ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 734, 2018-05-01 09:50

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: האמת שאני לא שמח כל כך לראות אתכם, רציתי לישון עוד קצת.

איתן כבל: היי, חאג'.

איתן כבל: שעה וחצי זה לא בדיוק הרבה, אבל נתנו התחייבות לבג"ץ, אז אנחנו צריכים לעמוד בה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית – אתי תכף תבוא – היועצות המשפטיות, דובר, רשמת פרלמנטרית, חבר הכנסת חאג' יחיא, אורחים נכבדים.

איתן כבל: היום, להזכירכם, יום שלישי פעמיים כי טוב, נשתדל לעשות את היום הזה אולי אפילו שלוש פעמים כי טוב, למרות שאנחנו מתחילים עם נושא טעון וכבד.

איתן כבל: ברשותכם, אני רק רוצה להזכיר שיש לנו מנהג לפתוח את היום בשיר, וכך גם נעשה היום.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, היום ה-1 במאי.

קריאה: חג הפועלים.

איתן כבל: כן, חג הפועלים, לא חג המנהלים.

קריאה: אנחנו עצמאים.

איתן כבל: בסדר, נשמה, אמרתי: לא חג המנהלים, חג העובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבעיה שמנהלים עובדים לפעמים ולא מכירים בהם לא פה ולא שם.

איתן כבל: היום יום שלישי פעמיים כי טוב, בשבת נקרא את פרשת בהר, מי שזה חשוב לו.

איתן כבל: היום מצוין ברחבי העולם ה-1 במאי הידוע כחג הפועלים הבין-לאומי.

איתן כבל: יום זה הוא יום בו אנו מבטאים סולידריות לארגוני העובדים וביטוי למאבק למען תנאי עבודה טובים יותר.

איתן כבל: בחרתי היום בשיר שרבים רואים בו סמל להומניזם ולסוציאליזם ומדבר על שחרור האדם העובד והעצמתו, "אני מאמין" של שאול טשרניחובסקי.

איתן כבל: השיר נכתב על-ידי טשרניחובסקי באודסה בהיותו בן 17 בלבד.

איתן כבל: כמה וכמה פעמים הוצע להפוך אותו להמנון מדינת ישראל בשל המסר האוניברסלי שלו, אך "התקווה" הועדף על פניו.

איתן כבל: "אני מאמין" משמש עד היום כהמנון הרשמי של תנועות הנוער: הנוער העובד והלומד, השומר הצעיר ומחנות העולים.

לאה ורון: אולי נשיר אותו?

איתן כבל: כן, אפשר לשיר.

איתן כבל: שחקי שחקי על החלומות / זו אני החולם שח.

איתן כבל: / שחקי כי באדם אאמין, / כי עודני מאמין בך.

איתן כבל: // כי עוד נפשי דרור שואפת, / לא מכרתיה לעגל פז, / כי עוד אאמין באדם, / גם ברוחו, רוח עז.

איתן כבל: // רוחו ישליך כבלי-הבל, / ירוממנו במתי-על: / לא ברעב ימות עובד, / דרור לנפש, פת-לדל.

איתן כבל: // שחקי כי גם ברעות אאמין, / אאמין, כי עוד אמצא לב, / לב תקוותיי גם תקוותיו, / יחוש אושר, יבין כאב.

איתן כבל: // אאמינה גם בעתיד, / אף אם ירחק זה היום, / אך בוא יבוא - יישאו שלום, / אז וברכה לאום מלאום.

איתן כבל: // ישוב יפרח אז גם עמי, / ובארץ יקום דור, / ברזל - כבליו יוסר מנו, / עין-בעין יראה אור.

איתן כבל: // יחיה, יאהב, יפעל, יעש, / דור בארץ אמנם חי, / לא בעתיד, בשמים - / חיי רוח לו אין די.

איתן כבל: // אז שיר חדש ישיר משורר, / ליפי ונשגב לבו ער / לו, לצעיר, מעל קברי / פרחים ילקטו לזר.

איתן כבל: // האמת שהרבה פעמים אנחנו שרים ולא שמים לב לעומק של המילים, וכך מתייחסים אליהם, ויש פה עומק של מילים.

איתן כבל: נכון, הוא כתב את זה באודסה כשהיה בן 17, וכל מילה כאן אפשר היה לכתוב גם היום, על היום, על התקופה כאילו לא חלפו כל אותן שנים.

איתן כבל: שוב, בוקר טוב, אני רוצה להתחיל ולומר לכם את הדבר הבא, ראיתי את כל רשימת הדוברים, אז אני אומר בוקר טוב, שכחתם שאנחנו כבר בהקראה?

איתן כבל: מה חשבתם?

איתן כבל: שכל אחד עושה פיליבסטר לעצמו?

איתן כבל: כל אחד מהמקום שלו?

איתן כבל: אנחנו כבר בהקראות.

איתן כבל: חברים יקרים, נגמר.

איתן כבל: מי שעדיין לא הפנים את זה, לא הבין, בג"ץ מכדרר את זה לפה, אבל כשהוא מכדרר את זה לפה הוא מתכוון שנעשה מעשה.

אתי בנדלר: הוא לא מכדרר את זה.

קריאה: אין בג"ץ בכלל על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, אנחנו צריכים להכין תקנות שיהיו נכונות ומתאימות, ואנחנו לא צריכים ללכת לפי לוחות הזמנים של בג"ץ.

קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה, חברים, חאג' יחיא, נסעת למקום אחר לגמרי, אתה לא בסיפור הזה בכלל.

איתן כבל: אני כולה אמרתי דבר - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - -

איתן כבל: תקשיב, כל החברים הנכבדים, יש בג"ץ, אני לא יודע אם אתה הגשת אותו או יעקב משה מאיזו עיר הגיש אותו, אני לא יודע, יש התחייבות שנתנו שאנחנו צריכים לדון בעניין הזה.

איתן כבל: אני לא עושה את זה למען –כשאמרתי לכדרר, הכוונה היא בלשון העם.

איתן כבל: נכון שהקראנו עכשיו טשרניחובסקי, אבל התכוונתי לומר שהוא מצפה מאיתנו לסיים את העבודה, זה הכול, כי הנושא כבר נמשך יותר מדי זמן.

איתן כבל: אנחנו יודעים בדיוק איפה נקודות המחלוקת, איפה הבעיות, ואני מתכוון לאחוז בשור בקרניו.

איתן כבל: נכון, יש כאן עמדות שונות, שתי עמדות שונות נמצאות כאן באמצע.

איתן כבל: זה לא ליד, זה לא כאילו, כבר כולנו מבינים.

איתן כבל: כל אחד כאן עוד לפני שהוא ממלמל אני כבר יודע מה הסיום של המשפט שלו, באיזה הקשר.

איתן כבל: אז אני אומר לכם שני דברים: את הנושא הספציפי הזה שבסוף בסוף בסוף לא איתו התחלנו, את העניין של אפרופו יום ה-1 במאי, שזה מתכתב בדיוק עם אולי הפצצה המתקתקת שנמצאת כאן סביב החקיקה הזו, והיא מונחת כאן באמצע.

איתן כבל: מדינת ישראל, משרד התחבורה, משרד האוצר, משרד המשפטים חיוו את דעתם וזו עמדתם.

איתן כבל: התפקיד שלנו הוא להוציא מתחת ידינו – שאתם תעזרו לנו, למחוקקים – להוציא את התוצאה הטובה ביותר מתחת ידינו.

איתן כבל: בסדר, אינטרסים מתקיימים, אנחנו שומעים אותם כל הזמן, וזה לגיטימי, כל עוד הם נעשים בשקיפות הנדרשת.

איתן כבל: אבל אני לא מתכוון עכשיו להרצאות.

איתן כבל: הרצאות די.

איתן כבל: מי שרוצה ירצה לעצמו בבית מול המראה, גם יוכל ליהנות מזיו עלומיו.

איתן כבל: נגמר.

איתן כבל: אנחנו עכשיו ממשיכים הקראה בהמשך לאיפה שהיינו.

איתן כבל: איפה שעצרנו שם אנחנו ממשיכים.

איתן כבל: ואני רוצה להזכיר שהתקבלה כאן החלטה על-ידי, בתמיכת חבריי חברי הכנסת, שמדברת על כך שקודם כול נעסוק בשאלה מה זה קצין הבטיחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה התפקיד שלו, מה הוא עושה.

איתן כבל: מה התפקיד שלו בכלל, זה הכול.

איתן כבל: וגבי, גמרת לי את הווטסאפ.

איתן כבל: לא, אח שלי, יש לי חבילה, זה לא עובד כך.

קריאות: - - -

אורי חדד: עכשיו אנחנו מבינים למה הוא פה.

איתן כבל: גברתי, איפה אנחנו יכולים להמשיך?

איתן כבל: אבל שכולם יהיו כמו גבי.

איתן כבל: גבי, זה קצת הכנסה בקטנה, רק תוריד את המינון, אל תפסיק.

גבי בן הרוש: אז אתה לא היית בפתיח כשראיתי אותך, שים לב ליד מי אני יושב.

קריאה: הוא ביקש הגנה היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה, אתה צריך הגנה?

איתן כבל: חבר'ה, בבקשה, עם קצת חיוך נחזור לתוך העניין שלנו.

ספי יוסף דיין: לא נראה שישנת רק ארבע שעות.

אתי בנדלר: תקנה 8 לתקנות המוצעות מבקשת לתקן את תקנה 585(א) לתקנות העיקריות, לתקנות התעבורה, שדנות בתפקידי קצין בטיחות.

אתי בנדלר: הוועדה אישרה את פסקאות (9), (10), (11), (12), שהוצע להוסיף לאותן תקנות.

אתי בנדלר: לגבי פסקאות (13), (14) ו-(15), הוועדה דנה ב-(13) ו-(14) וביקשה התייחסויות והשלמות ממשרד התחבורה, שהם ודאי יציגו עכשיו.

אתי בנדלר: וכך גם לגבי תקנה (15), החל הדיון אך טרם אושר.

איתן כבל: בבקשה.

סיגלית ברקאי: בהמשך לדיון הקודם גם ערכנו התייעצויות, ערכנו תיקון גם לנוסח של התקנה עצמה וגם לנוסח של הטפסים, והעברנו הצעה לנוסח חלופי שאני פשוט אקריא אותו.

סיגלית ברקאי: זה מתחיל מסעיף (13), מפרט (13): "לפקח על כך שהרכב יתוקן רק במוסך שניתן לו רישיון לפי סעיף 127 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016 בנוגע לפעולות המחייבות טיפול במוסך בהתאם לסעיף 128 לחוק האמור;" דבר שאומר שלמעשה אכן לא נדרש לבדוק רק את מערכות הבטיחות של הרכב במוסך, אלא באופן כללי לבדוק את הרכב במוסך, למעט פעולות שלפי חוק שירותים לרכב הוגדרו כפעולות שלא נדרשת עבורן בדיקה במוסך.

סיגלית ברקאי: זה פרט (13).

איתן כבל: הערות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הערות ל-(13).

גבי בן הרוש: הזכרת מוסך כמוסך מורשה בלבד לרכב כבד וציבורי?

סיגלית ברקאי: הפניתי למוסך שניתן לו רישיון לפי חוק שירותים לרכב, סעיף 127.

גבי בן הרוש: מורשה.

סיגלית ברקאי: מוסך מורשה שיש לו רישיון.

גבי בן הרוש: כי בפירושים ובכל ועדות החקירה מצאנו שיש מוסכי מדרכה, וכולם מוסכים מורשים בהגדרה.

גבי בן הרוש: מוסך מורשה לרכב כבד.

קריאות: - - -

איתן כבל: אנחנו כבר לא שם, גבי, הסדרנו את זה.

איתן כבל: אתה צודק, אבל אני חושב שאנחנו כבר לא שם.

איתן כבל: אני חושב שאנחנו כבר במקום שבו אנחנו מבינים מהו מוסך מורשה.

איתן כבל: אנחנו לא באותה נקודה בה היינו.

איתן כבל: גם אתה זוכר, בדיונים שקיימנו בחוק שירותים - -

אתי בנדלר: חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב.

איתן כבל: - - ומקצועות בענף הרכב.

איתן כבל: אנחנו מבינים את העניין.

איתן כבל: חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי שאלת הבהרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קצין הבטיחות הוא זה שיפקח שלקחו למוסך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה התפקיד של בעל החברה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא בא ונותן, אתה צריך ללכת לתקן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני צריך ללכת, אם אני קצין בטיחות, לוודא שהוא הלך למוסך הזה, למוסך אחר, או שמבחינתי מה שחשוב לי זה שהרכב או שהמשאית תהיה תקינה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של לאן להפנות, האם זה תפקידו של קצין הבטיחות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים שזה יהיה שם?

אתי בנדלר: כן, זה בדיוק התפקיד.

איתן כבל: זה בא להסדיר את ההבהרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל את השאלה כי בסופו של דבר אני רוצה שהרכב יהיה תקין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם זה מה שאמרת, אם זה מדרכה או לא מדרכה, הסיפור הזה מהחברה עצמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני גם לא רוצה שיהיו ניגודים בין החברה לבין קצין הבטיחות בכל נקודה שהולכים לתקן רכב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה רכב תקין.

אפי רוזן: התקנה ממש ברורה.

אפי רוזן: מה ביקשנו בשפה פשוטה?

אפי רוזן: לא טשרניחובסקי.

אפי רוזן: קח את הרכב למוסך - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי ייקח אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: קצין הבטיחות?

אפי רוזן: - - שהרשות בדקה אותו, ואמרה שהוא יכול להיות מוסך מורשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קצין הבטיחות הוא זה שייקח את הרכב?

אתי בנדלר: הוא מפקח על כך שבאמת הרכב יתוקן במוסך מורשה.

מרב תורג'מן: לא בהכרח הוא לוקח אותו.

אפי רוזן: חבר הכנסת חאג', אחד מתפקידי הליבה של קצין הבטיחות זה לוודא שרכב הולך למוסך מתאים.

אפי רוזן: ויתירה מזאת, כאשר הוא חוזר, לוודא שאכן בוצע הטיפול, מהמון סיבות, חלקן כלכליות, חלקן בטיחותיות, חלקן מעקב, לראות ששמו מה שצריך, כמו שקורה.

איתן כבל: אני אומר שיש כאן שני סוגים.

איתן כבל: יש גופים שיש להם ציים.

איתן כבל: הנה, עכשיו הכנסתי את האוטו, לפני שבדיוק נכנסתי, אני מניח שגם אתה, אם עוד לא קיבלת, תקבל טסט לרכב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפני כמה ימים.

איתן כבל: אז עשית, אני עושה היום.

איתן כבל: הוא בא, שם את המפתח, אני סומך על החברה ועל גבי שהוא כאן הנציג של החברה, שקצין הרכב שלנו איציק שהוא אמון עלינו, שיש מוסך שהוא מוסך מורשה.

איתן כבל: העניין של המוסך המורשה, אין לי ספק שיש מוסכים שאינם מורשים שאתה יכול לקבל שם את העבודה הכי טובה בעולם, אין ויכוח, זה לא העניין, אלא מאי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע מה, אני רוצה להעלות נקודה שהיא לא כל כך מקובלת אבל היא קיימת בשטח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הרבה מוסכים שאפילו אם הם לא כל כך מורשים, אבל הוא הולך ומביא את האישור.

איתן כבל: אין לא כל כך, או שאתה מורשה או שאתה לא מורשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא מורשים, והוא הולך למורשה אחר ומביא את האישורים ויש לו את החותמת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בזה כאילו יצא לידי חובה.

אפי רוזן: אני מקווה שאתה לא מתכוון למה שאתה אומר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך שזה קיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל מבחינת קצין הבטיחות, חשוב לו.

קריאות: - - -

אפי רוזן: דרך אגב, מה שאמרת עכשיו זה - - -

איתן כבל: אפי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל את השאלה כי אני בא מהשטח, אני יודע מה קורה.

איתן כבל: אני מבין בדיוק מה הוא אומר.

אפי רוזן: אז את זה אנחנו רוצים למנוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קצין הבטיחות, חובה עליו ללוות, לדעת שהוא נכנס לפה לתקן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת החובה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: או מבחינתי כקצין בטיחות - - -

אפי רוזן: עניתי לך, אדוני, אמרתי.

לאה ורון: תאפשר לו לסיים את הדברים שלו, מר רוזן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לדעת מבחינתו שהלך ותיקן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע מה, יש לו נזילה, יש לו את הברקסים, ואז את הבלמים הוא בא ממוסך מורשה ויש לו חותמת שהבלמים תוקנו, הוחלפו והוא תקין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שיעשה קצין הבטיחות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שהוא ידע שהוא נכנס למוסך א' או למוסך ב' שיש לו רישיון?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי אותו מוסך א' או ב' נותן את האישור הזה למרות שעשו את זה על המדרכה, בסדר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה איפה אנחנו עומדים, כי ממש הנקודה הזאת כדי לוודא.

אפי רוזן: אשיב לך.

אפי רוזן: הכוונה היא שקצין הבטיחות הוא לא בלש.

אפי רוזן: הכוונה, הלוא קצין הבטיחות מתי הוא בחר להפנות רכב למוסך?

אפי רוזן: בוא לא נדבר על טיפול תקופתי.

אפי רוזן: הוא מצא איזה ליקוי והחליט להפנות למוסך.

אפי רוזן: הוא מפנה למוסך.

אפי רוזן: כאשר הרכב חוזר מהמוסך קצין הבטיחות לא עושה אובר-רולינג על הטיפול, הוא מגיע, הוא רואה מה נעשה ברכב, ומבחינתו הוא גם מתייק, מבחינתו הוא וידא.

אפי רוזן: אני לא מצפה שהוא יעקוב אם הרכב נכנס למוסך או לא.

אפי רוזן: הוא קיבל את התוצאה של מה שבוצע ברכב, ברגע שהוא תייק את זה הליקוי תוקן.

אפי רוזן: אגב, הם עוקבים אחרי הליקוי.

אורי חדד: זה לא נכון.

קריאות: - - -

אפי רוזן: אני אומר לכם למה אנחנו התכוונו.

איתן כבל: לא, חברים, סליחה, אפי, אני אגיד למה אני מתכוון.

אפי רוזן: מעולה.

איתן כבל: שלא כל אחד עכשיו יפרש לעצמו.

איתן כבל: יש 70 פנים לתורה כי לא היה את מי לשאול.

אורי חדד: זה נבחן בשטח.

אורי חדד: כבודו, אנחנו מהשטח.

איתן כבל: חברים, בלי כבודו, אנחנו עכשיו מחוקקים.

אורי חדד: אין בעיה, אבל באנו לדבר.

איתן כבל: אז אני מסביר למה אני מתכוון.

איתן כבל: יש כאן שני טקטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - -

איתן כבל: חאג' יחיא, בבקשה, ברשותך, בוא נתקדם, הבנתי את השאלה שלך, ואנחנו גם נבהיר אותה.

איתן כבל: יש כאן שתי נקודות.

איתן כבל: נקודה אחת, ללא קשר עכשיו אם תוקן או לא תוקן, המדינה אומרת את מה שאנחנו אומרים פה בוועדה כבר הרבה זמן עוד בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, אומרים: מוסך הוא רק מוסך מורשה, נקודה.

איתן כבל: קודם כול בן אדם במקום להתחיל להגיד: הוא רק ככה, הוא העביר, לא העביר – מוסך הוא מוסך מורשה על-פי כל דין כפי שהוגדר.

איתן כבל: אחד, אין שום דבר אחר מנקודת המבט שלנו.

איתן כבל: לא ההוא שעומד בשול הדרך, לא ההוא שעושה זה, לא ההוא שעושה ביקור בית, לא שההוא טכנאי, אתה מכיר בחצר ונכנס ואתה מחליף אצלך.

איתן כבל: על כל הדברים האלה קיימנו דיונים אין ספור, מי כמוך זוכר, האם רק החלפת מנורה נחשבת, והוא יכול להחליף – אתם זוכרים את הכול, לפחות חלק מהאנשים שנמצאים כאן.

איתן כבל: זה אחד.

איתן כבל: דבר שני, יש את חובת התיקון.

איתן כבל: קצין הרכב אמון, נקודת המוצא היא קודם כול שהוא פועל על-פי חוק, שהוא שם את הרכב במקום מוסדר עם רישיון.

שמעון לוקמן: קצין הבטיחות, לא קצין הרכב.

איתן כבל: קצין הבטיחות, בסדר, זו הכוונה שלי.

שמעון לוקמן: זה בדיוק ההבדל.

איתן כבל: חברים, בסדר גמור, הכול טוב, הבנו.

איתן כבל: אי-אפשר על כל דבר לעשות פה – זה לא ייגמר כך, שלא כל אחד יראה לי את חוכמתו.

איתן כבל: הבנתי, יושבים פה אנשים חכמים.

איתן כבל: שאל חבר הכנסת חאג' יחיא שאלה, אנחנו מתקדמים בלי לבלבל את המוח.

איתן כבל: הכוונה היא באמת לעשות את המעשה שגם הרכב יתוקן כמו שצריך, ושזה ייעשה במקום על-פי כל דין.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: שהוא באמת תוקן ושזה נעשה.

איתן כבל: זה לא שכל פעם הולך ואומר לו: תראה לי.

שמעון סודאי: זאת לא הבעיה.

שמעון סודאי: תרשה לי.

איתן כבל: רק אני אומר לך את הדבר הבא, אתם רוצים שזה ייגמר?

איתן כבל: זה לא ייגמר.

שמעון סודאי: תאמין לי שאנחנו רוצים.

איתן כבל: תקשיב, אני רוצה להגיד עוד דבר, אני אומר את זה גם לך, גברתי, יש גבול לסבלנות שלי, אם אלו חפירות 1914 ממקום טוב אני לא חייב לסיים את זה, אני אודיע לבג"ץ שאנחנו לא מצליחים להגיע כאן להבנות.

קריאות: רעיון טוב.

אתי בנדלר: אדוני יכול לנווט את זה כפי שאדוני מבין.

אתי בנדלר: אדוני יכול לקצוב זמן דיבור ולקבל החלטות.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם, אני לא מוכן יותר, כי אני מרגיש שקצתי בנושא הזה.

אורי חדד: אבל, כבודו, זה המקצוע שלנו.

איתן כבל: סליחה, אין כבודו.

אורי חדד: מה אתה רוצה?

אורי חדד: שנלך?

אורי חדד: אני רוצה לדבר.

איתן כבל: אם אדוני רוצה ללכת ילך.

אורי חדד: אבל זה חושף אותנו מחר, אדוני, מה.

איתן כבל: תסלח לי, קודם כול אל תדבר כשאני מדבר.

אורי חדד: אני כאן דיון שלישי, אתה לא נותן לי לדבר.

איתן כבל: תסלח לי, כשאני אהיה אצלך ואתה תנהל את הדיון אני מתחייב לפעול על-פי הכללים שאתה תכתיב.

אורי חדד: מצידי אני מחר הולך לעבוד, אני צריך שיהיו לי דברים ברורים, אני מציל חיי אדם, אני לא אוסף תרנגולות.

אורי חדד: עזוב, אף אחד לא מבין מה הולך, לא האוטובוסים, לא המובילים, לא חברות - - -

איתן כבל: תקשיב, אורי, אל תתנשא מעליי.

איתן כבל: אני לא מתנשא, אני רוצה לדבר.

איתן כבל: אתה כן.

איתן כבל: תסלח לי, אני אתן לך - - -

אורי חדד: זאת תקנה פשוטה, תן לדבר.

איתן כבל: תסלח לי, כבר ראיתי, אתם הרי יושבים פה, כולם, ממשרד האוצר, כולם לא מבינים - - -

אורי חדד: אף אחד לא מבין.

איתן כבל: תסלח לי, יושבים שם שניים ותמיד יודעים להגיד מה אחרים לא יודעים, די עם זה.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם.

איתן כבל: לא מנעתי.

אורי חדד: גם אנחנו רוצים להתקדם.

איתן כבל: נפגשתי אתכם כמה פעמים, נתתי לכם את זכות הדיבור, העברתם לי ניירת שיכולה למלא את החדר שלי.

קריאה: של ביבי.

איתן כבל: עוד של ביבי.

איתן כבל: די, חאלס, די, אני לא יכול יותר.

איתן כבל: מרגע זה, חברות וחברים, רק אם יש משהו שאנחנו לא מבינים אנחנו נאפשר.

איתן כבל: העניין כאן ברור, אין כאן יותר מה לדבר, זה הכול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התיקים שהראו אתמול.

איתן כבל: כן, ראיתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יותר גדול מהתיקים של החקירות של ביבי?

קריאה: זה מה ששאלתי.

איתן כבל: חאג', העניין ברור לך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין ברור לי, השאלה אם אנחנו משאירים את הניסוח איך שהוא.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי כן.

אתי בנדלר: אחרת למה יש קצין בטיחות?

אתי בנדלר: מה יהיו תפקידיו?

אתי בנדלר: לא דורשים ממנו לעקוב אחרי מי שלוקח בפועל או להתלוות ברכב כדי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מהניסוח הזה אני יכול להבין שכאילו דורשים ממנו.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: פיקוח, זאת אומרת: תראה לי אישור.

אתי בנדלר: פיקוח זה אומר:

אתי בנדלר: תלך למוסך הזה והזה, ותביא לי לאחר מכן אישור.

איתן כבל: נכון.

שמעון סודאי: כאן הבעיה, שאני רוצה להגיד משהו - - -

אתי בנדלר: אם מי שלוקח את זה בפועל משקר אז זה עניין אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הרכב לא תקין קצין הבטיחות לא יחתום לו.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: נו, אז מה?

איתן כבל: ברור.

אתי בנדלר: אבל הבדיקה שלו היא בדיקה ויזואלית, כפי שזה בא לידי ביטוי באחת הפסקאות.

איתן כבל: בוודאי.

לאה ורון: הוא צריך לאשר בכתב.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: הוא גם לוקח על עצמו את האחריות.

איתן כבל: מה הסיפור?

איתן כבל: הסיפור שלא דנים בו עכשיו, מערכת היחסים שמתקיימת בין קצין הבטיחות להנהלה, שזה דיון מרכזי אולי הכי חשוב מעבר לכל הטכניקות, האם הוא מופעל או עצמאי בתוך זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הוא שכיר או עצמאי.

איתן כבל: אני לא נכנס לזה עכשיו.

איתן כבל: פתחת משפט בפצצה.

איתן כבל: יש שם דיון, אבל הוא הליבה.

איתן כבל: הנחת העבודה היא, שמעון, על כל - - -

שמעון סודאי: אני לא חולק עליך.

איתן כבל: הרי בסוף הנחת העבודה כשאתה מחוקק שהאנשים הם ישרי דרך, ואתה מנסה לעשות - - -

שמעון סודאי: אני לא חולק על הדבר הזה, אני רק רוצה להגיד דבר אחד חשוב, אנחנו באים פה לעשות בטיחות, וכולם רוצים לעשות בטיחות, ואני מקבל את מה שאתה אומר.

שמעון סודאי: יש רק בעיה אחת, ולא משנה כרגע אם זה עצמאי או שכיר, שים לב מה אני אומר, אני מדבר על המודל של המשאיות, לא על הפרטיות.

שמעון סודאי: ברגע שקצין הבטיחות העצמאי – אני בכוונה אומר את זה – אומר לבעל המשאית: יש לך לתקן את המשאית, החובה היא של הנהג, ואין שום דבר בחוק שמחייב אותו אם יתפסו אותו.

שמעון סודאי: ולכן פה הבעיה, או בהסכם ההתקשרות, או לא יודע מה, איפה הכלי שאותו נהג, אותו בעל רכב אמרו לו לתקן את המשאית והוא מתקן את המשאית?

שמעון סודאי: ויש מצבים שהוא לא מתקן והוא עובר למשרד אחר.

שמעון סודאי: צריך לשים לב לדבר הזה.

גבי בן הרוש: ואיפה האחריות של קצין הבטיחות?

קריאה: למה יש לו קצין בטיחות?

קריאות: - - -

איתן כבל: גבי, שמעון, סליחה.

איתן כבל: חברות וחברים, הבנתי, אני יכול לתת לכם עוד תרחישי אימה.

קריאה: זה לא תרחישי אימה.

איתן כבל: סליחה, אין גבול.

איתן כבל: בסוף כל אחד צריך לעשות את העבודה שלו.

איתן כבל: מה זה?

קריאה: אבל זאת המציאות.

איתן כבל: ואם הוא עובר למשרד אחר אז המשרד האחר צריך לבדוק.

איתן כבל: באמת.

לאה ורון: לבדוק את התקינות של המערכות.

גבי בן הרוש: אז חייבים להטיל עליו אחריות, שאף אחד לא ישחק לי פה ויתייפייף.

גבי בן הרוש: כמו שבעל המשאית בחוק ובעל החברה – חבר הכנסת, שאלת שאלה נכונה, יש נהגים עצמאים ויש חברות, זה לא ששלחתי אותו והוא לא עשה, סליחה, זאת אחריות שלך.

גבי בן הרוש: במידה שהמשאית הזאת תהיה מעורבת בתאונה או שתיתפס על-ידי המשטרה בלי האישורים המתאימים, אתה תעמוד לדין בדיוק כמו הנהג ובעל החברה.

ניסים עזרן: אבל לא המצאת את הגלגל, זה קורה.

שמעון סודאי: אני מדבר על מה שקורה.

גבי בן הרוש: מה אתה אומר?

ניסים עזרן: קציני בטיחות נעצרים ונחקרים.

גבי בן הרוש: בוא אני אראה לך שזה לא קורה.

איתן כבל: גבי, יקיריי, תודה.

איתן כבל: מי בעד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי נקריא את (14) ונצביע ביחד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנדע בדיוק.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: בבקשה.

סיגלית ברקאי: פסקת משנה (14), אני אקריא את הנוסח כפי שתיאמתי ושוחחתי כרגע עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

סיגלית ברקאי: "לאשר בכתב, אחת לחודש, את דבר תקינות המערכות וקיומם של המסמכים שבאוטובוס, ברכב ציבורי, וברכב מסחרי החייב ברישיון מוביל, ולמלא את הטופס המתאים לסוג הרכב כפי שמובא בחלק ג בתוספת השלוש עשרה, וזאת לאחר שנערכה לרכב בדיקת תקינות על ידי קצין הבטיחות או על ידי מוסך כמפורט בפסקה (13) או על ידי מכון רישוי בהתאם לצרכי הבדיקה הנדרשת, ובתום הבדיקה יאשר בחתימתו על גבי רישיון ההפעלה או רישיון המוביל, לפי סוג הרכב, את תקינות הרכב;"

לאה ורון: את קיומם של המסמכים.

איתן כבל: הכוונה היא שיש לו רישיון, שיש לו את - - -

שמעון סודאי: יש לו תעודת בוחן, תעודת ביטוח.

מרב תורג'מן: זה מפורט בטופס.

סיגלית ברקאי: טופס חלק ג' מפרט את כל הטפסים.

שמעון לוקמן: בוקר טוב, יש בעיה מקצועית אחת.

שמעון לוקמן: בסעיף המילה "תקינות" מופיעה ארבע פעמים.

שמעון לוקמן: קצין הבטיחות מבצע בדיקה או ביקורת ומבצע פיקוח, הוא לא נותן אישור תקינות.

שמעון לוקמן: היחידי במדינת ישראל שנותן אישור תקינות זה מכון רישוי ומוסכים בהתאם לסוגים שלהם.

שמעון לוקמן: זו דעתי המקצועית.

שמעון לוקמן: לכן, במקום "את דבר תקינות", את דבר בדיקת מערכות הבטיחות.

איתן כבל: יש בזה שכל.

שמעון לוקמן: ואני חושב שכל קציני הבטיחות יסכימו איתי שבכל מקום שמופיעה המילה "תקינות" או שהיא צריכה להימחק או שצריכה להופיע המילה "בדיקה".

איתן כבל: שמעון, העניין ברור.

שמעון לוקמן: עוד משפט אחד, בבקשה.

שמעון לוקמן: יש פה סעיף שאומר: וזאת לאחר שנעשתה בדיקה על-ידי קצין בטיחות, בדיקה ולא תקינות.

שמעון לוקמן: המילה לשלוח את הרכב באופן יזום לצורך חתימה של קצין הבטיחות, וזה מה שיש שם באמצע הפסקה, אומרת הפסקה: קצין הבטיחות יכול לתת לך אישור בעצם אחרי שהרכב נבדק במוסך או במכון רישוי, בהנחה שיש לו בעיה.

שמעון לוקמן: זה סותר שלושה דברים.

שמעון לוקמן: האחד, קצין הבטיחות במסגרת ההכשרה שלו לומד קרוב ל-300 שעות חלק טכני, כניסה לקורס קציני בטיחות מחייבת סוג 2.

שמעון לוקמן: זאת אומרת, נקודת הפתיחה הטכנית - - -

קריאה: לא, לא, 2.

שמעון לוקמן: לא משנה, מחייבת ידע טכני.

שמעון לוקמן: זאת אומרת, נקודת הפתיחה שלו בהבנה הטכנית קיימת, אחד.

שמעון לוקמן: שתיים, שליחת רכב יזום לצורך בדיקה במכון רישוי או במוסך על מנת לתת אישור פיקוח נוגד את העיקרון של ההפרדות, כי זה לא הגיוני, זה כמו שיגידו לאדוני:

שמעון לוקמן: כל בוקר לך לרופא תביא אישור שאין לך כאב ראש.

איתן כבל: הכול בסדר, נשמה, העניין ברור, לא צריך, הבנתי במשפט הראשון.

איתן כבל: תודה.

שמעון לוקמן: דרך אגב, רשאי קצין הבטיחות גם היום לשלוח אותו לבדיקה.

איתן כבל: שמעון.

איתן כבל: בבקשה.

פרדי הרשקוביץ: האמת שבהתחלה הבנתי מה שהוא אמר, אחר כך כבר איבדתי אותו.

פרדי הרשקוביץ: אני רוצה להגיד מה שהבנתי ממנו, ואני מצטרף אליו.

פרדי הרשקוביץ: קצין הבטיחות לא יכול לאשר תקינות של מישהו שאחראי על - - - , שיאשר את עצם הבדיקה, זה הכול, זה מה שהיה לי להגיד.

איתן כבל: את זה אני מבין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

צחי דרייאר: בפעם הקודמת שישבנו פה דיברתם על זה שאתם רוצים שניגש פעם בחודש למוסך.

איתן כבל: זוכר.

צחי דרייאר: על מה שרשום פה אנחנו רוצים הבהרה.

צחי דרייאר: מדובר על זה שניגש פעם בחודש למוסך, או במידת הצורך כשקצין הבטיחות מחליט שיש ליקוי אנחנו ניגש למוסך, או באופן אוטומטי נלך למוסך?

צחי דרייאר: הפסקה פה לא ברורה.

קריאה: מה שכתוב פה זה אוטומטי.

שמעון לוקמן: זה ברור לגמרי.

איתן כבל: חברים, יש כאן עכשיו את האיש בשטח, הוא כבר הטריח את עצמו להגיע לכאן, אז הוא רוצה גם להבין, וראוי שיבין.

איתן כבל: אם לא ברור לו אז כנראה שגם לאחרים זה לא יהיה ברור.

איתן כבל: בבקשה, גבי.

גבי בן הרוש: אני מתנגד בתוקף, זה סותר.

גבי בן הרוש: בכלל, מה שאתם מדברים פה לא קיים בשום מקום בעולם.

גבי בן הרוש: הרכבים בטכנולוגיה הכי מתקדמת בעולם, אוטובוסים ומשאיות.

גבי בן הרוש: ממתי סוג 2 במכונאות בכלל מבין מה זה רכב.

גבי בן הרוש: ואתם לוקחים לעצמכם יותר מדי קרדיט על דברים שאתם לא יודעים.

גבי בן הרוש: מה זה כל חודש?

גבי בן הרוש: מה התוצאה שקיבלנו מכל חודש?

גבי בן הרוש: שקציני בטיחות וחותמות נמצאים בתא הכפפות של הנהגים, לא מצאנו את זה בכל התאונות ופסיקות בתי משפט.

גבי בן הרוש: חבר'ה, הצענו מודל הכי טוב גם כלפי המשטרה – אחת לרבעון וגם הרישיון שהרכב הזה עבר בדיקה, כמו בדיקת חורף, חצי-שנתי בלמים וטסט.

שמעון לוקמן: גבי, לאן אתה הולך?

איתן כבל: שמעון.

גבי בן הרוש: זאת אומרת שאותו שוטר בא ועוצר אותו לבדיקה, ואני כאזרח יודע שהמשאית והאוטובוס שנוסעים לצידי מישהו ראה אותם.

גבי בן הרוש: אין לנו את זה היום.

גבי בן הרוש: הפיקציה הזו שכל חודש חותמת של קצין בטיחות, ומשרד התחבורה שם את ראשו בחול הרבה שנים.

גבי בן הרוש: משיחות עם כל הבכירים במשרד התחבורה - - -

איתן כבל: תודה, גבי, העניין ברור.

איתן כבל: אני רוצה לשאול דווקא את המשטרה.

איתן כבל: ברשותך, תראה, אני לא רוצה לייצר פה הגזמה, אתה מבין שכל לילה יבוא קצין הבטיחות הביתה, ייזרק על הספה ויגיד: וואלה, קרעו אותי, כי כל שבוע הוא צריך להכניס איזה רכב, זו לא הכוונה.

איתן כבל: זה צד אחד.

איתן כבל: צד שני, אני גם לא רוצה לייצר נזקים מדומים לבעלי העסקים.

איתן כבל: יש בעלי עסקים של עסקים קטנים.

איתן כבל: אני שואל את עצמי איפה הגבול.

איתן כבל: אני רוצה למצוא את נקודת האיזון קודם כול, שזה הדבר הכי חשוב, בטיחות, אין ויכוח - -

לאה ורון: לבין להפוך את זה לפיקציה.

איתן כבל: - - לבין שכל היום עכשיו כולנו עושים כסת"ח, כל היום במקום לעבוד נהיה בתוך המוסכים.

שמעון סודאי: שהבטיחות לא תהיה המלצה.

איתן כבל: שמעון, סליחה.

איתן כבל: לכן אני שואל אותך, נציג משטרת ישראל, נציג התנועה, נועם, אני רוצה שתיתן לי את נקודת המבט שלך, ברשותך.

איתן כבל: הרי מה הנקודה, אני מצפה מקצין הבטיחות, יש לו ספר, הוא אומר: תשמע, לי ברור, לא משנה אם אתה קטן או גדול, כל שלושה חודשים יש X פעולות שאתה חייב לעשות, לא יעזור לך, לא משנה, כי על בדיקת בלמים אני לא יכול לוותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא לוותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על זה אנחנו לא מוותרים.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה סביר, פעם אחת.

איתן כבל: פעם שנייה, יש את מה שאנחנו מכירים – חאג' עוד לא מכיר את זה, מהצבא – אין ג'יפ סיור, על הנייר, לא אמרתי עכשיו שכולם, כל אחד יגיד לי שהוא פועל לפי הנהלים, מה הנוהל?

איתן כבל: אתה לא יוצא לסיור לפני שהרמת מכסה מנוע, לא משנה אם לפניך בדקו או לא בדקו, זה לא עניינך.

איתן כבל: אתה מחליף משמרת, אתה צריך לשים את הרכב במקום ישר ולבצע שתיים-שלוש פעולות בסיסיות, אתה ממלא את הרכב בדלק, שהשמן יהיה כמו שצריך - - -

קריאה: כלי נהג.

איתן כבל: כלי נהג.

איתן כבל: הדברים הבסיסיים שלא צריך בשביל זה להגיע למוסך.

איתן כבל: ואם אתם שואלים אותי, באופן עקרוני הפעולה הזו צריכה להתבצע לפני כל יציאה לנסיעה.

איתן כבל: זאת אומרת, בעיקר ברכבים שהם אוטובוסים ומשאיות, שהם כלי הרג כשהוא יוצא אם הוא לא יוצא כמו שצריך.

איתן כבל: אתה יודע, יש את שלוש-ארבע הפעולות שהוא חייב, שבסוף הוא רשם שאם עוצר אותו, סתם דוגמה, שוטר או לא חשוב מי, הוא יודע שהוא מאשר, והוא בודק, הוא מסתכל ורואה.

איתן כבל: ואם קרתה תאונה והדברים הבסיסיים האלה לא היו – זה מה שאני רואה לנגד עיניי.

איתן כבל: אפי, זוכר את הדיון מהפעם הקודמת, תגיד לי: כן, בטיחות.

איתן כבל: הכול נכון, אבל אני אומר שמי שעבריין, כל מה שכתוב פה, לא יעזור בית דין.

איתן כבל: אנחנו רואים את זה בתאונות, אנחנו רואים את כל הנהגים שכבר יש להם 100 הרשעות, 200, ואת כל מה שאנחנו מכירים.

איתן כבל: אנחנו מחוקקים לאדם הסביר שקם בבוקר ולא מתכנן לעשות תאונה, הוא רוצה שהאוטו שלו יהיה תקין, קודם כול עבור עצמו, ולא לפגוע באחרים.

איתן כבל: כך אני רוצה שתסתכלו על זה, ולמצוא את נקודת האיזון.

איתן כבל: קשה לי לקבל את זה שכל חודש מישהו יכנס עכשיו למוסך.

אפי רוזן: אני יכול לענות?

גבי בן הרוש: מאיפה הבדיחה הזאת?

קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, עכשיו אנחנו פה.

אפי רוזן: אני חושב שבאמת אולי כדי להפחית חלק מההערות, אני מקשיב לגבי שמציף גם אותי בהודעות - - -

גבי בן הרוש: נו, מה חשבתם?

גבי בן הרוש: אני ב-2003 – אמר יושב-ראש הוועדה - - -

איתן כבל: מה הזכרת אותו?

גבי בן הרוש: מ-2003 כבר התחייב משרד התחבורה והשר לפתור את הבעיה של קציני הבטיחות.

גבי בן הרוש: תראו, 20 שנה אנחנו מתמזמזים.

איתן כבל: תודה, גבי.

אפי רוזן: גבי, תודה.

קריאה: אפשר להוציא לו את השקע, בבקשה?

אפי רוזן: כל פעם שמנסים להגיד כאן אמירה זה לא קורה ככה.

אפי רוזן: ברור, אחרת לא היית יושב כאן, אדוני.

אפי רוזן: כשאנחנו יושבים על תיקון התקנות הן צופות פני עתיד למה נכון שיהיה.

אפי רוזן: זה שהיום זה לא קורה כמו שצריך פעם בחודש זה לא בהכרח אומר שצריך לעשות את זה פעם בשנה.

אפי רוזן: גבי, אני מבקש, באמת, העניין הזה, שמור אותו רגע לעצמך.

אפי רוזן: אדוני, אנחנו כל הזמן הולכים פה על הברזל משום מה, המפגש החודשי הזה שלא מחייב מוסך, התיקון פה גם מבטא, מכיוון שיש את תקנה 276 שגם מחייבת פעמיים בשנה להיכנס למוסך.

אפי רוזן: לכן אמרנו שאו שהוא יכנס למוסך, או שייבדק.

אפי רוזן: אני מסכים לתיקון נוסח, זה נכון שלא צריך להבין מזה שקצין הבטיחות אחראי אם יש תיקון לא נכון.

אפי רוזן: צודקים, אנחנו ערוכים לתקן את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מהותי.

איתן כבל: זה טכני, זה לא מהותי.

אפי רוזן: אבל, אדוני, אני לא מוכן לוותר, שלחתי לכם תמונה.

איתן כבל: ראיתי.

אפי רוזן: אני לא מבין כלום, אני לא מכונאי, אני מכונאי רמו"ת, אל תיתן לי את הרכב בחיים.

אפי רוזן: הלכתי לבקר בחברה, נכנסתי מתחת למטה לבור, זאת משאית שעובדת לפי הכללים, הוא כל חודש ראה קצין בטיחות.

אפי רוזן: החור הזה בצמיג קרה שבועיים לפני, הוא לא ראה, זה בורג ששחק לו את הצמיג.

אפי רוזן: משאית כזאת הולכת קיבינימט, הורגת אנשים.

אפי רוזן: מה אני רוצה להגיד?

אפי רוזן: פעם בחודש כשקצין הבטיחות צריך לראות את הכלי, הוא רואה את הנהג.

אפי רוזן: אנחנו מדברים על גורם אנושי, ועד היום שום חובת גורם אנושי לא מוטלת על האנשים.

אפי רוזן: גם את הנספחים תיקנו.

אפי רוזן: אני רוצה שהוא יראה את הנהג, אני רוצה שהוא יבדוק מה איתו, שהוא בכלל ערני, שהוא לא על קנביס רפואי, שלא קרה לו כלום החודש, שהוא מבין מה הכללים, שהוא יודע מה האחריות שלו שאתה תובע ממנו כנהג, כי רוב הנהגים דוחים את האחריות הזאת.

איתן כבל: אפי, השתפרת בנאומים שלך מהפעם הקודמת.

אפי רוזן: תשמע, אחרי אתמול אני לא יכול להתעלות מעל.

אורי חדד: סוף סוף הגורם האנושי.

אפי רוזן: לא, תשמע, מדם לבנו.

איתן כבל: אתה צודק.

גבי בן הרוש: אני מפנה את אפי, בבקשה, לבדוק את התאונות ברשות הלאומית, ועדות החקירה, זה בסתירה לכל מה שאתם אומרים.

אפי רוזן: ממש לא.

גבי בן הרוש: הוא רואה את הנהג.

גבי בן הרוש: סליחה, נו, ברצינות.

אפי רוזן: איפה מאיר?

איתן כבל: גבי, אפי.

גבי בן הרוש: הוא רואה את הצ'קים, לא את הנהג.

אורי חדד: מה אתה מבלבל?

גבי בן הרוש: אתם אל תתערבו.

איתן כבל: אתה אחרון, חאג', ואני מסכם.

איתן כבל: כבר גמרנו, אישרנו את מה שביקשת.

גבי בן הרוש: את הנהג הוא רואה.

גבי בן הרוש: אני כבר לא רוצה לדבר.

קריאה: אבל זה התיקון, גבי.

גבי בן הרוש: היושב-ראש אמר: תעשה איזה תיקון שאתה רוצה.

גבי בן הרוש: החיים יותר חזקים.

גבי בן הרוש: יש בחוק, הם לא רואים את הנהג, ותפסיקו עם השטויות האלה.

אורי חדד: מה אתה מבלבל את המוח?

קריאה: מה אתה מדבר?

קריאות: - - -

גבי בן הרוש: אה, מה אני מבלבל.

איתן כבל: ששש, גבי, נהיית עכשיו קבוצת ווטסאפ פה?

גבי בן הרוש: לא, זה מטריף לי את השכל.

איתן כבל: תיטרף בחוץ, יש חדר חושך.

אורי חדד: - - - לבקש סליחה ותיתן לי להגיד משהו?

פרדי הרשקוביץ: איתן, בסוף נועם לא דיבר.

איתן כבל: בסוף אחרי שהוא ישמע את כולם.

איתן כבל: בבקשה.

ניסים עזרן: אני אעשה את זה בקצרה, אדוני.

ניסים עזרן: מעבר לזה שאני מצטרף ומחזק את הדברים של אפי, חשוב להפנות את תשומת הלב, ונבין יותר טוב את הכוונה והמטרה.

ניסים עזרן: טופס ג', שאליו מפנה הסעיף בתקנות, מסביר לנו מה הבדיקות שצריך לעשות במסגרת הבדיקה החודשית.

ניסים עזרן: אם אנחנו יורדים לעומק וקוראים אנחנו מבינים למה התכוון המחוקק במקרה הזה: בדיקת תוקף רישיון רכב, תוקף תעודת ביטוח, וכו'.

ניסים עזרן: בדיקות ויזואליות של דלתות, מראות, מושבים, ריפוד.

ניסים עזרן: לכן צריך רק שהתקנה תתכתב עם הטופס הזה, והתיקון הוא באמת - - -

איתן כבל: תודה.

אפי רוזן: עוד מילה, אדוני מדבר על הרגולציה.

אפי רוזן: רידדנו את הנספח הזה לאופן כזה, כי היום הנספח כפי שהוא קיים הוא קומופלאז', כי אם אין לך היום בור אתה לא עושה.

אפי רוזן: רידדנו אותו לרמת האדם הסביר.

אפי רוזן: אפשר לקיים אותו בלי מוסך ובלי בור כדי שקציני הבטיחות לא ימשיכו להגיד: הטלתם חובה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

אפי רוזן: אפשר לעמוד בה.

איתן כבל: תודה, אפי.

איתן כבל: שמעון.

שמעון לוקמן: אני מבקש לחדד נקודה.

שמעון לוקמן: משאיות מעל עשרה טון עושות היום רישוי פעם בחצי שנה.

שמעון לוקמן: זאת אומרת, יש מפגש בין הרכב לבין המוסך היום כבר לפחות פעם בחצי שנה, זה אחד.

שמעון לוקמן: נכון להיום, אין ויכוח על זה.

שמעון לוקמן: דרך אגב, מוזר בעיני שהאוטובוסים לא עושים טסט פעם בחצי שנה לתיקון, אבל זה כבר עניין אחר, ואני חושב שגם בזה צריך לטפל, זה אחד.

גבי בן הרוש: ומה אתם תעשו?

גבי בן הרוש: תשבו בספה?

שמעון לוקמן: גבי, אני לא הפרעתי לך, שתקתי, אל תפריע לי.

קריאה: תן לו לדבר.

גבי בן הרוש: אני רוצה לדעת, מה, אתם רבנות?

גבי בן הרוש: משגיחי כשרות?

דורון אברגיל: הנהג עובד כמו ארבעה, תפסיק.

גבי בן הרוש: משגיחי כשרות, הם יושבים, תהיה במוסך, תהיה.

גבי בן הרוש: אפי, וואלה.

שמעון לוקמן: עובדים אצלך 18 שעות.

איתן כבל: גבי.

שמעון לוקמן: עשיתי בדיקה מהירה, רק הכנסת משאיות למוסכים פעם בחצי שנה הוסיפה לעלות המשק 10 מיליון שקל לכניסה הבודדת הזאת.

שמעון לוקמן: זאת אומרת, להכניס עכשיו רכב כזה פעם בחודש למוסך יזום או כהתניה זה לא - - -

איתן כבל: אבל זה לא מה שנאמר, די.

שמעון סודאי: הרוג עולה 7 מיליון שקל, אני גם בדקתי.

שמעון לוקמן: דקה, דקה.

שמעון לוקמן: ובאיזשהו מקום צריכים לראות את הממד הרחב.

איתן כבל: שמעון, די, מספיק.

איתן כבל: אורי.

אורי חדד: אני רוצה רק להגיד לך משהו, תקשיב, בשנות התשעים היה שר התחבורה ישראל קיסר, היה אחד מהגברים, תמני גזעי, היינו עולים אליו, הוא היה מספר לנו פתגמים כמו שלומדים היום שנתיים בקציני בטיחות.

אורי חדד: כל הזמן היה אומר לנו: הרכב הוא לא הגורם לתאונה, הנהג הוא הגורם לתאונה.

אורי חדד: לכו תפשפשו בנהגים, תעזבו את הרכבים.

אורי חדד: בשנות התשעים כשהיו פותחים את החלון עם ידית, כשלא הייתה מנורה שמזהירה על הבלמים.

אורי חדד: אם הוא היה היום חי הוא היה צריך לקבל פרס ישראל על הפתגמים האלה.

קריאות: הוא חי, חי.

איתן כבל: הוא חי, וחי טוב.

אורי חדד: התקנות האלה מחזירות אותנו 60 שנה אחורה.

אפי רוזן: אורי, הוא חי, למרות שהוא התעסק אתכם.

אורי חדד: איך הוא חי?

שמעון לוקמן: אדוני היושב-ראש, הרכב חייב לשמש כמו מפגש, כנקודת מפגש.

איתן כבל: תימנים חיים טוב.

אפי רוזן: שמעון, עכשיו אתה פה, ארבע משאיות עושות בדיקה חודשית, אני אומר לך.

שמעון לוקמן: אל תדאג, הכול בסדר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שמעון, לא נתתי לך את רשות הדיבור.

איתן כבל: לוקמן, תודה.

איתן כבל: ואללה, אתה בא עם מכסה של מילים, אתה חייב לסיים אותה.

שמעון לוקמן: כתבתי.

שמעון לוקמן: סליחה, אבל תאונות הדרכים - - -

איתן כבל: איפה זה כתוב?

איתן כבל: זה לא בכללים של הכנסת.

שמעון לוקמן: בתנאי המשטרה, תאונות כשל טכני – 0.5%.

איתן כבל: יקירי, תודה.

איתן כבל: בבקשה, משפט.

אופיר איובי: משפט קצר.

אופיר איובי: אני בעל חברת הובלה, גם מאזור אשקלון, יש לי שתי משאיות.

אופיר איובי: לכל משאית יש שתי עגלות.

אופיר איובי: תעשה חשבון, פעמיים טסט בשנה לכל עגלה, פעמיים טסט לכל משאית, תוסיף לנו מוסך, תוסיף לנו קציני בטיחות, תוסיף לזה ימי חופשה של הנהגים עם מילואים.

אופיר איובי: אנחנו לא מצליחים.

אופיר איובי: אלו גזירות שאנחנו פשוט קורסים.

איתן כבל: נשמה, תקשיב, קודם כול אתה שם לב שאני מנסה למצוא את נקודות האיזון.

אופיר איובי: אין ספק.

איתן כבל: באתי הבוקר, נשבע לך בהן צדק, כאילו לפני הדיון, שלוש משאיות סוזוקי אלטו, אתה מכיר את העקיפות האלה, הוא עוקף אותו כדי לנסוע טיפל'ה לפניו.

אופיר איובי: זאת אומרת שאתה אומר שזה רק הנהג.

איתן כבל: קודם כול ברור כשמש לאור הירח.

איתן כבל: יש לך עודף נהגים?

אופיר איובי: יש לי רק ציוד חדש בגלל הדברים האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו מחסור בנהגים.

אופיר איובי: בגלל שאני רוצה לראות את משרד התחבורה ולא לפחד.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: חאג' יחיא, בבקשה, ואני רוצה לסכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שאני חושב, מתי קצין הבטיחות מפנה למוסך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי שהוא בדק ויזואלית וראה שיש בעיה מסוימת וצריך להעביר את הרכב למוסך.

שמעון סודאי: או שהנהג דיווח.

איתן כבל: זה הכי טוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שהנהג דיווח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה של בדיקת תקינות, אני חושב שאנחנו צריכים לשנות משהו בנוסח כדי להבטיח שקצין הבטיחות ביום שהוא מפנה למוסך הוא ידאג שיש לו את האישורים שהוא נבדק.

מרב תורג'מן: או שהוא לא עולה על הכביש עד ש-.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי לאשר לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הוא עושה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום הוא בא, בודק גלגלים, נראים בסדר, המנורה שיש לו בלוח השעונים לא מראה שיש בעיות מסוימות איפה שהוא צריך לראות אותן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא בודק ויזואלית את מה שהוא יכול לבדוק בתפקיד שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והוא אומר: תשמע, תקין, אני חותם, סע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שהוא מפנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז בעניין של התקינות אנחנו צריכים לשנות את הנוסח.

איתן כבל: אבל זה כבר סוכם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לשנות בצורה שתגיד מה התפקיד שלו.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אני אסכם את הכול.

אופיר איובי: משפט אחד.

אופיר איובי: רוב הדברים האלה שמדברים אליהם זה בסך הכול גורם לקציני הבטיחות, סליחה על המילה, לרעוד בזמן שהעט חותמת על המסמך הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברות וחברים, הם באמת צריכים לרעוד כשהם חותמים, כי בסוף זה חיי אדם.

איתן כבל: אדוני, תן את ההתייחסות שלך למה ששמעת פה, ואני אסכם.

נועם בגיינסקי: קודם כול, בדברים שלך הכנסת גם נושא של אחריות נהג וגם נושא של אחריות קצין בטיחות וגם נושא של אחריות בעל.

נועם בגיינסקי: יש לנהג את האחריות שלו בבוקר לבדוק את הרכב, וזה מצופה, וזאת חובה מנהג לבצע את הדברים האלה.

נועם בגיינסקי: קצין הבטיחות, כתוב פה בצורה, לפחות ממה שאני קראתי וככל שהבנתי, הוא יכול לבדוק, וככל שהוא מוצא שהכול תקין, לאשר, או כפי שנאמר פה, אם יש תלונה או שהוא מוצא משהו לא תקין, להפנות את הרכב לבדיקה של מוסך.

נועם בגיינסקי: הנושא של זמן, של חודש-חודשיים-שלושה חודשים, אני חושב שאם זה ברמה של קצין בטיחות והוא בודק אחת לחודש זה נשמע לי סביר לחלוטין.

נועם בגיינסקי: במיוחד לאור העובדה שכלי הרכב האלה נוסעים הרבה מאוד קילומטרים, ובמיוחד לאור העובדה שרמת המסוכנות שלהם ומה שאנחנו מכירים, התוצאות של האירועים שבהם הם מעורבים, אני חושב שזה בסדר שקצין הבטיחות יבדוק וייתן מבט על הרכב פעם בחודש.

נועם בגיינסקי: הוא חייב גם לטפל בנהג, כמו שנאמר פה על-ידי אפי.

נועם בגיינסקי: היום זה לא פחות חשוב מהרכב.

נועם בגיינסקי: אני אגיד לאדוני יותר מזה – כמו שאמר גבי שברוב המקרים אני לא מסכים איתו, אבל לשם שינוי אני כן מסכים איתו – הרכבים החדשים היום הם טכנולוגיים ברמות מטורפות, ברמות כאלה שבחלק מהמקרים אם לקצין הבטיחות לא יהיה את אותו מחשב ספציפי כדי להתחבר אל הרכב ולתקשר עם המחשבים שלו, לא בטוח שהוא יוכל בכלל לבדוק אותו.

נועם בגיינסקי: אבל את הנהג ועם הנהג הוא בינתיים כן יכול לתקשר, והוא חייב לתקשר, והוא חייב להיפגש עם הנהג.

נועם בגיינסקי: אם אמר שמעון שחלק מריג'קטים והתקלות זה פועל יוצא של אותו דין ודברים עם הנהג, אז זה חייב להתקיים, ואין מצב שזה לא מתקיים.

נועם בגיינסקי: ואני לא רומז שזה לא מתקיים, לפני שכולם קופצים פה.

נועם בגיינסקי: אני רק אומר שזה חייב להיות איכשהו כתוב בצורה ברורה, מעוגן, ולא יהיה וולונטרי לקצין בטיחות.

איתן כבל: תודה, נועם.

אורי חדד: אפי, תבטל את (14).

עבד אל חכים חאג' יחיא: סתם אתה מסבך, תן להצביע.

איתן כבל: חברים, אתם סיימתם.

איתן כבל: אני רוצה לסכם, ברשותך, לחדד את הנוסח.

מרב תורג'מן: להתאים את הנוסח.

איתן כבל: בגדול, עם התיקונים, סעיפים (13) ו-(14) עושים את העבודה, נותנים את כוונת המחוקק בצורה הנכונה והטובה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר פשוט כדי שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: זה לא שיש קצין רכב, קצין בטיחות, וכל השאר מתנערים מאחריותם.

איתן כבל: בדיוק כמו שנועם אמר, ואני התייחסתי לזה, לכל אחד יש את האחריות במעגל שלו.

איתן כבל: חובתו של הנהג כל בוקר לפני שהוא יוצא לעשות את X הבדיקות המינימליות, לא משנה אם יש לו דף, אין לו דף, הוא צריך לבדוק, להסתכל על הצמיגים של האוטו שלו, לראות שיש לו דלק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלו החיים שלו קודם כול.

איתן כבל: אלו החיים שלו, כן.

איתן כבל: אם אלו היו רק החיים שלו, ניחא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אמרתי קודם כול.

איתן כבל: כן, אבל אני אומר שפה אם אתה במשאית אתה חבל על הזמן, ואם אתה מוליך, נוהג – קודם כול זה צד אחד.

איתן כבל: צד שני זה קצין הבטיחות.

איתן כבל: יש את המועדים, אני לא מתכוון לשנות אותם, כפי שנקבע, במשאיות, נדמה לי כל שלושה חודשים וכו', אבל פעם בחודש.

איתן כבל: זה לא שעכשיו הוא מעלה אותו ואומר: תרים אותו ונסתכל.

איתן כבל: לפעמים יש מבט שבא בן-אדם שהוא לא חי את הרכב יום יום – כי מי שחי, כמו הרבה דברים בחיים, הוא כבר לא רואה את הכול, הוא סורק את הדברים בתוך הראש, כמו שהראית לי פה, הוא אומר:

איתן כבל: גם אם הצמיג חדש פתאום יש בו איזה חור שהוא בכלל לא שם לב אליו, כאן הדברים הקטנים.

איתן כבל: זאת לא הכוונה שעכשיו הוא אומר לו: תבדוק לי זה, תבדוק לי פה, תבדוק לי שם.

איתן כבל: זאת חובה של פעם בחודש, מחליף מילים עם הנהג איך הוא, אם הוא ישן מספיק, לא ישן מספיק, דברים מן הסוג הזה.

איתן כבל: והפעולה השלישית, שזאת חובה נוספת, אפי, שבאמת על-פי הכללים כל כמה זמן הוא צריך להיות במוסך, לעשות את אותן בדיקות, כמו שאנחנו כאן בכנסת עושים, קל וחומר כשמדובר בזה.

שמעון סודאי: לזה יש כללים של היבואן.

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: דרור.

דרור וגשל: רק שזה יהיה ברור, זאת לא רק שיחה אחת לחודש עם הנהג, יש פה רשימה של בדיקות מאוד טכניות.

איתן כבל: ברור, דרור.

איתן כבל: כוונתי שיש מכלול שלם של דברים שבפעם בחודש צריך לעשות.

אפי רוזן: שלא בא לשמה בא לשמה.

איתן כבל: אבל הוא לא צריך להעלות אותו.

איתן כבל: העניין ברור, דרור.

איתן כבל: תודה, מה שאמרת היה חשוב.

גבי בן הרוש: וחלה עליו בחוק האחריות?

גבי בן הרוש: בתקנה חלה עליו האחריות על מה שהוא חתם?

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: לכל אחד יש אחריות על מה שהוא חותם.

גבי בן הרוש: לא, אני מצטער, 585 אומר שקצין הבטיחות ימליץ למנהל, אין עליו אחריות.

גבי בן הרוש: השאלה אם הוא חתם, אם הוא אחראי כמו הנהג.

איתן כבל: כשאני אגיע ל-585 דבר איתי.

ניסים עזרן: גבי, אנחנו באותו עולם משפטי.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני רוצה שתקריאי את זה עם התיקון.

סיגלית ברקאי: אנחנו מציעים לשנות את (14) ולרשום: לבצע אחת לחודש בדיקת תקינות וקיומן של המערכות, ואז הוא לא אמור לאשר, אלא פשוט רק לבצע את הבדיקה של המערכות.

אתי בנדלר: זה לא מתיישב עם ההמשך.

סיגלית ברקאי: למה?

אתי בנדלר: תקראי את כל הפסקה ותראי שזה לא מתיישב.

סיגלית ברקאי: לבצע אחת לחודש בדיקת תקינות המערכות וקיומם של מסמכים שבאוטובוס ברכב ציבורי או ברכב מסחרי החייב ברישיון מוביל, ולמלא את הטופס המתאים לסוג הרכב, כפי שמובא בחלק ג' בתוספת השלוש עשרה.

אתי בנדלר: ולמחוק את כל הסיפה?

אתי בנדלר: זה מה שאת מציעה?

סיגלית ברקאי: לא, וזאת לאחר שנערכה לרכב בדיקת תקינות על-ידי קצין בטיחות.

סיגלית ברקאי: הוא בודק את התקינות, הוא בודק את המערכות.

סיגלית ברקאי: מה הוא יעשה בבדיקת התקינות?

סיגלית ברקאי: כשקצין הבטיחות בודק את המערכת הוא אמור להסתכל – נניח שהוא מסתכל על המראה, על החשמל של המראה, הוא מעלה ומוריד ורואה אם הוא עובד, לא עובד.

אתי בנדלר: השאלה היא האם הוא יכול להסתפק בבדיקת תקינות של מוסך או של מכון רישוי, או שגם וגם.

אבי ישעיהו: סליחה, אבל כתוב שם "או".

אתי בנדלר: הבנתי, אבל זה לא מתיישב עם הרישה, אדוני.

סיגלית ברקאי: אפשר להסביר.

קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אל תפריעו.

סיגלית ברקאי: הסיפה, החלק השני של הסעיף מנסה להבהיר שישנן בדיקות שאותן קצין הבטיחות יכול לעשות בעצמו, ישנן בדיקות שאם הוא חושב שצריך לעשות אותן והוא לא יודע, לא יכול לראות אם זה מספיק טוב - - -

איתן כבל: יקירה, סליחה, הצלחת לבלבל אותי.

איתן כבל: סליחה, אני מבין מה את אומרת, אבל כשאת כבר נותנת לי הרצאה זה רע מאוד.

סיגלית ברקאי: אני מתנצלת.

איתן כבל: לא התכוונתי בממד האישי.

איתן כבל: כי בסוף יושבים קציני בטיחות, הם לא למדו משפטים והם לא יועצים משפטיים של משרדים, כולה לסמן את הדברים שלו, מה הוא יתחיל עכשיו – זה צריך להיות פשוט.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה כל כך פשוטה ואתם מתעקשים שזה יהיה מסובך.

איתן כבל: זה צריך להיות פשוט.

איתן כבל: כשאני אומר: הנהג כל בוקר קם וצריך לבדוק מראות, בלמים, שמן, מים, הדברים שהוא יכול לעשות והוא לא צריך עכשיו לנסוע לאיזשהו מקום מסוים לעשות אותם.

איתן כבל: כמו הדוגמה שאני בג'יפ סיור, מפקד סיור, לא זז עד שהנהג אומר לי: הנה, הרמתי את מכסה המנוע, יש שמן, יש סולר, שעון המהירות, הספידומטר עובד, ארבע-חמש נקודות, תודה רבה.

איתן כבל: בדקתי שיש לי מים ואוויר.

איתן כבל: תודה רבה, נסעתי.

איתן כבל: פעם בחודש מגיע קצין הבטיחות ויש לו רשימה.

איתן כבל: חבר'ה, באמת, עוד לא הגענו לדברים המסובכים.

איתן כבל: יש לו רשימה של דברים שהוא צריך לבדוק, תודה רבה, סימן, הלך.

איתן כבל: יש עוד נקודה שפעם בשלושה חודשים הוא צריך ללכת, בלי קשר אם שלח אותו או לא שלח, יש כללים שאומרים שפעם ב- הוא צריך לבצע את הבדיקה במוסך.

דרור וגשל: נעזור בנוסח.

איתן כבל: זה נוסח, ברור לי, אבל הם פה מעמיסים לי על הראש.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: כשהאוטו שלי חזר מהמוסך, המוסך משאיר לי פתק, הוא כותב לי שם: בדקתי לך וישרים – דרך אגב, אף פעם לא החליפו אותם – בדק לי את זה, בדק לי פה, בדק לי שם.

איתן כבל: ואני גם בודק אם יש משהו שביקשתי.

איתן כבל: אני מניח שזה טבעי שכל אחד שרצה שיטפלו לו במשהו, שנשברה לו מראה, שנשבר לו משהו, שיטפלו.

איתן כבל: כשהרכב חזר, אני מניח שקצין הבטיחות מקבל את הרשימה והוא צריך רק לבדוק.

איתן כבל: עכשיו הוא לא אומר לו: אוקיי, בוא נעלה אותו.

אפי רוזן: נכון.

איתן כבל: הנחת העבודה היא שהמוסך עשה את עבודתו.

איתן כבל: הוא רק צריך לוודא שבאמת כל הדברים שהוא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: שיש לו "וי" על כל הדברים.

איתן כבל: נכון.

אפי רוזן: חבר הכנסת כבל, תראה כמה מפתיע, הבנת את זה בלי להיות קצין בטיחות, כמה מפתיע.

אפי רוזן: או מוסך או טסטים, זאת בעיה.

דרור וגשל: אבל, אפי, מה שהוא אמר לא הכי מדויק.

דרור וגשל: נלך לטופס וזה יבהיר לנו את העניין.

דרור וגשל: יש בדיקה אחת לחודש שקצין הבטיחות עושה, למשל ברכב פרטי.

דרור וגשל: במסגרת הבדיקה הוא צריך לבדוק את הרצועות הגלויות, את בדיקת מערכת ההיגוי, את התפוחים, את הסרנים, את הקפיצים.

אתי בנדלר: מישהו עושה את זה אחת לחודש לכל כלי הרכב?

דרור וגשל: זה אחת לחודש, הוא צריך לעשות לכל כלי הרכב.

דרור וגשל: זאת בדיקה ויזואלית, כמו שאפי אומר.

אתי בנדלר: לא הכול ויזואלי, לבדוק סרנים, למשל.

אפי רוזן: כל שלושה חודשים.

דרור וגשל: שנייה, אני אבהיר עד הסוף.

דרור וגשל: זה אחת לחודש.

ניסים עזרן: כל שלושה.

קריאה: אתה מדבר על רכב פרטי, רכב מעל 10,000 ק"ג זה אחת לחודש.

דרור וגשל: לא.

סיגלית ברקאי: אתה מקריא את הפרטי.

ניסים עזרן: הטופס שאתה מסתכל עליו זה לא הטופס הנכון.

אפי רוזן: הטופס שאתה מקריא זה הפרטי, זה עד 9,999.

ניסים עזרן: מאוד פשוט.

איתן כבל: דרור, אפשר לעצור אותך?

איתן כבל: אתה מפריע לי.

דרור וגשל: לא, באמת, אני אסביר רק מה הפסקה הזאת אומרת.

איתן כבל: אבל הבנתי.

לאה ורון: הוא רוצה להפנות אותך.

איתן כבל: אני יודע, ראיתי.

אתי בנדלר: אני עדיין לא הצלחתי להבין, כי כל אחד אומר משהו ליד.

דרור וגשל: עוד לא הגעתי לפואנטה, עוד לא סיימתי, אני אסביר.

דרור וגשל: הוא עשה את הבדיקה הזאת בעין, הוא כן ראה נזילה, הוא לא מוסכניק, בשביל לתקן את התקלה הוא צריך לשלוח אותו למוסך.

פרדי הרשקוביץ: זה לא נכון, זה לא מה שאומר הסעיף, אני נורא מצטער.

דרור וגשל: זה כן מה שאומר הסעיף.

דרור וגשל: הסעיף אומר שאם - - -

איתן כבל: דרור, עכשיו אתם כולם שותקים.

איתן כבל: חברים, בחייאת רבאק, תגידו לי, באמת, אני לא מוסכניק, אני בקושי יודע להחליף גלגל, אבל יש שכל ישר שאליו מתכוון המחוקק, והשכל הוא כאן שכל ישר, הוא לא יום לימודים ארוך.

איתן כבל: כשאני אומר once פעם בחודש קצין הבטיחות בא וראה נזילה, ברור כשמש לאור הירח שהוא חייב לשלוח אותו למוסך, כי בשביל זה הוא עושה את הבדיקה.

איתן כבל: הוא לא עושה בדיקה בשביל להגיד שיש בעיה.

איתן כבל: הוא רואה מראה שבורה, אז הוא יכול - - -

אורי חדד: הוא לא שולח אותו לנגר, הוא שולח למוסך, צריך לרשום.

לאה ורון: אם זה הטופס שהוא צריך למלא הוא לא יכול לראות בעין סרנים.

אורי חדד: אבל זה ברור שהוא ילך למוסך, בשביל מה לרשום את זה?

גבי בן הרוש: קח את הנהג למספרה גם.

גבי בן הרוש: וואלה, נדפק לכם המוח בוועדה הזאת.

קריאות: - - -

דרור וגשל: קראתי מהרכב הפרטי.

דרור וגשל: אוטובוס זה אותו דבר.

איתן כבל: חברים, אני לא רוצה שאף אחד יפריע, אני אוציא אנשים עכשיו.

איתן כבל: קצתי בכם, אני מתנצל.

איתן כבל: כל אחד בא עם המומחיות שלו, כולם מומחים.

איתן כבל: כולם מנסים להבין, אף אחד מכם לא מצליח להבין דבר פשוט.

איתן כבל: אני מקווה שבמקומות שצריך לעשות אותם זה ייראה יותר טוב.

איתן כבל: אפי, אתה מוכן בבקשה לבוא שנייה לידי, ברשותך?

אתי בנדלר: איזה עמוד?

איתן כבל: עוד לא יודע עמוד, נשמה, תני לי קודם כול להבין את הטופס.

אתי בנדלר: בסדר, אני רק רואה פה שיש לכל סוג של כלי רכב כמות אחרת, כדי שאני אדע על איזה מדובר.

איתן כבל: אני מתחיל מהתחלה.

גבי בן הרוש: המוניות צריכות פעמיים.

איתן כבל: חברים, שמעון לוקמן, אתה יכול גם לדבר עם עצמך, זה ייחשב לך חלק מהזמן.

שמעון סודאי: סופרים מילים.

אפי רוזן: - - - אופציה.

איתן כבל: אפי, אל תדבר איתי במילים גבוהות, אופציה שמופציה, הם בקושי מבינים מה כתוב פה וזה ברור.

איתן כבל: אתה יוצא להם מחוץ לאטמוספירה?

איתן כבל: אופציות.

איתן כבל: תשמע, אפי, אני רוצה להבין את הדבר הבא, יש את הבדיקה של הנהג שהוא צריך לעשות אותה, יש את הבדיקה פעם בחודש.

איתן כבל: עכשיו אנחנו עוברים לבדיקה של פעם בחודש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה עושים?

איתן כבל: הוא מגיע עם טופס, אני רוצה לראות את הטופס.

איתן כבל: בוא נתחיל עם רכב עד 10,000.

אתי בנדלר: רכב פרטי?

איתן כבל: פרטי.

דרור וגשל: אבל רכב פרטי זה לא אחת לחודש.

דרור וגשל: נתחיל עם הציבורי.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: יש פעם בחודש, אז משאית פעם בשלושה חודשים.

איתן כבל: אל תיכנס איתי עכשיו לזה.

לאה ורון: להגיד מהו הטופס וכל כמה זמן צריך לעשות את הבדיקה הזאת.

לאה ורון: עמ' 13 זה רכב עד 10,000 ק"ג.

קריאות: - - -

אפי רוזן: אבי, בוא בבקשה.

שמעון לוקמן: שקט.

איתן כבל: לוקמן, רק לדבר אתה רוצה, אתה גם אומר להם שקט.

שמעון לוקמן: לשמוע אותך.

לאה ורון: עברנו לעמ' 13, טופס א'.

איתן כבל: אנחנו בעמ' 13.

איתן כבל: אני לא אצא מפה עד שאתם תצליחו להבין מה שאתם עושים, אמורים לעשות כבר הרבה זמן.

איתן כבל: הנה, יש לנו פה את הטופס א', אני עכשיו שואל, אני מקריא, אנחנו עוברים דבר דבר.

איתן כבל: "טופס א', טופס בדיקת תקינות לרכב פרטי ומסחרי עד 9,999 ק"ג".

שמעון לוקמן: זה לא שייך לסעיף הזה.

איתן כבל: כפרה, תסלח לי, שמעון, אני מנהל את הדיון, אתה מנהל?

שמעון לוקמן: אדוני, זה שייך לסעיף 15 הבא אחריו.

קריאות: - - -

קריאה: זה לא משנה.

איתן כבל: תגיד לי, שמעון, החוצה, צא החוצה, עשה לי טובה.

איתן כבל: אתה יודע מה אני רוצה לעשות?

איתן כבל: צא החוצה.

איתן כבל: צא.

איתן כבל: עד שאני מושיב פה אנשים אתה מבלבל לי את המוח, אתה מגזים.

איתן כבל: אני מחליט מה אני רוצה לדעת, לא מה אתה רוצה לדעת.

איתן כבל: אתם כבר פה מספיק זמן ולא מבינים כלום.

איתן כבל: יש גבול.

איתן כבל: כל אחד עם החוכמה שלו.

איתן כבל: אני עכשיו מתעסק עם הטפסים, אני רוצה להבין טופס טופס מה הוא אומר.

לאה ורון: איזה רכב וכל כמה זמן הבדיקה.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אנחנו מתחילים עם עמ' 13 – עוד עשר דקות תחזור ותשחרר, תדבר עם עצמך – בעמ' 13 כתוב לי: "טופס א', טופס בדיקת תקינות לרכב פרטי ומסחרי" עד 10,000 ק"ג.

איתן כבל: רכב פרטי, אני לא נכנס איזה סעיף, איזה עמוד, אני מנסה להבין מה כתוב.

אפי רוזן: בדיוק.

איתן כבל: רכב פרטי, כל כמה זמן הוא צריך להיבדק?

אבי ישעיהו: שלושה.

איתן כבל: כל שלושה חודשים רכב פרטי, קצין הבטיחות צריך לבוא עם הטופס הזה ולבדוק.

אתי בנדלר: בדרך כלל כל שלושה חודשים.

ניסים עזרן: בדרך כלל, אלא אם כן זה רכב ליסינג.

איתן כבל: זה פחות כי זה כתוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה התאריך שהוא חייב לבוא.

איתן כבל: בדיוק.

אתי בנדלר: אחת לשלושה חודשים.

איתן כבל: אתם יותר גרועים מבית כנסת של תימנים, כל זה שככה זה ככה זה ככה.

איתן כבל: בסדר, הבנו את מה שכתוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם בסוף הם מתפללים או לא.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: זה מתחיל משלושה חודשים והלאה.

איתן כבל: דרור, עשה לי טובה, עכשיו גם אותך אני אוציא, לך תדבר עם שמעון.

גבי בן הרוש: כמה המוניות צריכות להיבדק?

דרור וגשל: חשוב להבהיר.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אני לא מתעסק עכשיו עם הדברים שכתובים כאן שאומרים: פעם בשלושה, אני לא נכנס לזה.

איתן כבל: אני רוצה להבין קודם כול מה עושים עם הטופס הזה.

איתן כבל: די.

נועם קום: רשמתי בדף.

נועם קום: זה קשור לטופס הזה.

איתן כבל: נועם, תן לי לסיים.

איתן כבל: אין בעיה, אני אתן לך בסוף, אני רוצה להבין.

איתן כבל: תתייחסו לעצמכם כאילו אתם לא פה.

איתן כבל: אני מקריא: נתונים, קריאת מונים, בדיקת שלדת הרכב (בעין).

אבי ישעיהו: הכול ויזואלי.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: מה זה אומר?

איתן כבל: הוא עובר מסביב לרכב, הוא לא צריך להתכופף ולראות, הוא רק מסתכל מסביב, אחד, יפה.

אתי בנדלר: ונזילות לסוגיהן.

איתן כבל: אני ממשיך, ונזילות לסוגיהן.

איתן כבל: אם הוא לא מתכופף, מה זאת, נזילה של ממטרה?

איתן כבל: איך הוא רואה נזילה?

צחי ליטבק: המערכת היא פניאומטית, שומעים אותה.

קריאה: הוא דיבר עכשיו על רכב פרטי, חבר'ה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הבעיה להסתכל למטה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יכול לראות אם יש נזילה או לא, תביא לי מראה מתחת.

צחי ליטבק: הייתי פה פעם שעברה ואתם לא הייתם.

איתן כבל: צחי, גם כיבדתי אתכם, אתה אוהב לדבר איתו?

איתן כבל: צא החוצה.

איתן כבל: אתה רוצה?

איתן כבל: תסתמס איתו, לא אפריע לך.

צחי ליטבק: הלוואי שהוא היה מסכים לדבר איתי בשגרה.

איתן כבל: בסדר, עזוב.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: פתחת עכשיו בספר חדש.

איתן כבל: אני מנסה להבין.

איתן כבל: אני מתייחס עכשיו לדברים כמו שהם, כשכתוב לי פה: ונזילות לסוגיהן, המשמעות היא שהוא צריך - - -

אבי ישעיהו: לא.

איתן כבל: אז תסביר לי.

אבי ישעיהו: אתה לבד קראת, ומה אמרת בסוגריים?

אבי ישעיהו: בעין, נכון?

אפי רוזן: אבי, תיאור המצב: הרכב שבא לבדיקה החודשית, הרכב עומד, פותח מכסה מנוע, תתקדם.

אפי רוזן: זה מה שהוא עושה.

אפי רוזן: עכשיו תסביר.

איתן כבל: הוא המומחה ואתה מסביר לו מה להגיד.

אפי רוזן: לא נורא, אבל הוא תימני, הוא שוכח לפעמים, ואני מסביר לו.

אפי רוזן: זה בינינו ככה, זה מתואם.

גבי בן הרוש: הוא רואה את השלדה מלמעלה.

קריאות: - - -

אבי ישעיהו: ברכב הפרטי שלך ראית נזילה, אתה רואה נזילות.

אבי ישעיהו: אתה לא רואה נזילת שמן, אתה לא רואה נזילת מים כשאתה בודק את האוטו שלך?

אבי ישעיהו: הכול בעין, ויזואלי.

אפי רוזן: אם לא ראית, לא ראית.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר, חברות וחברים, עכשיו תקשיבו מה אני מבין, אני האיש הפרטי, כשאני פתאום מזיז את האוטו ואני רואה שיש כתם.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: הבדיקה לא נעשית ליד המקום, הוא בבית שלו עם האוטו, הוא לא במקום הזה, הוא הגיע למפעל ובמפעל אין לו את הנזילה הקבועה הזאת.

לאה ורון: לא חלף מספיק זמן כדי שיהיה כתם מספיק גדול.

שמעון סודאי: או שנגמר כבר השמן.

איתן כבל: אני רוצה שהדברים יובהרו.

איתן כבל: כשכתוב פה נזילות לסוגיהן אתה מחייב, יש פה אמירה מחייבת.

איתן כבל: הבעיה שלי לא אם כתוב או לא כתוב, אלא אם הוא אמר: אני בדקתי את השמן, לא ראיתי את הנזילה.

איתן כבל: החובה שלי היא לעשות את זה ויזואלי.

איתן כבל: הרמתי מכסה מנוע, זה הכול.

איתן כבל: אני רוצה שתבינו, אני לא מומחה בנזילות, אבל אני אומר לכם שאם אתה לא מתכופף לראות את הדברים, אתה לא יכול לראות את הנזילה.

איתן כבל: פרדי, אתה כבר בלחץ, תכף תתפוצץ.

פרדי הרשקוביץ: אני לא אצעק אף פעם, אני אבקש רשות.

פרדי הרשקוביץ: אני רוצה להבהיר, ואני חושב שזה הובהר.

פרדי הרשקוביץ: לפני התיקון הזה מי שהיה אמור לעשות את ביקורת הבטיחות, ולא משנה לאיזה כלי רכב ולאיזו תקופה, זה היה קצין הבטיחות בלבד.

פרדי הרשקוביץ: נתנו עכשיו אפשרות שאו קצין הבטיחות או מוסך או מכון רישוי, לפי שיקול דעתו של קצין הבטיחות היום.

פרדי הרשקוביץ: זה מה שעשו בתיקון הזה ואני מברך עליו.

פרדי הרשקוביץ: ואחר כך הדבר היחידי - - -

קריאה: זה לא זה.

קריאה: אבל זה לא זה.

פרדי הרשקוביץ: אני לא הפרעתי לאף אחד.

פרדי הרשקוביץ: שני משפטים.

איתן כבל: דבר, דבר.

פרדי הרשקוביץ: נתנו אפשרות מבורכת ואני מברך, דיברתי על זה עם אפי לא מעט ועם כולם, נתנו אפשרות לקצין הבטיחות, אם הוא לא יכול לעשות את הבדיקה הזו לעשות או - - -

איתן כבל: אני מתנצל, חברות וחברים.

פרדי הרשקוביץ: שנייה, עוד משפט.

איתן כבל: לא, פרדי, אני עוצר אותך פה.

איתן כבל: אני חלוק עליכם, אתה מייצר סאגה שאני לא מוכן לקבל.

איתן כבל: אין דבר כזה.

איתן כבל: צריך להגדיר מהי הבדיקה של הפעם בחודש או הפעם בשלושה חודשים.

פרדי הרשקוביץ: זה מוגדר, איתן.

איתן כבל: תקשיבו עכשיו אתם לי.

לאה ורון: זה כל כך מוגדר שאנחנו לא מצליחים להבין אותה.

איתן כבל: תקשיבו לי טוב, האופציות לא רלוונטיות כאן.

איתן כבל: יש מה שנקרא סיפור דרך לרכב, אמרנו שהנהג קם בבוקר, לפני שהוא עולה, אנחנו מקווים, אף אחד לא לידו כדי לבדוק שהוא עושה את הסיבוב הקטן הזה, אחד.

איתן כבל: אמרנו שפעם בחודש או פעם בשלושה חודשים, תלוי אם הרכב ליסינג שקנו אותו ככה והחזירו והלכו, אז זה שלושה חודשים וחצי יום, עזוב את זה עכשיו.

איתן כבל: אני אומר שקצין הבטיחות צריך לבוא ולבדוק.

איתן כבל: עוד אין מוסך, אין כלום, אתה לא שולח.

איתן כבל: אני מתנגד בכלל שתהיה מחשבה כזו.

איתן כבל: הכוונה היא שאם אחרי שביצע את הדף, אנחנו עוד בסעיף הראשון של הבדיקה, האם אחרי שסיים את כל הבדיקה אמר: וואלה, הנה, יש נזילה פה, אני לא בדיוק יודע מה המשמעות שלה.

אבי ישעיהו: אתה אומר במילים אחרות, אם הוא לא יודע לעשות את זה אז שלא יהיה תיק תיעוד, זה מה שאתה אומר.

איתן כבל: יפה.

אפי רוזן: לא, הוא אומר בדיוק מה שהתכוונו, חבר'ה, באמת.

קריאות: - - -

איתן כבל: אפי, חברות וחברים, נשמה שלי, לא צריך לפרשן אותי בחיי.

אבי ישעיהו: למה לא?

איתן כבל: אני אסביר.

איתן כבל: כולה אמרתי, ראה שכל הדברים האלה, עשה אליהם "וי", וראה אחד X.

איתן כבל: עכשיו יש אחד מהשלוש, או שהוא אומר: את המנורה הקדמית שנשרפה אני יכול להחליף לבד, כמו שאני עושה עם הקצין אצלנו פה; או לחלופין הוא אומר: לא, יש פה כבר נזילת שמן; או: אני חושב שזאת נזילת שמן, זה כבר טיפול של מוסך, צריך להרים, לבדוק, להיכנס למנוע ולעשות את הבדיקות הנדרשות.

איתן כבל: כך אני מבין את הדברים בפשיטה שלהם, לא ליד, לא כאילו.

דרור וגשל: נכון.

איתן כבל: הדבר הכי פשוט הוא חובתו לעשות את המינימום שאומר:

איתן כבל: אני צריך לבצע כקצין בטיחות את המינימום הנדרש בשוטף.

איתן כבל: מעבר לשוטף יש את הכללים הקבועים כל כמה זמן, כמו שאני צריך לעשות טסט פעם ב-, לא משנה אם העולם התהפך, הלך, בא, הוא כותב לי שם: אתה חייב להכניס את האוטו שלך, שהעולם יתהפך, היצרן מחייב אותי, ואם אני לא עושה את זה אז הוא מסיר ממני את האחריות שלו.

איתן כבל: הוא אמר לי: או 60,000 או שנה.

איתן כבל: סתם אני אומר את זה.

איתן כבל: אלה כללים ברורים חד-משמעיים, ובכל אחד מה-60,000, 120,000, גם כשאתה בא למוסך הוא לא עושה לך עכשיו את כל הבדיקות, יש לו את בדיקות שהן must, ויש בדיקות נוספות.

איתן כבל: אבל אלו דברים שכתובים.

אבי ישעיהו: איתן, אתה יודע מי כתב את זה?

אבי ישעיהו: אנחנו.

אבי ישעיהו: אז אני מפרש לך את זה, אבל אתה לא רוצה לשמוע את הפירוט.

איתן כבל: נועם, אני רוצה להמשיך.

נועם קום: זה מתייחס גם לטופס וגם לדברים שהעלית.

נועם קום: בזמנו העלינו דרישה למשרד התחבורה, ואני מופתע שכל מדינת ישראל עובדת לפי תקינה אירופית, קרי; רכב M זה רכב נוסעים עד משקל של 3,500 קילוגרם.

נועם קום: ולפתע בתקנות המקצועיות של קציני בטיחות לקחו את רכב M והצמידו אותו לדין רכב N, שזה משאית.

נועם קום: איתן, אי-אפשר היום לבדוק במכוניות מתקדמות, קשה מאוד לבדוק נזילות, אי-אפשר לבדוק סרנים, אי-אפשר לבדוק תפוחים.

נועם קום: לכל המכוניות יש מגנים מתחת.

נועם קום: קצין בטיחות לא יכול לראות את זה ויזואלית.

איתן כבל: לכן אני רוצה לעבור דבר דבר.

נועם קום: אבל גם הסיווג פה לוקח את דין רכב פרטי כדין משאית עד רישיון מוביל.

נועם קום: לכן אני אומר, הדרישה שלנו לסווג, לעשות את אותו טופס לפי רכב M, קרי; נוסעים עד 3.5 טון, ולא רכב נוסעים עד 10 טון.

נועם קום: מה זה הדבר הזה?

נועם קום: הרכב שאתה נוסע בו, הסקודה סופרב היום היא לא - - -

איתן כבל: אני לא נוסע בסקודה, אני נוסע במיצובישי אאוטלנדר 1,600 , שהיא מגיעה לעליות אני צריך לרדת לדחוף אותה.

נועם קום: גם במיצובישי אאוטלנדר אין יכולת - - -

איתן כבל: אפרופו, אני אספר לכם, אמיתי, כשהכנסת זכתה במכרז בדיוק זה היה צום הרמדאן שמתחיל עכשיו, ובצום יש את האיפטר, ואנחנו בדרך כלל מוזמנים אצל חברים במגזר, והייתי בצפון.

איתן כבל: בדיוק קיבלתי את האוטו יום יום, הגעתי לעליות של הצפון והאוטו לא נוסע, אני לוחץ, כל הגז בפנים.

איתן כבל: עכשיו, מה אמרתי?

שמעון סודאי: כשקצין הבטיחות לא עושה את העבודה שלו.

איתן כבל: היה לי לפני כן את האופל זאפירה, אוטו מכוער, אבל נותן עבודה.

איתן כבל: התקשרתי לגבי, אמרתי לו: גבי, אח שלי, תקשיב, את האוטו קיבלתי רק לפני יומיים, יש איזה כפתור או משהו שלוחצים עליו?

איתן כבל: טורבו כזה.

איתן כבל: לא, אין.

שמעון סודאי: זה ההבדל.

שמעון סודאי: כשקצין הבטיחות מוסר רכב והוא נותן הדרכה כמו שצריך הוא מונע את כל הדברים האלה.

גבי בן הרוש: בדיוק, וואלה, ככה.

גבי בן הרוש: רק בשביל זה היה שווה הדיון.

גבי בן הרוש: אתה צריך לבדוק מתי הם היו בבדיקה.

קריאות: - - -

איתן כבל: אתה יודע מה יותר פשוט?

איתן כבל: גבי, שהיו נותנים לנו במקום 1,600, היו נותנים 2,000, אז גבי לא היה אשם.

שמעון לוקמן: דרך אגב, ישראל קיסר חי.

איתן כבל: אני אגלה לך סוד, שמעון, וחי טוב.

שמעון לוקמן: בדקתי.

שמעון לוקמן: יליד 1931.

איתן כבל: אמרתי לך את זה.

איתן כבל: תימני, ואל תרחיב.

איתן כבל: הוא נותן שיעורים פרטיים גם היום.

אורי חדד: למדנו ממנו הרבה.

אורי חדד: אני אלך אליו.

נועם קום: לסיכום, איתן, אנחנו דורשים, באמת, זה חייב להיות פה בראייה המקצועית, זה רכב M.

איתן כבל: נועם, ברור.

איתן כבל: חברות וחברים, אפי, תקשיבו, הנקודה כזו, לא סתם אני עכשיו מתעקש ואני אעבור דבר דבר פה.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: צודק נועם, עוד לא עברתי.

איתן כבל: אבל, נועם, אתה יודע, יש היום, אתה בא, מה אתה יכול לבדוק?

איתן כבל: האמת, במידה רבה אנחנו עושים מעצמנו סוג של חוכא ואטלולא ומציבים בפני קצין הבטיחות, מטילים לפתחו אחריות יותר ממה שהוא נדרש לה.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: גם כשאני עומד ברכב שלי היום, הרכבים החדשים שבאמת אתה לא מסתובב ורואה את כל המסבים כמו פעם, היום הכול סגור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע מה, בזמנו היינו בבוקר בודקים את השמן, היום יש על לוח השעונים.

איתן כבל: נכון, על הלוח יש את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זהו, זה מה שאני עושה, אני לא צריך לעשות את הבדיקה הזאת.

איתן כבל: נכנסתי למוסך, אשתי אמרה: תשמע, אני חושבת שאין לך אוויר בגלגל.

איתן כבל: אשתי אמרה, אני חייב להיכנס למוסך.

איתן כבל: נכנסתי לפנצ'ר-מכר בשכונה בראש העין, אמר לי: נדלקה נורית?

איתן כבל: אמרתי לו: לא.

איתן כבל: אמר: סע.

אורי חדד: אבל גם היצרן אומר לך: אל תיכנס למוסך.

אורי חדד: הוא אומר לך: אני אגיד לך מתי להיכנס.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: לכן, בואו לא נגזים ויותר מדי נסמוך על הטכנולוגיה, עם כל הכבוד, היא מתקדמת, הכול בסדר גמור, אבל בסוף בסוף גם בן-אדם צריך מעת לעת לראות שהטכנולוגיה עובדת בסופו של תהליך.

איתן כבל: לכן אני רוצה לקבל את ההחלטה הבאה, תראו, אפי, עשיתם פה עבודה.

איתן כבל: קודם כול סעיפים (13), ו-(14) מקובלים עליי, צריך רק לשייף אותם כדי שנבין, כמו שאתי אומרת, הכוונה שלך היא רצויה, רק היא לא באמת ברורה עד הסוף.

איתן כבל: אני רוצה לדעת שאתה תיתן לי, ואם אתם רוצים נעשה את זה עכשיו, אין לי בעיה, מה צריך להיות בטופס, מה לא צריך להיות בטופס, כי זה אחד הסעיפים היותר חשובים, כי הם מונחים לפתחו של קצין הבטיחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בדיוק מה שהוא הולך לעשות.

איתן כבל: אתם יודעים מה, בואו נעבור.

איתן כבל: אני רוצה לעבור.

אתי בנדלר: אז עוברים לטופס א'.

אפי רוזן: רק מילה אחת, לפני שאתה עובר, אני מקווה, אני רוצה להאמין שברור לך שלא כתבתי בזמן הפנאי שלי את הטופס הזה, הוא נבדק, ישבנו עם קציני בטיחות מכל מגזר, מכל מקום, ואני מצפה - - -

איתן כבל: כנראה שלא עם אלה.

אפי רוזן: גם עם אלה.

איתן כבל: צוחק, נו, עזוב.

איתן כבל: ברור לי.

אפי רוזן: וכל מה שכתוב שם, אדוני, זה בעין, ומה שלא בעין לא מוטל לפתחו של קצין הבטיחות.

אפי רוזן: ואפרופו, שאלת על נזילה, נכון, אם זו נזילה מינורית הוא לא יראה אותה.

אפי רוזן: כשהיא תהיה פחות מינורית, אם הוא לא יראה על הרצפה הוא יראה אותה על לוח המכוונים, הוא גם יסתכל על לוח המכוונים.

אפי רוזן: ואף אחד לא מחפש את מי להאשים.

אפי רוזן: זה הכול.

איתן כבל: ברור, אפי.

אפי רוזן: אגב, אם את זה לא נעשה, האמת, פעם אחת אני מסכים עם גבי, חוק גורדון מתאים לקציני בטיחות.

אפי רוזן: אני אומר לך את האמת.

אפי רוזן: זה המינימום, רידדנו את הבדיקה, אדוני.

איתן כבל: תודה.

גבי בן הרוש: אז איך אתה מסביר את זה, ברשותך - - -

איתן כבל: גבי, אמרתי שלא תזכיר את השם הזה.

גבי בן הרוש: מילה.

גבי בן הרוש: איך מסביר משרד התחבורה שהיום הרכב החדש עושה אחת לשלוש שנים טסט, למה?

גבי בן הרוש: בגלל הטכנולוגיה המתקדמת בעולם.

גבי בן הרוש: ופה בסתירה לגמרי.

גבי בן הרוש: אתם מאמינים בעצמכם או לא מאמינים?

איתן כבל: אפי, אל תענה.

איתן כבל: קודם כול, באמת, אני מסתכל עליך בהתפעלות.

איתן כבל: בדרך כלל בדיונים הפנים שלך עבדו שעות נוספות, על כל אחד שדיבר למעלה, אתה ודרור יכולים לפתוח מפעל של מימיקות.

איתן כבל: אבל היום אתה רגוע.

אפי רוזן: היום אני רגוע.

אפי רוזן: אתמול חטפתי משלי כל כך חזק שהיום אני רגוע.

אפי רוזן: הבנת?

איתן כבל: כן, בסדר גמור.

איתן כבל: רצועות גלויות – הנחת העבודה שלי היא שאת זה אפשר לראות.

אתי בנדלר: מה זה רצועות גלויות, יובש תקינות?

נועם קום: איתן, רצועות לא גלויות ברכב פרטי, על מה אני חותם?

נועם קום: על מה קצין הבטיחות חותם?

איתן כבל: חברים, אני אגיד לך מה הבנתי.

אתי בנדלר: גם מה זה תקינות.

נועם קום: אז בוא נסווג את זה, אם כבר, אנחנו מוכנים אפילו לסייע ולעזור למשרד התחבורה לסווג את אותו טופס א' לפי קטגוריות של משקלים וסוגי רכב.

נועם קום: חבל, מה, אני לא יכול לבדוק נזילות כי נזילות זה כלפי קרקע, אני לא רואה את הקרקעית.

נועם קום: הנזילה היחידה שאני יכול לראות זה עודף של מזגן ואידוי.

נועם קום: לא יכול לראות, אלא אם כן יש פריצה של איזה צינור מים.

נועם קום: אני אגיד פה על הכול לא.

נועם קום: אני לא מוכן לחתום על טופס שאני לא רואה את הדברים בעיניים.

נועם קום: מה, אני חותמת גומי?

גבי בן הרוש: תודה רבה.

אפי רוזן: נועם, אני אגיד לך, כשקרא לי חבר הכנסת כבל לשבת לידו אמרתי לו בהגינות: אני לא רוצה לשבת לידך כשמדובר על הדברים האלה, אני לא איש המקצוע.

אפי רוזן: אני אגלה לך סוד, יש במשרד התחבורה את אגף הרכב, הנה, אני מפתיע אותך, יושבים שם מהנדסי רכב.

אפי רוזן: אנחנו עם הטפסים האלה ישבנו עם המהנדס הראשי של מחלקת הרכב, כי אמרתי לאבי: אבי, תגיד את זה, אבי אם יש משהו שאי-אפשר לראות בעין אתה מוחק אותו עכשיו.

אפי רוזן: עכשיו, אם מהנדסי הרכב לא יודעים, קטונטי.

אפי רוזן: אבל זה נבדק על-ידי אגף הרכב, לא על-ידי אגף הרישוי.

נועם קום: אפי, פנינו לאגף הרכב, לאבנר פלור, בשיחה, והם קיבלו את עמדתנו.

אפי רוזן: אבנר פלור הוא סמנכ"ל תנועה.

נועם קום: וגם צבי יוזנט טיפל בסיפור הזה, והביע את עמדתו המקצועית.

אפי רוזן: יוזנט כבר שכח שהוא היה אצלכם.

נועם קום: ואלינו לא פניתם בתכנון הטופס, עם כל הכבוד.

אתי בנדלר: יש פה מהנדס שלהם?

איתן כבל: יש פה מהנדס שלכם?

אפי רוזן: לא.

נועם קום: אני לא יכול לחתום על טופס על דברים שאני לא רואה בעיניים, עם כל הכבוד.

גבי בן הרוש: ברוך הבא למועדון.

ישעיהו אברהם: נועם, כל בדיקה פה נעשתה על-ידי הניידות, והניידות, כל מי שיושב שם אלו בוחני רכב, וכולם חתמו, מי שבדק, חתמו שאפשר לעשות את זה בעין בלבד, לא מעבר לזה.

נועם קום: התנאים של הניידות בדרכים שונים.

אפי רוזן: אני מציע הפוך, במקום שכל אחד פה, אדוני, יזמין אותנו ללמד אותנו סנגוריה, אני מזמין את נועם לבוא אלינו כדי להסביר לו איך עושים את זה נכון.

נועם קום: בשמחה.

איתן כבל: אפי, אני רוצה לסכם את זה.

איתן כבל: אינני איש מקצוע, אני לא מתיימר להיות איש מקצוע, כשאני מרים את המכסה לשים את המים של הווישרים זה דבר אחד שאני מסתכל - - -

פריד אבו תאיה: של הרדיאטור.

איתן כבל: לא נוגע ברדיאטור.

איתן כבל: באמת, אני לא צוחק, אני לא נוגע בדברים כאלה.

איתן כבל: אני לא שלם עם זה – יכול להיות שהכול נכון, אבל הדברים שנועם אומר לי אני לא יכול שיעברו ליד האוזן שלי.

איתן כבל: כי בסוף בסוף אני לא רוצה שנכתוב פה דברים שהופכים להיות אות מתה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור, אנחנו רוצים את התכלס.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: הסעיף בסך הכול מקובל עלינו, אין לנו בעיות, אנחנו רוצים שהוא יהיה נהיר וברור, הוא חייב להיות כזה.

איתן כבל: לא יכול להיות מצב שנשב באיזה שיח ויש ויכוח סביב העניינים האלה, כי זה אל"ף-בי"ת.

איתן כבל: כמו שאני יודע להביט בך, אתה מביט בי, כך צריך שיביטו בטפסים האלה, ולא משנה באיזו שפה אתה מדבר, איפה אתה גר, או איזה רכב.

איתן כבל: ואם אחרי שנייצר את זה קצין בטיחות לא יודע להתכתב עם המציאות המינימלית הזו, איננו ראוי להיות קצין בטיחות.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, אנחנו רוצים לזכור שזאת הבדיקה הנקודתית, היא לא בדיקה עכשיו שמפרקת אוטו.

איתן כבל: אתה יודע, היום אני פותח את מכסה המנוע, הכול כבר מכוסה שמור, פעם הכול היה ברזלים, היום יש את המחשבים ויש לך את כל הטכנולוגיה החדשה והמתקדמת.

איתן כבל: הכול מאוד שמור, מאוד סגור מלמטה, מספיק שנכנסים מים – קטונתי מלתת את ההרצאה הזו.

איתן כבל: ולכן מה שאני בעצם מנסה לומר לך, אני מדלג מעל הסעיף הזה, אני מבקש שתשבו גם עם נועם, אם יש לו - - -

אבי ישעיהו: אבל הוא העיר הערות.

אבי ישעיהו: בנושא הזה הוא לא דיבר כלום.

אבי ישעיהו: לא יכול להיות שיבואו לפה ויעירו הערות.

נועם קום: גם על שינויים שעשיתם פרט לשינוי הזה - - -

איתן כבל: נועם, בבקשה.

אבי ישעיהו: על כל מה שרצית דיברנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נועם, אתה לא צריך לענות לו.

איתן כבל: נועם.

איתן כבל: אני רוצה לגלות לכם סוד.

איתן כבל: תסלחו לי, גם אם אתם צודקים, אפי, ואני נותן לכם את הקרדיט שאתם צודקים.

איתן כבל: החובה שלנו כאן היא להוציא מתחת ידינו את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: אתה יודע כמה פעמים זה קורה?

איתן כבל: אני אומר לו: איפה היית?

איתן כבל: למה לא באת אליי?

איתן כבל: אתה עובר לידי כל יום.

איתן כבל: אבל בסוף אם אני רוצה להוציא מתחת ידיי את התוצאה הטובה ביותר – ועד לרגע זה יושבים פה אנשים, מנהלת הוועדה, חבר הכנסת חאג' יחיא, אני, היועצות המשפטיות, לא בדיוק יודעים להתכתב לחלוטין ולהרגיש שאנחנו הולכים על קרקע מוצקה.

איתן כבל: אני אומר לעצמי שאם אני לא יודע בדיוק במה דברים אמורים – לכן פה הכוונה נכונה, המעשה צריך לקבל הברגה והשחזה.

איתן כבל: לכן מה שאני מבקש, את כל הטפסים האלה, אם בשיטה של נועם – אני לא נכנס עכשיו לוויכוח, זה ויכוח מקצועי, אין לי את הכלים כדי להכריע בו – מצד שני, אתם אנשי המקצוע.

איתן כבל: אין לי ויכוח איתך.

איתן כבל: אנחנו פה כדי לשמוע גם עמדות שונות, לא כל החוכמה ניתנה רק לנו.

אפי רוזן: אני מבקש, אדוני, אנחנו נשב עם כל הגופים, לא קרה כלום, ייקח עוד יומיים.

אפי רוזן: הרי בסוף, אתה יודע, זאת לא הצבעה, בסוף יכול להיות שנהיה חלוקים.

איתן כבל: ברור.

אפי רוזן: אני מבקש להביא בפני הוועדה מסמך של - - -

איתן כבל: לא, לא.

אפי רוזן: מסמך של מהנדסי הרכב, אני לא איש מקצוע.

לאה ורון: אולי תביא אותם לפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תביא אותם לפה.

איתן כבל: אפי, שתי נקודות.

איתן כבל: הוועדה הזו, ובוודאי לא אני, כמי שעומד בראשה, אנחנו נהנים להכריע, זה לא עניין - - -

לאה ורון: על סמך מידע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולא מפחדים להכריע.

איתן כבל: אבל אני צריך שיהיה לי – אין בעיה, תביא את הדברים, אם יבואו קציני הבטיחות, יאמרו: תשמע, נועם – אני אגיד את זה במילים לא עדינות – שלא יבלבל את המוח, בדקנו את זה, עברנו, עם כל הכבוד, אם יש הערות, עשינו אל"ף, בי"ת, גימ"ל, דל"ת, אין דבר כזה, כל קצין בטיחות אמור להיות אמון על כל אחד מהטפסים שעומדים כאן בפנינו.

איתן כבל: תודה רבה.

אתי בנדלר: אני רוצה שתשימו לב, למשל בטופס הראשון שמתייחס לכלי רכב פרטיים, המילה "בעין" מופיעה פעמיים בטופס הזה: בבדיקה הראשונה, בדיקת שלדה בעין; לגבי נזילות לסוגיהן, פה לא כתוב שזאת רק בדיקה בעין; וכך גם לגבי צמיגים, בעין.

אתי בנדלר: מה אנחנו לומדים מזה לגבי כל יתר הבדיקות?

אפי רוזן: את צודקת.

אפי רוזן: למעשה את אומרת שבהחרגה הזאת אמרנו שכל השאר לא בעין.

אתי בנדלר: נכון.

אפי רוזן: זאת אומרת, מוטב שלא יופיע - - -

סיגלית ברקאי: צודקת.

סיגלית ברקאי: שלא יופיע בעין בכלל.

קריאות: - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שברישה יהיה שהבדיקות נעשות בעין.

איתן כבל: או להגיד: הבדיקות האלה תיעשנה בעין, האל"ף, בי"ת, גימ"ל.

איתן כבל: נכון.

שמעון סודאי: איתן אני יכול להשלים?

איתן כבל: משפט.

שמעון סודאי: אמרת מקודם שקצין הבטיחות שחותם על הביקורת צריך לרעוד לפני כן.

שמעון סודאי: אני מסכים עם מה שאמרת, ואני מדבר פה לכל קציני הבטיחות, בעיקר לכל קציני הבטיחות, ואני גם מבקש מנועם בגיינסקי שתשב שנייה כי זה חשוב.

קריאה: ואה, ואה, ואה.

קריאות: - - -

שמעון סודאי: ברגע שחותם קצין הבטיחות על טופס הביקורת והתרחשה תאונה, המסמך הזה, החתימה הזאת מחייבת את קצין הבטיחות.

שמעון סודאי: הדבר הראשון שהם עושים אחרי תאונת דרכים זה לקחת את הטפסים, לראות אם הוא בדק או לא בדק.

שמעון סודאי: באמת, אני לא נכנס לביקורת, אני נכנס לזה שזה צריך להיות בצורה מסודרת, כי קצין הבטיחות מפקח.

איתן כבל: ברור, לכן אני אומר את זה.

לאה ורון: אז מה אתה רוצה להגיד?

אורי חדד: זה חלק מניהול כרטסת, על מה אתה מדבר.

איתן כבל: כל מה שאני אמרתי ומה שאנחנו עושים זה בדיוק כדי שהדברים יהיו על אדני ברזל, זה הכול.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גבי, סיימנו את החלק הזה.

גבי בן הרוש: אני חייב מילה.

גבי בן הרוש: אני מחזיק פה מחקר מ-2017 של אגף הרכב שלא נמצא פה.

גבי בן הרוש: המחקר הזה נעשה על-ידי אגף שוק ההון, מרכז - - -

איתן כבל: מה הוא אומר?

גבי בן הרוש: הוא אומר ככה: הגורמים לתאונות, שלושה גורמים: גורם התשתית, הגורם המכני והגורם האנושי.

גבי בן הרוש: המסקנות של כל המחקר - - -

ספי יוסף דיין: איזה גילוי.

גבי בן הרוש: 88% זה הגורם האנושי.

אורי חדד: ברור, מה.

גבי בן הרוש: זה מחקר שעבדו עליו ושילמו מיליונים.

גבי בן הרוש: מה המשמעות?

גבי בן הרוש: אתם מדברים פה על טופסולוגיה.

גבי בן הרוש: הרכב מתקדם - - -

אורי חדד: אבל לא ראית את כל הטופס.

קריאות: - - -

ניסים עזרן: אבל הטופס לא נוגע רק לרכב, תקרא אותו.

גבי בן הרוש: גם מבחינת האחריות אסור לך לנגוע באוטו.

איתן כבל: גבי, אתה יודע מה המשמעות?

איתן כבל: חצי מהנהגים במשאיות אצלך לא יכולים לעלות לרכב.

איתן כבל: תעשה לי טובה, נו, בחייך.

איתן כבל: והחצי השני, אני לא רוצה להגיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חסרים לנו נהגים.

קריאות: - - -

גבי בן הרוש: אז תאר לך אם הנהגים לא יודעים, אז מה, קצין הבטיחות?

איתן כבל: אז מה אתה רוצה?

איתן כבל: בשביל זה אנחנו פה.

אורי חדד: עכשיו תראה כמה קציני בטיחות בתוך האש הזה של הנהגים, זה לא פשוט.

איתן כבל: לכן אני מנסה, אורי, שכל אחד ידע בדיוק מהי משימתו, לא ליד, לא כאילו, להבהיר את הדברים בצורה מאוד ברורה.

אורי חדד: בגלל זה אנחנו מתעקשים, אדוני.

איתן כבל: זה סעיף מאוד מאוד מאוד חשוב, כי הוא הופך להיות אחר כך - - -

אורי חדד: זה חלק מניהול כרטסת, הוא חייב להיות מסמך ברור.

אפי רוזן: אפשר מילה?

אפי רוזן: באמת, אולי זה ייחסך, אדוני, אני עונה גם לגבי, לא זוכר את שמך, אני מתנצל.

אפי רוזן: כל מי שממשיך פה להיכנס למנטרה של הברזל, קודם כול אני מבקש שתקראו את התיקון.

אפי רוזן: הרי כל תוספת ה-(15), אדוני , התמהיל, היחס בין כמות הרכבים לקצין הבטיחות, בוצעה הפחתה משמעותית מכיוון שהבנו שהברזל הוא לא החשוב.

אפי רוזן: לאורך כל הדרך כל התיקון הזה מדבר על הוספת אחריות לבעלים, על כנסים נוספים, על מפגשי נהג.

אפי רוזן: אני מבקש לא לבזבז את זמן הוועדה אם לא קוראים את כל התיקון כולו, באמת.

אורי חדד: קראנו.

אפי רוזן: אני מדבר אל כל אלה שחוזרים ומעירים לחבר הכנסת כבל את אותן הערות שחוזרות על עצמן, וזה מחוסר קריאה וחוסר הבנה.

ניסים עזרן: אני שוב מסכים איתך.

אורי חדד: אבל גם אתם לא הבנתם, איך אתה רוצה שנבין?

אפי רוזן: משרד התחבורה שם את הגורם האנושי.

אפי רוזן: וגבי, יש לי בשבילך עדכון, לא 85% זה גורם אנושי, 97% לתאונות זה גורם אנושי.

אורי חדד: 100%.

אפי רוזן: וגבי, תקרא את כל התיקון.

גבי בן הרוש: אז יופי, אז תעזבו את הרכב.

איתן כבל: אני רוצה לסכם, יש לנו עוד כמה דקות.

איתן כבל: תקשיבו, אני רוצה להבהיר.

איתן כבל: יש פה המון חוכמה סביב השולחן הזה, הייתי אומר יותר מדי.

איתן כבל: בסוף אנחנו כולה צריכים פה שכל ישר.

איתן כבל: פה לא ביקשנו עכשיו שאנשים יישלחו לתחרויות, שכל ישר.

איתן כבל: ואנחנו תקועים על השכל הישר, וזה לא מתקבל על הדעת.

איתן כבל: אפי, החוכמה בחקיקה, שהיא פשוטה, שהיא זורמת, שהיא משאירה מינימום עבודה לעורכי-דין ולפרשנויות לאחר מכן.

איתן כבל: לכן, העבודה שלנו כאן היא כדי באמת להבהיר.

איתן כבל: לא באתי פה להתווכח איתך, לא עם לוקמן, לא עם אורי, ולא עם שמעון סודאי, ולא עם אף אחד אחר.

איתן כבל: אמיתי.

איתן כבל: זה לא התפקיד שלנו פה לריב.

איתן כבל: מה הבעיה?

איתן כבל: כל אחד מגיע – לא אתה.

איתן כבל: האמת, גם אתה – בזמן הקצר באינטראקציה שלך איתם כל אחד מגיע עם החומר שלו מהבית, מה הוא חושב על ההוא, מה הוא זה, מה הוא פה, מה הוא שם, זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: בפעם הבאה אני אשים מקלחת כמו בכניסה לבריכה, שכל אחד מנקה את עצמו מהעניינים הקודמים שהוא הגיע איתם לפה.

איתן כבל: המשימה היא להוציא את התוצאה הטובה ביותר תחת ידינו, כולנו, לא משנה אם אתה עצמאי, אלו דיונים שאחר כך נעשה, אם אתה עצמאי, אם אתה עובד מדינה, זה דבר אחר.

איתן כבל: לא משנה איזו הגדרה, הדברים שאנחנו צריכים להסכים עליהם ולחוקק אותם הם אוניברסליים, הם לכולם.

איתן כבל: הנחת העבודה היא, ולא צריך להגיד לי על הגורם האנושי, זה ברור לי, אנחנו יודעים את זה.

איתן כבל: דרך אגב, זה הפך גם להיות סעיף סל, אני לא אוהב את זה, הגורם האנושי.

איתן כבל: אבל לפחות עד שמגיעים לגורם האנושי, ישX פעולות שחובה שלפחות אותן אנחנו יודעים לסגור, שהדברים נעשים כמו שצריך.

איתן כבל: לכן אני מבקש, לא רק בעניין הזה, שתעשו סריקה נוספת, לא משפטית, מקצועית, ועם כל הכבוד, גם אני יודע שאתם אנשי מקצוע מן השורה הראשונה, אבל הם צריכים להתכתב גם עם – אתה יודע, אני מכיר את זה, הוא בא ואומר לך: אח שלי, תרשום, תרשום, זה בסדר.

איתן כבל: ראיתי.

איתן כבל: כולנו מכירים איך העסק עובד.

איתן כבל: צריך להבין שזה גם הפרצוף שלכם, של משרד התחבורה כשהוא בא לפה איך הדברים נראים.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: לכן אני אומר, תעברו על הדברים, לא צריך שעה, לשבת ולראות האם צודק נועם כשהוא אומר שצריך לחלק את זה לקטגוריות של רכבים ולא לפי משקלים.

איתן כבל: יכול להיות, האמת, בלי להיות מומחה, כשהוא אומר זה נשמע לי הגיוני לאדם הסביר.

קריאה: הכול עובד ככה.

איתן כבל: אני אומר את זה עכשיו בלי להתווכח, צודק, לא.

איתן כבל: בשכל הישר זה נשמע לי סביר.

איתן כבל: ולא צריך להתנגד, אלא לראות איך אני באמת לוקח את הדברים ועושה אותם כמו שצריך.

איתן כבל: אלו חיי אדם, זה לא צחוק.

איתן כבל: אז בבקשה תעשו סריקה, לא רק של הטפסים האלה, אלא בכלל של מכלול הדברים.

איתן כבל: ותדאגו, דרור וגשל, אתה חלק מהסיפור הזה, ואתה צריך שהשפה המשפטית תהיה שפה פשוטה.

איתן כבל: ובבקשה, בלי להתחפר.

איתן כבל: לא בכל פעם שההוא מדבר כל אחד ישר קודם כול מוציא כמו בטרקטור את שתי הרגליים הקדמיות מכניס אותן פנימה, סוגר את האוזניים - -

מרב תורג'מן: ומדקלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה עצוב.

איתן כבל: - - ולא משנה מה שאני אומר, כן נכון, לא נכון, זה לא יקרה.

איתן כבל: ועוד דבר, אני אומר גם לך, שמעון, ולכולם, לא כל אחד בא וצריך לומר את חוכמתו.

איתן כבל: אם היא לא מקדמת, שירשום את זה לעצמו כעונש מאה פעם.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: אל תענישו אותנו.

איתן כבל: יש כאן עניינים יותר מדי משמעותיים.

איתן כבל: בבקשה.

מוטי אלמוג: איתן, סליחה, ברשותך, שלום לכולם, קציני הבטיחות, יש פה אנשי מקצוע מכל התחומים ויש גם קציני בטיחות.

מוטי אלמוג: חלקם של קציני הבטיחות מנהלי מוסכים, חלקם מורי לנהיגה, חלקם שמאי רכב, חלקם אנשי מקצוע מהשורה הראשונה.

מוטי אלמוג: צריך להתייחס אליהם קצת יותר ממה שהתייחסת, כן מבינים, לא מבינים, זה אחד.

מוטי אלמוג: שתיים, אם היית שואל פה קצין בטיחות, העבודה היומיומית שלך, תגיד לי איך אתה בודק את הרכב, מה עושים, אפשר, זה נראה, זה הגיוני, והיינו אומרים לך ומסבירים לך, או אפילו תבוא אלינו לביקור, ונראה לך איך הדברים אפשריים או לא אפשריים.

מוטי אלמוג: מה שאומר אפי, שהדברים הוויזואליים, הכול אפשר לעשות, הכול אנחנו עושים בפועל, אנחנו עובדים בזה יום יום.

מוטי אלמוג: מבחינת אנשי המקצוע, הנה, נמצאים פה אנשים שהם, תראה, מנהלי בית ספר לנהיגה, שמאים, מכונאים, בעלי הסמכה למכונאות, מה שגבי אמר שהם לא מבינים כלום, הם מבינים המון וטוב והרבה.

שמעון סודאי: צודק לגמרי.

מוטי אלמוג: תשאל את שמעון, הוא יספר לך, כדאי להשתמש בידע הזה.

מוטי אלמוג: וגם כשאנחנו יושבים ועושים את כל הטפסים האלה, אם היית מביא קבוצות, קציני בטיחות שיגידו לך מה אפשר, כמו שנועם אומר, אפשר לייעל את המהלך הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה רק לומר לך שאף אחד מאיתנו, חס וחלילה, אוי ואבוי אם היינו חושבים שקציני הבטיחות לא ראויים לתפקידם, זו נקודה אחת.

איתן כבל: אבל ההערה לא צריכה להיות מופנית אליי.

איתן כבל: יש פה את אפי והמשרד, זה לא התפקיד שלי עכשיו לנהל את האינטראקציה ביניכם, להגיד תודה רבה, יופי שגרמתי לכם להיפגש, אני שמח שאתם עכשיו בזכותי יכולים לדבר, זה לא העניין.

איתן כבל: אני מניח שגם אגף הרישוי במשרד התחבורה, אפי, הוא גם איש צעיר ומלא אנרגיות, שאנחנו מחכים שגם בחולון יפתחו כבר המקומות החדשים שהתורים יצטמצמו.

קריאה: נפתחו.

שמעון לוקמן: תפתחו.

שמעון לוקמן: כמו ישראל קיסר, אבל תפתחו.

איתן כבל: נפתחו באמת?

איתן כבל: מה התורים, כמה עומדים?

איתן כבל: בדקת?

שמעון לוקמן: כתוב בעיתון.

אפי רוזן: ירדנו משמעותית, אבל לא עומדים רק רבע שעה.

איתן כבל: כשאתה נותן לי תשובה כזו: ירדנו משמעותי, אני יודע שיש בעיה.

אפי רוזן: לא ירדנו כפי שנכון לשרת את הציבור.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אז אני עדיין שם, זאת אומרת במקום הזה.

איתן כבל: זו רעה חולה, אתה יודע מה אני מתכוון לומר לך, ואני מבקש לפחות, אני לא יודע עד מתי הכנסת הזאת תחזיק, בכנס הזה היא עוד תחזיק, אז אני רק מבקש באמת, ואנחנו נהיה במעקב, אני אישית אבוא לבדוק את זה, אני כבר אומר לך.

איתן כבל: הנה, גם יש לי רעיון איך.

איתן כבל: אני אבוא לבדוק.

אתי בנדלר: בעין.

איתן כבל: כן, בעין.

איתן כבל: אל תדאג, אני אבוא עם טופס קצת יותר מסודר מזה לעשות "ויאים".

אפי רוזן: מכיוון שלמדת להכיר אותי אני כנראה אחסוך ממך את המצב כמו שהוא.

איתן כבל: ברור לי, אבל על זה לא מקבלים צל"ש.

איתן כבל: את הצל"ש מקבלים, יקירי, אתה אדם שאני באמת מחזיק ממנו, אמיתי, אחד האנשים שאני הכי מחזיק ממנו במשרד, ויש שם אנשים רציניים, אז דמה בנפשך.

אפי רוזן: תודה.

איתן כבל: לכן אני אומר לך, בעניין הזה אני מצפה ממך.

איתן כבל: אחד הדברים הכי חשובים, השירות אצלכם, הגדרתם את המושג "על הפנים" מחדש.

איתן כבל: באמת, על הפנים.

איתן כבל: רק שומעים משרד התחבורה אנשים מתחילים לקבל רעידות רק מהמחשבה, שלא לדבר על להתקשר אליכם.

איתן כבל: אתה שם את השפופרת, הולך, מתקלח, אוכל, מסתכל, עד כנס החורף.

אפי רוזן: אחרי שהחמאת לי כל כך, גם אם אתה לא צודק, אתה צודק.

אפי רוזן: לא מתווכח.

איתן כבל: עזוב, אני קצת מגזים, אבל זה קרוב.

אפי רוזן: אבל אתה תהיה אורח כבוד ב-15 ביולי בטסט הראשון איתי.

איתן כבל: בעזרת השם.

איתן כבל: אז אני מצפה מכם שתעשו את העבודה.

איתן כבל: וגם כן, אתה יודע מה חשוב לי?

איתן כבל: שתיתן לנו את היעדים.

אפי רוזן: ברור.

איתן כבל: את מבינה למה אני מתכוון, לראות שכל הסיפור הזה באמת נתן את התוצאות.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.