזי הערים בפריפריה יש לזה סיכוי רק בפינוי בינוי, אין לזה סיכוי אחר.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לאפשר גם את העניין הזה של ההתחדשות העירונית בפריפריה, וזו הטבה שתינתן רק לפריפריה ולא למקומות שיש בהם ביקוש שבהם אני מבין שלא כדאי להעביר.

מיקי רוזנטל: מי שמשפץ דירה ומוסיף חדר נכנס לפרויקט - לא כדאי לנו.

מיקי רוזנטל: אבל בפריפריה אנחנו רוצים לתת הטבה מיוחדת בתחום הזה, ולכן גם בהתחדשות העירונית החוק הזה יסייע.

מיקי לוי: מיקי, דבר איתי באחוזים, לא בדירות.

רועי פולקמן: יש אחוזים.

רועי פולקמן: אמרנו 40% ו-35% בפריפריה.

מיקי לוי: אין סיכוי שבנק ייתן ב-40%, אין סיכוי שייתן מימון.

מיקי לוי: תשאלו את אנשי המקצוע פה.

רועי פולקמן: מיקי, אי אפשר פחות, באזורי ביקוש אין בעיה.

משה גפני: מה אנחנו יכולים לעשות?

אורלי לוי אבקסיס: עדיין לא פתרנו את העניין שזה יהיה כלכלי בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אני חושבת שבשורה התחתונה צריך לחשוב גם על פתרונות יצירתיים.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לנייד זכויות.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שבחלק מהמקרים מי שמקבל באיזשהו אופן במרכז הערים שיש לו שם היתכנות מאוד גדולה לעשות גם רווחים מאוד גדולים, יש שם ביקוש מאוד גדול, במקביל חלק מהזכויות הוא יהיה מחויב לתת גם לפריפריה כאשר אנחנו קובעים פה גם תעדוף מה אנחנו רוצים להשיג בנושא הזה של הפריפריה בהתחדשות עירונית.

אורלי לוי אבקסיס: אל תשכח, היום הפריפריה לא כלכלית, ולכן המדינה לא יכולה להיות כמשקיף מהצד ולומר: כוחות השוק.

אורלי לוי אבקסיס: כוחות השוק לא יתקנו את העיוות הזה, רק התערבות של הממשלה.

משה גפני: אורלי, הבנתי.

משה גפני: הדבר האחרון שקבעתם שזה לחמש שנים – המציאות הזו היא בלתי אפשרית.

משה גפני: לכן, אני מציע שזה יהיה החל משנה אחורנית, ואם מישהו מתחיל את הבנייה הוא יכול להמשיך עם זה לכל הזמן.

משה גפני: אם הוא מתחיל את הבנייה, לא שהחמש שנים מסתיים בסיום הבנייה כי אחרת אדם לא יכול להספיק.

משה גפני: לכן, אם הוא מתחיל את הפרויקט בתוך החמש שנים הוא יוכל להמשיך עם זה לנצח.

משה גפני: אני עושה הפסקה של חמש דקות.

משה גפני: אני מבקש שתתייעצו ביניכם.

משה גפני: אם אתם מסכימים, אני מצביע.

איתן ברושי: אדוני, אבל מספר היחידות בפריפריה?

איתן ברושי: בוא נגיד את המספרים.

אורלי לוי אבקסיס: מה יהיה התמריץ לפריפריה?

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: מי הבכיר פה מנציגי הממשלה?

משה גפני: מי משיב לנו על מה שדיברנו קודם לגבי ההצעות שהצענו עד עכשיו?

רועי פולקמן: בואו נצביע.

רועי פולקמן: הוא כועס עליי.

רועי פולקמן: המספרים המקוריים שהיו, ה-9 וה-7.5, הם - - - כדאיות כלכליות.

רועי פולקמן: צריך לראות מה המשמעות.

רועי פולקמן: בסוף ברור לי שהם יצטרכו להציג מקורות תקציביים לזה, אבל נמצא את הפתרון.

מיקי רוזנטל: הלוואי שיבנו כל כך הרבה דירות להשכרה שיביאו - - -

משה גפני: אני רוצה לסכם את מה שאמרנו.

משה גפני: אני אומר לכם את האמת.

משה גפני: אנחנו היום ביחסים טובים באופן יחסי.

איתן ברושי: מי זה "אנחנו"?

משה גפני: לא היית פה אתמול.

משה גפני: אתמול משהו לא היה בסדר.

משה גפני: אגף תקציבים היה בסדר, מישהו שם לא מרגיש טוב.

משה גפני: איתן, אל תדאג.

משה גפני: אני לא נסחף.

איתן ברושי: כן, זה לא להרבה זמן.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם את האמת.

משה גפני: מבחינתי, אני חושב שזו העמדה של כל החברים.

משה גפני: לא נצביע על שיעורי המס האלה ועל ההצעה שהצעתם, לא נריב איתכם.

משה גפני: הולכים הביתה, נפרדים כידידים.

משה גפני: החוק שנמצא לפנינו בעקבות כמה דיונים שקיימנו הוא לא חוק שמביא אנשים לבנות ולעשות דירות להשכרה.

משה גפני: אף אחד לא יעשה את זה.

משה גפני: אין לזה לא תשואה כמו שצריך.

משה גפני: גם מה שאנחנו מציעים אחרי כל הדיונים, הגמרא קוראת לזה: כולי האי ואולי.

משה גפני: זאת אומרת, כל מה שאמרנו, הכול ביחד, גם אולי גדול האם זה באמת יביא בסופו של דבר את המטרה הזו.

משה גפני: לכן, אנחנו מציעים את ההצעות האלה.

משה גפני: אני מבין שלא תהיה לכם אפשרות לתת תשובה חיובית.

משה גפני: אם לא תהיה תשובה חיובית נצטרך להמשיך את הדיון בעניין הזה.

משה גפני: נצטרך כפי שאמרתי – הפחתה בפריפריה - -

איתן ברושי: הכוונה – הפחתה של מספר הדירות.

משה גפני: - - הפחתה של מספר הדירות והפחתה בהטבות המס, מה שאמרתי קודם.

משה גפני: אני מבקש לדעת מכם האם אנחנו הולכים לכיוון הזה?

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, ההצעה שהוצעה על ידי יו"ר הוועדה וחברי הוועדה היא הצעה מורכבת.

יובל טלר: יש בה הרבה מאוד נדבכים.

יובל טלר: אנחנו מבקשים לחזור הביתה.

יובל טלר: אנחנו חושבים שיש בהצעה הזו דברים שאנחנו יכולים ויש דברים ש - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז אתם הולכים לבדוק?

אורלי לוי אבקסיס: תבדקו גם את ניוד הזכויות.

יובל טלר: אנחנו מבקשים לבחון את כלל הנושאים - - - ולחזור חזרה ליו"ר הוועדה.

מיקי רוזנטל: תרשום לך את הצעת הוועדה.

מיקי רוזנטל: לא אמרנו לו את הצעת הוועדה, עכשיו אנחנו אומרים את הצעת הוועדה.

דוד ביטן: קודם כל, היחידים ייכנסו, וגם המספר ירד לעשר דירות, ומתוכם 60% השכרה, אחרת אין טעם.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לכם, רוב הבנייה הזו היא של יחידים ולא של מישהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: דוד, שיבדקו את הרעיון של ניוד זכויות מהמרכז לפריפריה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להשלים את הפרטים.

מיקי רוזנטל: אדוני, תרשום לך.

מיקי רוזנטל: זה יהיה בכלל אזורי הארץ, להוציא פריפריה – ה-10 - - -

משה גפני: כן, זה דיברנו.

מיקי רוזנטל: בפריפריה תהיה הטבה נוספת של הפרופורציות של הדירות ששם יהיה שלוש לעשר, שלוש השכרה.

רועי פולקמן: רגע, אתם מבלבלים אותם.

רועי פולקמן: המספר הכללי בפרויקטים - כרגע דיברו על 40%.

רועי פולקמן: אבל אמרנו שאם הפרויקט הוא קטן כדי להקל כי אתם רוצים מספרים גדולים של דירות, אז אם רוצים גם על פרויקטים קטנים יותר אז התנאי שיהיו יותר דירות להשכרה.

משה גפני: נכון.

רועי פולקמן: כלומר, החוק כרגע דיבר על 30 דירות אז זה אומר מינימום 15, ואני אומר מאיפה יצאנו.

רועי פולקמן: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים יחס של 40%.

רועי פולקמן: לצורך העניין, בניתי 100 דירות.

רועי פולקמן: 40% מתוכן חייבות להיות דירות להשכרה כדי להיות זכאי.

משה גפני: לא 50.

רועי פולקמן: רק בפרויקטים קטנים כדי שזה לא יהיה כל פרויקט של שתי דירות להשכרה, היחס עולה לשש, ואני מדבר על אזורי ביקוש.

רועי פולקמן: זאת אומרת, מכיוון שהמינימום יהיה שש דירות להשכרה, אם זה כן יהיה אפשר פרויקט קטן, נניח התחדשות עירונית או משהו כזה, בניתי רק עשר דירות, אבל אז הדרישה תהיה שיותר דירות – שלא יהיה מצב שבניתי ארבע דירות להשכרה ואני מקבל את כל הטבות המס.

דוד ביטן: תמ"א במרכז, תמ"א 38/1, לא הריסה ובנייה, זה רוב התמ"א היום, אתה בונה מקסימום עשר כי זה שתי קומות של ארבע נגיד, ועוד חצי קומה זה שני פנטהאוזים קטנים.

דוד ביטן: אם אתה מונע ולא נותן - - -

רועי פולקמן: אבל אז מינימום שש דירות.

דוד ביטן: אז מינימום שש.

מיקי רוזנטל: אז אמרנו, ושלוש בפריפריה.

דוד ביטן: למה הוא צריך לממן את הבנייה?

דוד ביטן: אז הוא מקבל ארבע מכירה ושש השכרה.

מיקי רוזנטל: לגבי המס, שיעורי המס - אני מבקש שבפריפריה זה יהיה אחוז וחצי ולא אחוז.

מיקי רוזנטל: חייבים לעודד את הפריפריה.

רועי פולקמן: זה נשאר אפס כמעט, עזוב.

משה גפני: כן, כמעט נשאר כלום.

משה גפני: אתה מעודד את הפריפריה בזה שאתה מוריד הכול.

משה גפני: אתה מוריד גם את מספר הדירות שצריך לבנות שם, אתה מוריד גם את האחוז הזה ש- - -

מיקי רוזנטל: מה לגבי הסיכום של מס הרכישה?

משה גפני: 0.4 – יורד.

משה גפני: הכול יורד.

שגית אפיק: במקום חצי אחוז – 0.4.

האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

משה גפני: כן, זה לא - - -

מיקי רוזנטל: בסדר, התפשרתי.

מיקי רוזנטל: מה אתה רוצה?

משה גפני: אורלי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שיבינו מה אני רוצה לדעת.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, לכם יש את הנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: נאמרו פה ונשמעו קולות של אנשים שאומרים שזה מנותק לחלוטין ממה שקורה במציאות מאחר ש-50% מהדירות זה פחות מעשר.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמה לב שבאיזשהו אופן כן היתה התייחסות מסוימת, אבל תבדקו ותביאו את הנתונים גם על ההיתכנות של קיומו של החוק.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר ובפריפריה זה לא כלכלי וזה גם לא יהיה כלכלי, ואני גם לא יודעת כמה כלכלי זה יהיה עם כל מה שנזרק פה באוויר, פה צריך לחשוב איך המדינה מתמרצת כדי שיהיה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה נוספת.

אורלי לוי אבקסיס: חלק מהבניינים שאנחנו מדברים עליהם בהתחדשות עירונית, כמה מהם שייכים לדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, כמה דירות מתוך זה יחזרו לדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, במרכזי הערים יש לא מעט מבנים ששייכים לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם הם שם נכנסים לתוך פרויקט של התחדשות עירונית, אני בהחלט רוצה שהם ייכנסו לתוך פרויקט התחדשות עירונית מבלי שהזכאים שם יאבדו את זכותם.

משה גפני: אבל זה לא המקרה הזה.

אורלי לוי אבקסיס: זה חלק מהתחדשות עירונית וצריך לתת על זה את הדעת.

אורלי לוי אבקסיס: אני כן רוצה לדעת איך המדינה יכולה לעשות פה צעד משמעותי לכך שזה באמת יהיה כדאי כי גם מחירי השכירות וגם מחירי הקרקע בפריפריה הם נמוכים.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, תחשבו שוב על ניוד זכויות.

אורלי לוי אבקסיס: תתייחסו לזה כשאתם עושים שיעורי בית.

אורלי לוי אבקסיס: אותם משקיעים שיקבלו בוננזה לבנות במרכזי הערים בהם יש ביקוש ואיפה שהרווח שם גדול יצטרכו לעשות באיזשהו אופן גם פרויקטים בפריפריה שהם לא הכי כדאיים כלכלית, אבל זה יכול להתאזן זה עם זה.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, זה יעשה חלוקה צודקת שמאפשרת בנייה גם בפריפריה.

דוד ביטן: אורלי, אבל בוועדות - - - לא יסכימו לתת להם את הניוד שם - זה הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה צריכה להתערב פה ולראות איך מוציאים את זה לפועל.

דוד ביטן: המדינה יכולה מה שהיא עושה, אבל - - -.

דוד ביטן: ראש העיר ירצה לדאוג לעיר שלו.

משה גפני: אני ממזג את החוקים.

מיקי רוזנטל: אנחנו מצביעים בעד, אתה מסכים.

רועי פולקמן: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה האחרונה היא איך בסופו של דבר האזרח שנמצא בקצה השרשרת מרוויח מכל הסיפור הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הרי כל הסיפור הזה יצא כדי שתתאפשר שכירות ארוכת טווח.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם צריכים לקבוע מהי תוחלת החיים של שכירות ארוכת טווח כי מחזור החיים של ילדים בבית ספר או בגיל הרך הוא מדוד פחות או יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול לעקור אותו באמצע ולהגיד אחרי שנתיים: צאו החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה מסלול ארוך טווח?

משה גפני: תשובה, אני נמצא יותר שנים ממך כאן, את יותר חכמה ממני, אני שבעתי אכזבות מכל הדברים האלה.

משה גפני: כבר היו תוכניות בעבר שהממשלה שהייתי חבר בקואליציה שלה הגישה, ובסופו של דבר לא יצא מזה כלום – זאת האמת.

משה גפני: צריך להודות שזה המצב.

משה גפני: זה לא ממשלה אחת.

משה גפני: פה אנחנו מנסים לשפר את ההצעה.

משה גפני: אני מקווה שבסופו של דבר תהיה גם הסכמה.

משה גפני: אנחנו מקווים שאולי זה יעזור.

משה גפני: את שואלת האם זה יפתור את הבעיה?

משה גפני: אני לא רוצה להגיד שאני סקפטי, אבל המציאות היא קשה מאוד.

משה גפני: את צודקת.

משה גפני: כשאת מדברת על הדיור הציבור אז את מדברת.

משה גפני: דיור ציבורי זה דיור ציבורי.

משה גפני: אנחנו לא עוסקים פה בדיור ציבורי, זה נכון.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל בהתחדשות עירונית חלק מהמבנים שייכים למאגר הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: יש שם גם זכויות של של - - -

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חבריי מרשות המסים והאוצר, מאחר ועומדים לסכם את הנושא לקראת הדיון הבא שאמורים להצביע אני מבקש להדגיש את מה שהיה מובן גם עם פולקמן ואיתך שזה חל גם על המושבים והקיבוצים.

איתן ברושי: כלומר, זה אגודה חקלאית שיתופית, לא רק קבלנים.

איתן ברושי: יש גם קבוצות כמו גרעינים עירוניים וקיבוצים עירוניים, יש קבוצות שונות בפריפריה ובישובים נוספים, לא רק בתנועה המושבית והקיבוצית.

איתן ברושי: אנחנו לא מחתרת ואנחנו לא משהו מחוץ לעסק.

איתן ברושי: חשוב שבחוק יהיה ביטוי לכל מרכיבי האוכלוסייה.

איתן ברושי: זה לא חוק שנועד למישהו אלא לכולם.

איתן ברושי: לכן, החוק הזה לא ראוי אם - - -

דוד ביטן: - - - אנחנו ניתן זכויות בפריפריה על חשבון הקיבוצים.

מירב בן ארי: - - - אמר את זה כבר

משה גפני: הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), הצעת חוק של חברי הכנסת רועי פולקמן ואחרים, הצעת חוק לעידוד השקעות הון ( תיקון – עידוד השקעות בשכירות ארוכת טווח), הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה, הצעת חוק שלישית (קרן חברתית להשקעות במקרקעין), התשע"ח-2018, של חבר הכנסת חיים ילין ועוד חברים נוספים - אני מבקש מהוועדה למזג את שלוש ההצעות החוק מאחר וכבר הגענו להסכמות.

משה גפני: האמת היא שעם - - -

קריאה: לא דנתם בהצעה השלישית בכלל.

משה גפני: מי בעד המיזוג של שלוש הצעות החוק האלה להצעה אחת?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצעות החוק מוזגו.

משה גפני: לגבי הצעת החוק השלישית שהחבר שם צעק שלא כדין - במיזוג של החוקים הללו, אלא אם כן יבוא חיים ילין ויגיד שהוא מתנגד למיזוג, אנחנו נבטל את המיזוג - אבל אנחנו נדון גם על הסעיפים שנמצאים בחוק של חיים ילין, בחוק השלישי שעליו מדובר.

משה גפני: בסופו של דבר, אי אפשר להוציא סעיפים אחרים מאשר הוויכוחים שמתנהלים פה ועוד ימשיכו.

שגית אפיק: - - - שהוא מסכים להצעת החוק - - -, הוא אמר את זה בוועדת הכנסת.

משה גפני: הוא אמר בוועדת הכנסת שהוא מסכים להצעת החוק הממשלתית.

משה גפני: אני רוצה לדעת כמה זמן.

משה גפני: הם ביקשו הרי לעשות שיעורי בית.

משה גפני: זה רשות המסים, תשאלי אותם כמה זמן הם צריכים.

משה גפני: הנה גיא, הנה הממשלה.

משה גפני: גיא, כמה זמן שיעורי בית?

משה גפני: שבועיים, בסדר?

משה גפני: שבועיים ותשובות חיוביות.

גיא גולדמן: בסדר, וחלק יהיו תשובות חיוביות.

משה גפני: שבועיים ותשובות חיוביות, אין דרך אחרת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הפסקה של שתי דקות.