ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1037, 2018-05-14 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו דנים בחוק של חברת הכנסת קארין אלהרר שכולנו הצטרפנו אליו.

משה גפני: גם אני חתום על החוק הזה, נכון?

מיקי רוזנטל: כולנו עובדים אצלה.

מוסי רז: אני לא הצטרפתי.

משה גפני: אבל ברמה המוסרית והציבורית אתה איתה.

משה גפני: על הנושא עצמו אמרתי כמה פעמים שאני מרגיש רע מאוד שבמשמרת שלי אפשר להעביר חוק כזה.

משה גפני: זה כתם על החברה.

משה גפני: מדובר על אנשים עם מוגבלות שרוצים לרכוש דירה, הם לא רוצים ליפול לנטל בשכירות או שמישהו ישכן אותם.

משה גפני: הם בכוחות עצמם רוצים לרכוש דירה ולא נותנים להם משכנתה.

משה גפני: אמרתי שזה כתם על החברה.

משה גפני: אני חושב שהיום אנחנו קצת חגיגיים.

משה גפני: יש נכונות שתכף נבדוק אותה.

משה גפני: יש נכונות, דיברה איתי גם המפקחת על הבנקים וביקשה שאני אזכיר גם את בנק הפועלים.

משה גפני: דיבר איתי פינטו המנכ"ל וסימס לי וגם חברות הביטוח – גיא רוטקופף פה – היא ביקשה ממני שזה יהיה חגיגי כזה.

משה גפני: גם אגף התקציבים והחשב הכללי, כולם שותפים בעניין הזה, אבל תכף נבדוק.

משה גפני: נציגי רשות שוק ההון פה?

טמיר כהן: כן.

קארין אלהרר: אמרת לנו שחוגגים רק כשמעירים את החוק.

משה גפני: נכון.

משה גפני: רק כשמעבירים את החוק.

משה גפני: יש אווירה שונה מהפעמים הקודמות שבאמת כולם נרתמים לעניין.

משה גפני: גם הבנקים נרתמים לעניין וגם חברות הביטוח וגם אגף התקציבים.

משה גפני: זה חשוב מאוד מכיוון שזה מתחיל להוריד את העננה.

משה גפני: אנחנו נגמור את החוק הזה, בעזרת השם, לפי מה שמסתמן.

משה גפני: אני מקווה שזה גם ייפתר.

קארין אלהרר: אפילו השגרירות כבר עברה וחוק הזה עוד לא עבר.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: השגרירות לא קשורה.

טמיר כהן: עוד לא עברה.

קארין אלהרר: היום תעבור.

קארין אלהרר: אפשר להעביר את זה ביחד.

מוסי רז: מעבירים את השלט "שגרירות".

מוסי רז: את השגרירות לא באמת מעבירים.

קארין אלהרר: יהיה פקיד, משהו.

מוסי רז: יהיה פקיד.

מוסי רז: יהיה אפילו שגריר.

מיקי רוזנטל: השגריר ושלושה מעוזריו יעבדו שם, כל השאר יישארו - - -

משה גפני: אנחנו מדברים על זה שאנשים עם מוגבלות– תכף נברר מהי ההגדרה המדויקת שלה – יוכלו לקבל משכנתה.

משה גפני: הבנקים לוקחים על עצמם שאם - - -

מיקי רוזנטל: משכנתה במחיר סביר.

מיקי רוזנטל: משכנתה סבירה.

משה גפני: כן, דיברנו על זה כמה ישיבות.

משה גפני: אם חס וחלילה קורה לו משהו בדרך, הבנקים לוקחים את זה על עצמם.

משה גפני: יהיה ביטוח – תכף נדבר על זה – האם אנחנו מדברים על בלי חיתום לשנתיים-שלוש.

משה גפני: אני מציע, שגית, שתגידי את המתווה.

משה גפני: אני רואה שניסחת גם, פחות או יותר.

משה גפני: זה הניסוח האחרון או ניסוח קודם לו?

שגית אפיק: כן.

משה גפני: תגידי את עיקרי הדברים ונשמע את הגופים השונים.

שגית אפיק: המתווה שגובש מדבר על אדם עם מוגבלות שהמוגבלות שלו עלולה לקצר את תוחלת החיים שלו לעומת תוחלת חיים ממוצעת.

שגית אפיק: זה דבר מדיד על ידי אקטוארים לתוחלת חיים.

שגית אפיק: אדם כזה שיש לו עדיין תוחלת חיים מעל 5 שנים יהיה זכאי לפנות לבנק שלא יוכל לסרב לתת לו משכנתה בשל סיבות של אי קבלת ביטוח.

משה גפני: מדובר על אדם עם מוגבלות.

משה גפני: לא יעלו טרמפ על החוק הזה אנשים שיגידו: אני לא מרגיש טוב.

שגית אפיק: נכון.

שגית אפיק: צריכים להתקיים שני תנאים: אחד, שלאדם הזה יש מוגבלות; שתיים, שלמוגבלות הזאת יש פוטנציאל לקיצור תוחלת החיים שלו.

שגית אפיק: אלו שני התנאים ביחד.

שגית אפיק: שאלו אותי אתמול מה קורה לגבי אדם בן 67, הוא פשוט מבוגר ותוחלת החיים שלו קצרה ובשל כך הוא מקבל.

משה גפני: הוא לא קשור לחוק.

שגית אפיק: הוא לא נכנס לחוק הזה כי אין לו מוגבלות כזו שאמורה להיכנס להצעה הזו.

שגית אפיק: הכוונה היא לעזור לאוכלוסייה מסוימת שהיום לא מקבלת ביטוח ומשכנתה בגלל המוגבלות שלהם.

משה גפני: הוא לא מקבל ביטוח ולכן לא מקבל משכנתה.

שגית אפיק: הבנקים לא יוכלו לסרב לאדם הזה.

שגית אפיק: האדם הזה יפנה לחברת הביטוח בהנחה שאקטואר אובייקטיבי אכן קבע שהוא עונה על ההגדרה שאמרנו.

שגית אפיק: הסירוב של חברת הביטוח לתת לו ביטוח רגיל תחשב כסירוב סביר והוא יופנה - - -

קארין אלהרר: מי מבטיח שחברת הביטוח - - -

שגית אפיק: אקטואר אובייקטיבי - - -

קארין אלהרר: מי מבטיח שחברת הביטוח בכלל ענתה לו?

קארין אלהרר: הרי ברוב המקרים, דיברנו על זה בוועדה, חברות הביטוח בכלל לא משיבות.

קארין אלהרר: הן מסרבות ואין נימוק.

משה גפני: אין דבר כזה אחרי החוק.

שגית אפיק: עכשיו הן יהיו מחויבות לפי החוק גם לנמק.

קארין אלהרר: מי מפקח על זה?

שגית אפיק: הממונה על שוק ההון.

קארין אלהרר: אבל היא הייתה ממונה על זה עד היום.

משה גפני: אבל לא היה חוק.

משה גפני: יש חברת כנסת שקוראים לה קארין אלהרר, אני לא יודעת מהאת יודעת בעניין הזה, והיא עושה חוק ומה שהיה עד היום לפני החוק, את צודקת, היו יכולים לא לענות בגלל שלא רצו לתת.

קארין אלהרר: לא נכון.

קארין אלהרר: אדוני, אני רוצה לתקן.

קארין אלהרר: על פי חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות הם היו אמורים לנמק את הסירוב לבטח גם לפני החוק הזה.

קארין אלהרר: תתקן אותי היועצת המשפטית אם אני טועה.

שגית אפיק: את לא טועה.

שגית אפיק: את לא טועה.

שגית אפיק: אבל הוספנו - - -

קארין אלהרר: זה לא קרה.

שגית אפיק: נכון, אבל אני חושבת שעכשיו במסלול הזה בכל זאת תהיה לחברות הביטוח האפשרות – האינטרס אולי אפילו – להפנות אותו למסלול האחר של ביטוח ללא חיתום שתכף אפרט עליו.

שגית אפיק: אנחנו גם התייחסנו לזה כאן בחוק.

שגית אפיק: אם תראי בעמוד 2 בסוף, התייחסנו לזה שגם כאן הם צריכים לתת תשובה מנומקת בכתב ולפרט גם את הסירוב של הם וגם את ההנמקות לזה.

משה גפני: היא צודקת בשאלה, שגית.

משה גפני: היא צודקת בשאלה.

משה גפני: אבל אני אתן תשובה בלי לדעת מה הולך להיות מבחינה חוקית.

משה גפני: ברגע שיש חוק כללי, זה בדר, חוק כללי לא מכבדים אותו, הבנק לא, חברות הביטוח לא עונות.

משה גפני: ברגע שיש חוק פרטני על העניין הזה, אין סיכוי שהן לא יענו.

משה גפני: אין סיכוי בגלל שזה חוק שמדבר בדיוק על מה שעכשיו שאלת.

משה גפני: זה לא יכול להיות.

משה גפני: אז אתם יכולים להגיד שבחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות צריך שתהיה נגישות לבתי הספר – אין בחלק מהמקרים.

משה גפני: כאן את מדברת על חוק שמדבר ספציפית על המקרה הזה.

משה גפני: חברת הביטוח חייבת לענות, יש מי שממונה על העניין הזה, במקרה הזה זה רשות שוק ההון.

משה גפני: אבל גם אנחנו - - -

מיקי רוזנטל: בכל אופן מתעוררת עוד שאלה בהקשר הספציפי הזה של האכיפה.

מיקי רוזנטל: ברוב המקרים לא מסרבים להם אלא משיתים על האנשים עם המוגבלויות פרמיה לא אנושית.

משה גפני: יש לזה פתרון.

מיקי רוזנטל: אני יודע מה הפתרון ומכאן השאלה של האכיפה.

מיקי רוזנטל: יש אנשים עם סיכון יותר גבוה, הם יקבלו פרמיה יותר גבוהה.

מיקי רוזנטל: הבנק יכול להגיד: אנחנו נותנים לך הלוואה בתנאים.

מיקי רוזנטל: איך אנחנו שהם סבירים?

מיקי רוזנטל: הם יגידו שזה סביר בנקאית.

שגית אפיק: התנאים של הבנק צריכים להיות אותם תנאים שהיו נותנים לאדם רגיל.

שגית אפיק: זה גם מופיע בחוק.

מיקי רוזנטל: אין אדם רגיל.

מיקי רוזנטל: את יודעת שהמשמעות - - -

שגית אפיק: עם אותם תנאים, למעט המוגבלות.

מיקי רוזנטל: יש עם זה הרבה מאוד בעיות.

מיקי רוזנטל: נאמר שמתגברים על העניין הזה, אתה אומר שיש חוק פרטני ולכן הם לא יוכלו להתחמק מזה.

מיקי רוזנטל: אבל איך אנחנו מייצרים מנגנון - - -

משה גפני: יש מי שמשתתף פה בכסף.

משה גפני: זה לא נעשה מאליו, הם משתתפים.

שגית אפיק: תן לנו להקריא את הכול ואז - - -

משה גפני: בסדר, בוא נראה.

משה גפני: בדיוק, בדיוק.

משה גפני: אני רוצה שהם יגידו כדי שתשמע אותם.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם שזה לא חוק קל.

משה גפני: אני לא חושב שנתקלנו בחוק כל כך בעייתי, כל כך מסובך וכל כך מורכב בגלל שהבעיה מאוד מורכבת.

משה גפני: אני חושב שאנחנו מתגברים על זה עכשיו.

משה גפני: זה יהיה מושלם?

משה גפני: לא יהיה מושלם.

משה גפני: אז בוא נדבר על הפרטים.

מיקי רוזנטל: בגלל שהבעיה מורכבת ויש לה כמה פרמטרים - - -

משה גפני: מאוד קשה.

משה גפני: זה חשוב.

משה גפני: המאמץ חשוב פה.

מיקי רוזנטל: אני אעיר כשנגיע לקטע הרלוונטי.

משה גפני: בשבוע שעבר קראנו בפרקי אבות בפרק שמדבר על "לפום צערא, אגרא" – לפי המאמץ שאנחנו עושים בחוק הזה, ככה יהיה גם השכר בעולם הזה, בעולם הבא.

מיקי רוזנטל: בסדר.

מיקי רוזנטל: אני קראתי את הספר החדש של ניר ברעם.

מיקי רוזנטל: מומלץ מאוד, אם כבר אנחנו ממליצים פה על ספרים.

משה גפני: לא המלצתי כלום.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: בואו נעשה את זה ברצף.

שגית אפיק: האדם הזה יופנה על ידי חברת הביטוח למסלול הזה שהוא מסלול של ביטוח ללא חיתום שזה יהיה מוצר שחברות הביטוח יצטרכו להחזיק על המדף שלהן לצורך החקיקה הזאת.

שגית אפיק: יש שתי בעיות לביטוח ללא חיתום.

שגית אפיק: הבעיה האחת היא שיש לו תקופת אכשרה יחסית ארוכה וזה לא מתאים לאדם שרוצה לקחת משכנתה ולקבל ביטוח; הבעיה השנייה היא שהפרמיות החודשיות של ביטוח ללא חיתום הן גבוהות יותר באופן משמעותי לפעמים לעומת ביטוח רגיל.

שגית אפיק: הבעיות האלה נפתרות בחוק באופן הבא: האם יקבל את המשכנתה החל מהיום הראשון שבו הוא קיבל את הביטוח והבנקים הסכימו לספוג את תקופת האכשרה.

שגית אפיק: זאת אומרת, אם יתממש הסיכון הביטוחי שמדובר בו בתקופת האכשרה, הבנקים הסכימו לקחת על עצמם את התקופה הזאת וזה הפתרון לתקופת האכשרה.

שגית אפיק: הפתרון לפרמיה הגבוהה באופן יחסי: את זה הסכימה המדינה לקחת על עצמה באופן שבו המבוטח, אותו אדם עם מוגבלות, יקבל סיוע במימון לרכישת הדירה.

שגית אפיק: הוא יקבל את זה באופן חודשי מתקנה תקציבית שתיועד לכך ויהיה בה איזשהו סכום שנדבר עליו והסכום הזה ייקבע באופן תקציבי.

שגית אפיק: זה פותר את הבעיה השנייה שהעלית.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אני אסביר אחר כך למה לא.

שגית אפיק: אתה חושב שזה לא פותר את הבעיה?

מיקי רוזנטל: לא.

משה גפני: נשמע אחר כך, כשנראה את התמונה הכוללת.

מיקי רוזנטל: בסדר.

מיקי רוזנטל: אני אסביר את זה אחר כך.

שגית אפיק: התהליך יהיה כזה שכשאדם פונה לבנק, הוא יקבל את המשכנתה ויעשה במקביל את התהליך שלו מול חברת הביטוח.

שגית אפיק: הוא יופנה לאותו מסלול של ביטוח ללא חיתום.

שגית אפיק: כשהוא יענה על ההגדרות שמופיעות שם הוא יקבל את הביטוח ללא חיתום ומאותו רגע הוא יגיע לחברת הביטוח עם אישור במקביל גם ממשרד השיכון שהוא זכאי לאותה השתתפות בעלות החודשית ומאותו רגע הוא נכנס למסלול באופן רגיל.

שגית אפיק: למסלול הזה יש מספר מגבלות: הסכום שמדובר עליו לצורך הביטוח הוא חצי מיליון והמשכנתה תהיה פי 2 מהסכום הזה.

שגית אפיק: סכום הביטוח המקסימלי שאותו אדם יהיה לחצי מיליון.

שגית אפיק: סכום המשכנתה יהיה כפול מהסכום הזה.

מיקי רוזנטל: יש הסכמה להסדר הזה?

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: יש הסכמה להסדר הזה.

משה גפני: תכף נשמע.

מיקי רוזנטל: הבנק או המוסד הפיננסי מחייב אותך במלוא הביטוח של המשכנתה - - -

שגית אפיק: התקופה שמדובר בה ללקיחת המשכנתה היא תקופה של 15 שנים אלא אם האדם ביקש תקופה קצרה יותר או שהוא הגיע להסכמה עם הבנק.

שגית אפיק: אם הוא הגיע להסכמה עם הבנק לתקופה ארוכה מ-15, זה יהיה 15.

קארין אלהרר: איזה תמריץ יהיה לבנק לתת לו את הפער - - -

מיקי רוזנטל: לא יהיה לו.

שגית אפיק: אם הוא לקוח חזק, אולי כן.

משה גפני: לפעמים כן.

משה גפני: האם יש - - -

קארין אלהרר: זה בדיוק העניין - - -

שגית אפיק: לכן קבענו 15 שנה.

שגית אפיק: 15 שנה מגן עליך.

שגית אפיק: שמנו מספר בכל זאת.

שגית אפיק: שמנו מספר יחסית גבוה, הוא לא תקופה קצרה.

שגית אפיק: אנחנו מדברים על תקופה יחסית ארוכה.

מיקי רוזנטל: אפשר לקחת משכנתה בין 5 ל-25 שנים.

משה גפני: 15 זה מספר שנים סביר.

מיקי רוזנטל: 15 זה בערך האמצע.

מוסי רז: תלוי גם בגיל הלווה.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: רוב האנשים לוקחים ל-15 שנה.

שגית אפיק: זה פחות או יותר התהליך הפרוצדורלי.

שגית אפיק: יש עוד פרטים שלא סגרנו הרמטית עד הסוף ולמעשה לא תכננו להניח היום נוסח שכולל את כל הפרטים, אבל בגלל שראינו שזה מתקדם ולמרות שלא עברנו על הפרטים בצורה מושלמת - -

משה גפני: אני רוצה לסיים את החוק היום.

שגית אפיק: - - אנחנו נצטרך לסיים את זה בעקרונות ואז לראות איך אנחנו גומרים את הניסוחים כי לא העברנו את הנוסח זמן מספיק כדי שיוכלו להעיר בפרטים.

שגית אפיק: נעבור היום על הנוסח כי הוא חשוב.

שגית אפיק: אני גם רוצה שחברי הוועדה יראו את הנוסח וגם הנוכחים ונראה את ההערות.

שגית אפיק: העקרונות בגדול מוסכמים.

שגית אפיק: יש כל מיני בעיות שנדבר עליהם - - -

קארין אלהרר: מה הבנקים נתנו בכל הסיפור?

שגית אפיק: הבנקים נתנו דברים משמעותיים וגם חברות הביטוח.

שגית אפיק: נתחיל בחברות הביטוח.

שגית אפיק: חברות הביטוח מתחייבות באופן כזה או אחר להחזיק את המוצר שהיום הוא כמעט לא קיים של ביטוח ללא חיתום.

שגית אפיק: הן מתחייבות להחזיק אותו עם תקופת אכשרה שנקבע כאן בחוק: בין שנתיים לשלוש שנים, נצטרך לקבל החלטה על התקופה הזאת.

שגית אפיק: זו ההתחייבות של חברות הביטוח.

שגית אפיק: הן יישאו בסיכון הביטוחי לאחר תקופת האכשרה כיוון שהן בכל זאת נותנות את הביטוח.

שגית אפיק: הבנקים מוכנים לתת את המשכנתה עם הגעת האדם עם המוגבלות לסניף שלהם כדי לשמור לו על התנאים שהוא קיבל וכדי שהוא לא יפסיד את הדירה שהוא רצה באותו הליך שעלול להיות בלוחות זמנים לא רגילים.

שגית אפיק: הם מתחייבים לספוג את הסיכון בתקופת האכשרה וזו ההשתתפות.

שגית אפיק: והם נותנים הלוואה בסכום כפול מסכום הביטוח.

שגית אפיק: המדינה משתתפת בסיוע לאדם במימון של רכישת הדירה שלו.

משה גפני: נתחיל עם בנק ישראל, הבנקים.

משה גפני: עודדה, בבקשה.

משה גפני: אני משבח אתכם.

משה גפני: הים כנראה יהיה לי יום קשה, אני אצטרך לשבם – לא חשוב, סתם.

משה גפני: אני משבח אתכם על הנכונות.

משה גפני: עוד לא הגענו אל המנוחה והנחלה, אבל באמת הנכונות היא מאוד משמעותי.

משה גפני: גם בנק הפועלים תרם.

משה גפני: מישהו נמצא פה מבנק הפועלים?

קריאה: עירן פאר וקארן פורת.

משה גפני: בבקשה, עודדה.

עודדה פרץ: המנכ"ל של בנק הפועלים הרים את הכפפה והוביל את המהלך הזה מול איגוד חברות הביטוח ולאחר מכן כל המנכל"ים של הבנקים נרתמו לנושא הזה וזה באמת יפה.

עודדה פרץ: מבחינת המתווה הגיעו להבנות אני אגיד מה הבעיות.

עודדה פרץ: חשוב לנו להגדיר את האנשים עם המוגבלות.

עודדה פרץ: מבחינת ההגדרה של חוק שוויון לאנשים עם מוגבלות ההגדרה מאוד מאוד רחבה.

עודדה פרץ: נכנסים גם אנשים עם מוגבלות קוגניטיבית זמנית, הפרעות קשב.

עודדה פרץ: זאת אומרת, זו קבוצה מאוד גדולה.

עודדה פרץ: גדולה מדי.

קארין אלהרר: למה להפרעות קשב לא ותנים ביטח חיים.

עודדה פרץ: מה שהיה יפה בתהליך הוא שהבנקים אמרו שלא לחכות.

עודדה פרץ: אם את זוכרת, במקור דובר על זה שיהיה תהליך שאדם יסורב ואז רשות שוק ההון תבדוק אם הסירוב היה סביר או לא ורק אחרי שהיא תגיד - - -

מיקי רוזנטל: דובר על זה אבל זה לא התקבל.

עודדה פרץ: אז הוא כבר יפסיד את הדירה.

עודדה פרץ: אמרו שרוצים שהאדם לא יפסיד את הדירה ושיהיה לו האישור העקרוני וזה יהיה תוך 24 יום וכך הוא יצליח להשיג את הדירה הזו.

עודדה פרץ: אבל בשביל שזה יקרה צריך למנוע את זה שיהיו הרבה מאוד סירובים לא סבירים כאלה שאם הם לא ייבדקו וגם יהיו בקבוצה מאוד גדולה באוכלוסייה מאוד גדולה, זה ייהפך להיות מאוד בעייתי.

עודדה פרץ: זה אומר שהקבוצה גדולה מדי.

שגית אפיק: אבל הפרעת קשב לא מקצרת תוחלת חיים לצורך העניין.

שגית אפיק: ההגדרה פה מורכבת מכמה מרכיבים.

קארין אלהרר: למה שמישהו יסרב למכור ביטוח חיים להפרעת קשב?

עודדה פרץ: זו הייתה סתם דוגמה.

עודדה פרץ: יכול להיות מישהו עם עודף משקל - - -

משה גפני: יש חשש בממשלה שייכנסו לזה אנשים שהממשלה תצטרך לממן אותם.

משה גפני: אנשים רגילים שהממשלה לא מממנת.

קארין אלהרר: חבר הכנסת גפני, קצת התפרענו פה.

קארין אלהרר: הרי מלכתחילה כל העניין היה בסירוב של חברות הביטוח במקרים שעוד איכשהו יש סבירות בסירוב.

קארין אלהרר: כשאדם יש לו הפרעת קשב וריכוז, אין שום סיבה.

עודדה פרץ: בסדר.

עודדה פרץ: אני נותנת את זה בתור מקרה קיצון.

משה גפני: בא אגף התקציבים ואומר: אני חושש שמכיוון שפה אני מממן, מה שאני לא מממן בשום מקום אחר, רק עבור אנשים עם מוגבלות, שלא יבוא אדם מסיבותיו הוא וירצה ם הוא לקבל את המימון של המדינה.

משה גפני: אנחנו רוצים למנוע את זה.

יובל טלר חסון: מכיוון שנציג אגף תקציבים נמצא בחדר, אני אשמח לחדד.

משה גפני: אני נותן לך אבל תגיד לי, זה לא מעניין שאני מדבר בשם אגף התקציבים בחיוב?

יובל טלר חסון: במקום שבו יושב-ראש הוועדה מדבר בשם אגף תקציבים, שם אני חושש.

יובל טלר חסון: החשש שלנו הוא חשש לא שהמבוטח ירצה להגיע למקום שבו הוא פונה דווקא לביטוח חיים ללא חיתום אלא דווקא שחברת הביטוח תפנה אותו.

קארין אלהרר: שהמפקחת על ביטוח תבדוק את זה.

קארין אלהרר: לא בהצעה הזאת אלא שיהיה פיקוח יותר מרנדומלי על חברות הביטוח – אפשר יהיה למנוע את זה.

משה גפני: עודדה, אני רוצה שתשלימי את הדברים שלך.

משה גפני: נלך לפי הסדר, אחרת ניכנס אחד לתוך דבריו של השני.

מיקי רוזנטל: אתה לא רוצה שנתייחס לנקודה-נקודה?

מיקי רוזנטל: זה בדיוק לב הבעיה של החשש מהטעיה.

מיקי רוזנטל: לכן גם אמרתי שאין בחוק הבטחה שלא יהיה כדאי לחברה במקרים מסוימים להפנות למסלול הזה.

משה גפני: את זה צריך למנוע.

משה גפני: זו לא כוונת המחוקק.

משה גפני: לעודדה, את מעלה בעיה שאנחנו היום נדון בה והיום נחליט לגביה, אני מקווה, בעזרת השם: מי זו הקבוצה שנמצאת בתוך העניין.

משה גפני: זה ברור לגמרי.

עודדה פרץ: הקבוצה של הנכים.

עודדה פרץ: אם רוצים לעזור להם באמת - - -

משה גפני: מה שיובל אמר זה שהם לא רוצים – בצדק, וגם אני לא רוצה - - -

קארין אלהרר: גם אני לא רוצה.

משה גפני: וגם קארין לא רוצה שתבוא חברת ביטוח ותנצל את זה שלא כדין.

משה גפני: לכן נצטרך להגדיר מי זו הקבוצה שנמצאת בתוך המסלול הזה.

מיקי רוזנטל: יש קושי כי חברות הביטוח לא מודות בכלל שיש קבוצות של אנשים - - - איך נגדיר?

מיקי רוזנטל: איך אנחנו יודעים באלו קבוצות סיכון משיתים פרמיה גבוהה?

מיקי רוזנטל: איך נדע את זה?

עודדה פרץ: כדי שהם יקבלו את ההלוואה תוך 24 ימים, בשביל האישור העקרוני, מה שהעלתה פה קודם חברת הכנסת קארין אלהרר, תוך כמה זמן הם יתנו את ההחלטה אם הם מסרבים או לא מסרבים, אני חושבת שצריך לקבוע SLA לסירוב הזה.

עודדה פרץ: במתווה דובר על 15 יום.

עודדה פרץ: במתווה שבנק הפועלים הציג דובר על כך שתוך 15 יום חברת הביטוח תודיע למבוטח.

עודדה פרץ: היום בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות אין SLA תוך כמה זמן חברת הביטוח צריכה להשיב למבקש הביטוח.

משה גפני: שגית, כתבת כמה זמן?

משה גפני: מה את מציעה?

שגית אפיק: 15 יום.

עודדה פרץ: הוא צריך תוך 24 ימים להשלים את התהליך.

עודדה פרץ: זה צריך להיות משהו פחות כדי שהוא יוכל לקבל.

עודדה פרץ: מבחינת התהליך זה צריך להיות שהוא יגיע לבנק לא במקביל לזה שהוא מבקש ביטוח אלא אחרי שהוא ביקש ביטוח וקיבל תשובה תוך 15 ימים, נגיד, אז הוא יגיע לבנק.

עודדה פרץ: הבנק יוכל לדעת אם הוא נכנס למתווה של החוק הזה ולפעול לפי הכללים הללו.

עודדה פרץ: זה צריך להיעשות בטור.

עודדה פרץ: הדבר הבא הוא נושא תקופת האכשרה.

עודדה פרץ: אנחנו לא היינו חלק מהעניין אבל אני מבינה שסוכם שתהיה שנתיים.

עודדה פרץ: תקופת האכשרה תתקצר לשנתיים – זו נקודה מאוד משמעותית בעניין הזה.

משה גפני: לא נראה שיש עוד בעיות.

קארין אלהרר: לא חייב.

קארין אלהרר: לא בכוח, עודדה.

עודדה פרץ: עוד נקודה חשובה לנו, וזו גם הייתה הערה של החשכ"ל, שרשות שוק ההון תבדוק את הסירובים.

עודדה פרץ: אנחנו לא רוצים שזה יהיה תנאי בתהליך כדי לא להאריך אותו אבל המבקש קודם כל יקבל את המשכנתה עם ביטוח ללא חיתום ואז אחר כך, בזמנם החופשי או מה שייקבע, הם יבדקו אם הסירוב היה סביר או לא.

עודדה פרץ: אם הסירוב היה לא סביר, אז שיחייבו את חברת הביטוח - - -

קארין אלהרר: אבל שחברת הביטוח תעבוד מולכם ולא מול המבקש.

עודדה פרץ: לא מולנו.

עודדה פרץ: מול רשות שוק ההון.

קארין אלהרר: אבל אם התחלתם בתהליך, הוא קיבל את המשכנתה והם בזמנם החופשי מצאו שהסירוב היה בלתי סביר – מה קורה אז?

עודדה פרץ: רשות שוק ההון תחזיר אותו לחברת הביטוח ותחייב את חברת הביטוח - - -

משה גפני: בזמנם החופשי, היא אמרה.

משה גפני: לא יפגע בתהליך.

שגית אפיק: נשמע את שלי ונראה אם הם יכולים להרים את זה.

עודדה פרץ: הוא יקבל את המשכנתה, יקנה את הדירה – הכול בסדר.

עודדה פרץ: אבל עדיין, אם הסירוב היה לא סביר, אז שרשות שוק ההון תכפה על חברת הביטוח לתת לו את הביטוח.

מיקי רוזנטל: בגלל שאנחנו מדברים פה על ניהול סיכונים וחברות ביטוח, יש שני מסלולי סירוב: אחד, אומרים לו שלא נותנים ביטוח למשכנתה כי הוא סיכון גבוה מדי.

מיקי רוזנטל: זה מסלול סירוב אחד.

משה גפני: רמת סיכון גבוהה מדי.

מיקי רוזנטל: מסלול הסירוב השני, והוא אין לו מענה, הביטוח אומר לעצמו שני דברים: לאדם הזה אין שום סיכון אבל אני אפנה אותו למסלול הסיכון ואקבל מהמדינה פרמיה שתהיה כדאית.

מיקי רוזנטל: זה מסלול סירוב מספר שתיים.

קארין אלהרר: הוא לא קיים היום.

מיקי רוזנטל: הוא לא קיים, אבל יש סכנה שהוא יתקיים.

מיקי רוזנטל: מסלול הסירוב השלישי לצורך ההדגמה שלי הוא זה שאומרים: מאה אחוז, זרקנו 100 נכים וכל המכסה שהקציבה המדינה לתת להם נגמרה, אין יותר כסף – אני אתן לאדם הזה פרמיה כזאת גבוהת החזר שהוא ילך כי לא יהיה לו כדאי לקחת את המשכנתה.

מיקי רוזנטל: איך אנחנו מתמודדים עם זה?

מיקי רוזנטל: יש פה שלושה מסלולי סירוב.

מיקי רוזנטל: לראשון נתתם מענה.

מיקי רוזנטל: לראשון אמרתם שאדם שאומרים לו שהוא לא מקבל – הוא פונה, פותח מסלול.

מיקי רוזנטל: מה עושים שני המקרים האחרים שתיארתי?

קארין אלהרר: על השני, לדעתי, הפיקוח נותן מענה.

קארין אלהרר: אבל על השלישי באמת אין מענה אלא אם יתחייבו פה הבנקים שזה לא יהיה תלוי תקציב.

משה גפני: אני לא חושב שנגיע לזה מכיוון שיש פיקוח לפני זה.

משה גפני: אנחנו קובעים את הקריטריון המדויק.

משה גפני: מדובר על הרבה אנשים שיבואו.

משה גפני: זה לא - - -

מיקי רוזנטל: אני חברת הביטוח – אני לא אומר שהן עושות את זה, זה רק לצורך ההדגמה – אתה אמור לקבל משכנתה וחס וחלילה יש לך בעיה.

מיקי רוזנטל: המדינה הקציבה, נגיד, ל-8,000 נכים כאלה בשנה, ל-800, ל-500 והקצבה נגמרה ואומרים שאין יותר כסף בסעיף התקציבי הזה.

מיקי רוזנטל: אני כחברת הביטוח, איך אני ממשיך מפה?

מיקי רוזנטל: אני אומר לך: מאה אחוז, קח – ריבית הפריים עכשיו היא אחד או מעט יותר מאפס – אני אתן לך הלוואה כמה שאתה רוצה, משכנתה כמה שאתה רוצה אבל הריבית היא 8% או 10%.

משה גפני: איך אתה עושה דבר כזה?

משה גפני: החוק לא מאפשר לך.

מיקי רוזנטל: הביטוח לאדם רגיל עולה בין 50 ל-100 שקלים בחודש.

מיקי רוזנטל: אמרתי את זה בוועדה הקודמת.

מיקי רוזנטל: לנכים אומרים בין 300 ל-600 לחוד.

מיקי רוזנטל: ב-600 שקלים לחודש זה הופך את המשכנתה ללא כדאית.

מיקי רוזנטל: זו גם דרך לעצור את המשכנתאות הללו ואין לה מענה בחוק.

משה גפני: תכף נמצא לזה פתרון.

משה גפני: הבעיה הזו בסופו של דבר לא תהיה קיימת.

שלי סבן: אני רוצה להתייחס לעניין הפיקוח.

שלי סבן: לגופו של עניין, לטענות שהועלו בדיונים הקודמים, אשמח לקבל על זה מידע ולבדוק אם יש באמת סירובים שנעשים בניגוד לחוק.

קארין אלהרר: קודם שנדע מה הנימוקים, אז נדע אם זה - - -

מיקי רוזנטל: זה לא סירוב.

מיקי רוזנטל: אין פה סירוב.

מיקי רוזנטל: זו המציאות בשטח - - - לא תקבלו משכנתה - - -

משה גפני: מיקי, היא גורם חשוב בחוק הזה.

מיקי רוזנטל: אני רק מסביר את הקשיים.

מיקי רוזנטל: אני מבא מהצד של החיים או של הנכים.

שלי סבן: החשיבות של החוק הזה ואמרתי את זה גם בדיון הקודם מאוד ברורה לנו.

שלי סבן: החוק הזה מאוד חשוב לנו, אנחנו מבינים את הרציונל ורוצים שזה יתקיים ותהיה נוכחות במציאות.

שלי סבן: הרשות עוקבת כל הזמן ומבקרת כל מיני דברים, בין היתר הנושא הזה.

שלי סבן: בנושא הזה של פניות לפי החוק היום, כשמגיעות אלינו פניות אנחנו מבקרים ובודקים את ההתנהלות של חברות הביטוח.

שלי סבן: זה התפקיד שלנו כרגולטור.

שלי סבן: רשות שוק ההון עם חמישה אנשים במחלקת ביטוח חיים לא יכולה לבדוק בקשה-בקשה לגופה ולהגיד אם היא סבירה - - -

קארין אלהרר: - - - את בודקים.

שגית אפיק: כי היום יש מעט מאוד פניות.

קארין אלהרר: מי יפנה?

קארין אלהרר: הם לא עונים לאף אחד.

משה גפני: רגע.

משה גפני: לקחת לי את התפקיד לכעוס?

קארין אלהרר: די.

קארין אלהרר: זה כבר שלוש שנים - - -

שלי סבן: הדבר השני הוא בהיבט המקצועי.

שלי סבן: לקבוע אם הסירוב הוא בגלל שלמישהו יש לו מחלה כזאת או אחרת – אני לא רופאה ואין לי גם רופאים בצוות.

שלי סבן: היכולת שלנו לקבוע לגופו של עניין היא מאוד בעייתית.

קארין אלהרר: היא לא אמרה את זה הרגע.

קארין אלהרר: את לא יכולה להגיד לי אני בודקת את זה אבל אין לי רופאים ולכן אין לי יכולת - - -

שלי סבן: אני בודקת על פי אמות מידה.

קארין אלהרר: אלו אמות מידה?

שלי סבן: למשל, סירוב עם איזושהי אסמכתה מאקטואר או מרופא שבאמת הסירוב הזה הוא סירוב מידתי.

מיקי רוזנטל: זה לא הגיוני.

מיקי רוזנטל: אם אשאל אותך עכשיו, את לא תדעי באלו תחומים רפואיים חברות הביטוח לא נותנות משכנתה לנכים.

מיקי רוזנטל: את לא יודעת.

שלי סבן: אני יודעת כי בדקנו את זה.

שלי סבן: אנחנו יודעים.

שלי סבן: בדקנו בגלל אלו מחלות או גורמים לא נותנים.

שלי סבן: באלו רמות סיכון - - -

קארין אלהרר: בכמה מקרים סרבו למכור ביטוחי חיים לאנשים עם מוגבלות?

שלי סבן: אנחנו יודעים שזה בסביבות 2,000-1,500 בשנה.

קארין אלהרר: כמה מהם היו בלתי סבירים?

שלי סבן: אני לא יודעת לומר לך.

קארין אלהרר: לא בדקתם?

מיקי רוזנטל: כמה מהם היו בכלל - - -

שלי סבן: הביקורות שלנו - - -

מיקי רוזנטל: שלי, תני לי לחדד.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא תוקפים אותך אלא רק מנסים לברר את המצב העובדתי.

מיקי רוזנטל: כמה מכתבים או פניות או סירובים קיבלתם שעליהם היה כתוב:

מיקי רוזנטל: אנחנו לא מאשרים לאיש הזה ביטוח חיים לצורכי משכנתה.

מיקי רוזנטל: מסרבים.

מיקי רוזנטל: כמה כאלה יש לך?

שלי סבן: כמו שאמרה חברת הכנסת אלהרר, לא הגיעו אלי הרבה פניות.

שלי סבן: בדקנו את זה עכשיו לאור ההצעה הזאת ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.

שלי סבן: יש את החובה בחוק לדווח לוועדת כספים מה נעשה בעניין הזה, כמה סירובים היו.

מיקי רוזנטל: איזה סירובים היו, האם הם סירובים מורשים או סירובים - - -

שגית אפיק: שלי, מה שאנחנו עושים בחוק הזה – המחויבות שלכם תהיה לוודא שחברות הביטוח יחזיקו את המוצר הזה של ביטוח ללא חיתום, בין אם נקבע את זה בחוק ובין אם תקבעו את זה אתם בדרכים שלכם.

שגית אפיק: זה לא משנה לנו איך זה יעשה, אבל זה חייב להיעשות – זה החלק שלכם בחוק הזה.

שגית אפיק: החלק הנוסף שלכם הוא לדאוג לזה שתהיה רשימה של אקטוארים אובייקטיביים שחברות הביטוח יוכלו לעבוד איתם ושאפשר יהיה לקבל מהם את התשובה להגדרה על מנת לדעת האם הוא נכנס למסלול הרגיל או נכנס למסלול של ביטוח ללא חיתום.

שגית אפיק: עלתה כאן בקשה נוספת שאני חושבת שאפשר לרשום אותה בחוק אבל לא חייבים והיא שלאורך הזמן אתם תבדקו את הסירובים.

שגית אפיק: גם היום אתם עושים את זה.

עודדה פרץ: - - - כל סירוב ותצטרך להעביר אליהם לבדוק.

שלי סבן: מה?

שגית אפיק: שלא יהיו לך לוחות זמנים לבדיקת הסירובים אבל שחברות הביטוח יצטרכו להעביר אליך את הפרטים של סירובים ואת תצטרכי לבדוק את זה בזמנך החופשי.

שלי סבן: מבחינתנו זה - - -

שגית אפיק: יש לה בעיה שהיא תסביר עכשיו עם הבדיקה.

קארין אלהרר: יש להם בעיה לעבוד.

שלי סבן: אין לנו את היכולת לעשות את זה.

משה גפני: קארין.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, זה באמת - - - טוב, אני אשתוק.

מיקי רוזנטל: זה גם לא אקראי שעלינו - - -

משה גפני: נחזור לזה.

משה גפני: קארין, נחזור לזה.

שלי סבן: לעניין הנושא הראשון.

שלי סבן: עבדנו מול חברות הביטוח - - -

משה גפני: מה זה הנושא הראשון?

שלי סבן: הנושא של הבטחת המוצר ללא חיתום.

שלי סבן: עבדנו מול חברות הביטוח – כאן גם יו"ר התאחדות חברות הביטוח יגיב – אנחנו לא יודעים איך לחייב בחקיקה מוצר.

שלי סבן: מה שכן - - -

משה גפני: אנחנו יודעים.

משה גפני: אנחנו יודעים.

משה גפני: אנחנו יודעים איך לחייב.

משה גפני: זה הכוח שיש לנו בחקיקה.

משה גפני: אתם לא יודעים – אנחנו יודעים.

משה גפני: מה הפירוש שאתם לא יודעים?

משה גפני: אתם צריכים להיות חלק מהכוח שפותר את הבעיה הזאת.

משה גפני: אנחנו יודעים.

שלי סבן: חבר הכנסת גפני, זו רק שאלה של איך.

שגית אפיק: את יודעת לעשות את זה בדרך אחרת?

שגית אפיק: זה מספיק טוב.

שגית אפיק: זה צריך לקרות - - -

משה גפני: יש לנו כל כך הרבה בעיות עם החוק הזה.

משה גפני: את יודעת את זה.

משה גפני: אתם צריכים להיות חלק מהעניין, לא להערים קשיים.

שלי סבן: אנחנו חלק מהעניין והתגייסנו וכבר פעלנו מול החברות.

שלי סבן: יהיה מוצר כזה בשוק.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תודה.

משה גפני: גיא רוטקופף, בבקשה, תציל את המדינה.

גיא רוטקופף: ראשית אני רוצה לברך על הדיון הזה ואני אומר את זה מכל לבי.

גיא רוטקופף: כשיצאתי הבוקר מהבית ואכלתי ארוחת בוקר עם אשתי ובנותיי, אשתי אמרה לי: מה יש לך היום?

גיא רוטקופף: אמרתי שבבוקר יש לנו עניין של משכנתאות לאנשים עם מוגבלויות.

גיא רוטקופף: אז אשתי עקמה עין ואמרה לי: אני מאוד מקווה שהלב שלך במקום הנכון.

משה גפני: כן.

משה גפני: הלב שלך במקום הנכון.

משה גפני: עכשיו אנחנו רוצים שגם המעשים יהיו.

מיקי רוזנטל: כמה זמן אתם נשואים?

גיא רוטקופף: 20 שנה.

מיקי רוזנטל: והיא עוד לא מצאה אותו?

מיקי רוזנטל: אללה יוסתור.

גיא רוטקופף: היא לא מצאה אותו אבל אני מנסה לסייע לה עם הזמן.

גיא רוטקופף: אני חושב שזה יום חג.

גיא רוטקופף: התחלנו עם הצעת חוק שאמרה לבנקים: אתם חייבים לתת משכנתה לכולם.

גיא רוטקופף: אז עלה רעיון שבדיפולטים תשתתף המדינה זה דבר נכון שיהיה אבל זה לא קרה ואנחנו יכולים להבין את האילוצים שבגללם זה לא קרה.

גיא רוטקופף: ישבנו עם הבנקים ועם חברות הביטוח והסברנו את הקושי.

גיא רוטקופף: חברות הביטוח החליטו בהקשר הזה בצורה מאוד חיובית ומתוך אמונה ולא מתוך כפייה – אני רוצה להגיד פה שאנשים עם מוגבלויות הם אנשים שחברות הביטוח מאוד מאוד מאוד רוצות לבטח ואין סיכויים שלא יבטחו כי חברות הביטוח עושות היום כל מה שאפשר על מנת לבטח אנשים עם מוגבלויות.

קארין אלהרר: גיא, ממתי משהו עצר אותך מלעשות אותו?

קארין אלהרר: אני לא מבינה.

גיא רוטקופף: לא עצרתי.

קארין אלהרר: by all means, תבטחו.

גיא רוטקופף: חברות הביטוח מבטחות אנשים עם מוגבלויות - - -

קארין אלהרר: אז רק עוד שאלה - - -

משה גפני: רגע, קארין.

משה גפני: יש לי גם שאלות אבל אני לא שואל.

משה גפני: את רואה שאני מתאפק היום.

קארין אלהרר: גיא מכיר אותי - - -

מיקי רוזנטל: לעיתים - - - לא היינו פה אם זה לא היה המצב.

גיא רוטקופף: העובדה שכמות הפניות בהקשר הזה וכמות הסירובים בהקשר הזה איננה גדולה.

איציק שמולי: כי אנשים לא מגישים.

איציק שמולי: הם יודעים שהם יתקלו בקיר ברזל.

משה גפני: רבותי, תאפשרו שלו.

מיקי רוזנטל: אנחנו היום ברוח חיובית.

גיא רוטקופף: לכן ישבנו עם חברות הביטוח וחשבנו שזה נכון להיכנס לאירוע הזה וכל העקרונות שהוצגו כאן מקובלים עלינו.

גיא רוטקופף: בהגינות הוועדה, חלק מהדברים עוד לא ראינו אבל אני כבר אומר שאנחנו נעשה הכול על מנת שניתן פתרון לאירוע הזה.

גיא רוטקופף: אנחנו באים לפתרון הזה ברוח טובה מאוד ומתוך כוונה לייצר פתרון, מתוך ידיעה שאנחנו צריכים להכניס יד לכיס, כמו שאמרת לי בהתחלה.

גיא רוטקופף: אנחנו מכניסים יד לכיס ובנקים מכניסים יד לכיס.

גיא רוטקופף: המטרה שלנו היא באמת למונע סיטואציה שבה אנשים לא יוכלו לקנות דירה בגלל שאין להם ביטוח.

גיא רוטקופף: בהקשר הזה אנחנו נעבוד עם הוועדה ולכן אני חושב שהדיון בוועדה חשוב כיוון שמטרת הדיון בוועדה לייצר פתרון סופי לאירוע הזה ולא פתרון - - -

משה גפני: זה הפתרון שאנחנו מציעים.

גיא רוטקופף: נכון, נכון.

גיא רוטקופף: לכן אני אומר שזה נכון.

משה גפני: אלו בעיות יש לכם?

משה גפני: תגיד לי.

גיא רוטקופף: הבעיות שעלו כאן צריכות פתרון בניסוח, הגדרת האוכלוסייה, כמו שאמרנו.

גיא רוטקופף: מידת הסיכון של תקופת האכשרה שתשפיע מאוד על מה שאמר חבר הכנסת רוזנטל על הפרמיה, כי אנחנו רוצים לייצר פרמיה הגיונית והליך נכון בשיתוף פעולה עם רשות שוק ההון כמו שאנחנו עושים תמיד שיוכל לתת פתרון.

גיא רוטקופף: ההשתתפות של המדינה מאוד חשובה.

גיא רוטקופף: גלל שאנחנו לא יודעים את ההיקף, אנחנו רוצים לדעת מהו ההיקף הראוי לפי הקשיים.

גיא רוטקופף: באופן עקרוני אנחנו תומכים בעקרונות האלה ואני מקווה מאוד שממש בימים הקרובים נוכל לסכם את כל הקשיים.

משה גפני: אנחנו מסכמים את זה היום.

גיא רוטקופף: יש קשיים - - -

משה גפני: קשיים זה לא נורא.

גיא רוטקופף: על העקרונות אנחנו מסכימים.

קארין אלהרר: אני רוצה לברך את גיא רוטקופף, הוא באמת היה - - -

משה גפני: לא שמעו שאת מברכת אותו.

מיקי רוזנטל: אני אברך אותו אחרי שנסכם את הפרטים.

מיקי רוזנטל: אני גם מברך אותו אבל מברך אותו על תנאי - - -

קארין אלהרר: אני מברכת על הנכונות - - -

משה גפני: נכון.

משה גפני: הנכונות פה היא באמת - - -

גיא רוטקופף: הריבית היא בבנק והריבית בבנק תהיה לפי התנאים המקובלים, כפי שאני מבין.

משה גפני: יובל, אתה רוצה לדבר על ההשתתפות שלכם.

משה גפני: גיא, תודה.

יובל טלר חסון: אדוני היושב-ראש, שני דברים.

יובל טלר חסון: עניין אחד הוא לעניין ההשתתפות של המדינה.

יובל טלר חסון: כפי שנאמר על ידי היועצת המשפטית של הוועדה, ההשתתפות של המדינה תהיה בעולם החזר המשכנתה שבו הזכאי שיוגדר בתור מי שמקבל ביטוח חיים ללא חיתום בגלל מוגבלותו, יוכל לקבל סיוע בהחזר משכנתה מהמדינה.

יובל טלר חסון: זה מנגנון שקיים במשרד השיכון ואנחנו מתלבשים עליו.

יובל טלר חסון: זו גם הייתה המטרה שלא לייצר פה מנגנון אחר - - -

מיקי רוזנטל: לכמה אנשים?

יובל טלר חסון: לא דיברנו על מספרים קונקרטיים עדיין.

יובל טלר חסון: דווקא הנושא נשאר פתוח.

קארין אלהרר: על כמה דיברו באגף?

יובל טלר חסון: הנושא הזה דובר גם עם הוועדה לאורך התהליך.

יובל טלר חסון: דיברנו בהשתתפות בהחזר בגובה של כ-300 שקל לחודש שהוא אמור להיות הפער שאנחנו מכירים.

מיקי רוזנטל: לחודש.

מיקי רוזנטל: לכמה חיים?

מיקי רוזנטל: לכמה אנשים הערכתם - - -

יובל טלר חסון: ל-15 שנה.

מיקי רוזנטל: בערך.

מיקי רוזנטל: תן טווח.

יובל טלר חסון: ההערכה של רשות שוק ההון מדברת על בין 1,000 ל-1,500 אנשים שהם הזכאים במסגרת החוק.

משה גפני: אם תהיה זליגה, פתאום יתברר שבשנה מסוימת זה יהיה יותר, מה תעשו?

יובל טלר חסון: להבנתי, נייצר בתוך החוק מנגנון שלא מדבר על 1,000 אלא על מספר יותר גבוה.

יובל טלר חסון: להבנתי, גם הנושא של המכסה היה חשוב גם לחברות הביטוח וגם לבנקים כדי לראות איך הם מגדרים את האירוע הזה.

יובל טלר חסון: אנחנו גם יודעים שבתוך שנתיים נגיע לוועדה לדווח ולראות מה קרה בפועל.

יובל טלר חסון: הנושא הזה יוכל להיפתח בהמשך.

יובל טלר חסון: מבחינת הנושא של ההשתתפות של המדינה, כרגע ההשתתפות מנוסחת כהשתתפות שמחושבת כפער בין הפרמיה לבין הפרמיה שאדם ממוצע מקבל.

יובל טלר חסון: ברור לנו שזה משהו שמאוד קשה לחב ולכן אנחנו צריכים - - -

שגית אפיק: אתה מעדיף לשים מספר?

משה גפני: לא, לא.

יובל טלר חסון: לדעתי כדאי לשים מספר - - -

משה גפני: זה מספר?

יובל טלר חסון: סכום השתתפות.

שגית אפיק: גם מספר כולל צריך לשים בסוף.

קארין אלהרר: אל תעשו את זה לפני שאת יודעת מה - - - של הפרמיה.

מיקי רוזנטל: אדוני, אני מבין שאתה רוצה להתקדם ולסיים את זה ואני בעד זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו חוגגים בלי מסד נתונים.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא יודעים לכמה אנשים אמרו - - -

שגית אפיק: שוק ההון יודע.

מיקי רוזנטל: שאלתי את השאלה שש מאות פעם - - -

שגית אפיק: - - - אגף תקציבים - - -

מיקי רוזנטל: אבל אלה שפנו.

משה גפני: אין לנו נתון כזה.

שגית אפיק: אין לך ולכן צריך להתחיל ליישם ותראה אחרי תקופה.

מיקי רוזנטל: אדוני, בגלל שאין נתון, אז כשאנחנו אומרים 300 שקל, יכול להיות שאנחנו מרעים.

שגית אפיק: יכול להיות שאתה מכוון לסכום נמוך מדי או סכום גבוה מדי.

מיקי רוזנטל: בדיון הקודם הבאתי את הדוגמאות - - -

שגית אפיק: אבל עניין הפרמיה זה משהו שחברות הביטוח יכולות לומר.

שגית אפיק: את ההבדל בין ביטוח ללא חיתום לביטוח רגיל.

משה גפני: נקריא את החוק ונדבר סעיף-סעיף.

מיקי רוזנטל: איך אנחנו לא דוחפים לשם אנשים?

מיקי רוזנטל: יכול להיות - - -

משה גפני: תן לו לסיים.

יובל טלר חסון: - - - לגבי עניין האוכלוסייה, אני יודע שזה עלה גם מהגופים האחרים, אני רוצה לחדד את מה שמטריד אותנו.

יובל טלר חסון: כרגע עולה מניסוח החוק – לא בהכרח עולה אבל יכול לעלות מניסוח החוק – זה שסירוב סביר הוא במקום שבו תוחלת החיים של אדם קצרה ב-3 שנים מתוחלת החיים של אדם ממוצע.

יובל טלר חסון: כולנו יודעים שהדבר לא נכון אחד לאחד, שיש מקומות שבהם תוחלת החיים של אדם קצרה בשלוש שנים ועדיין הסירוב לא סביר.

יובל טלר חסון: יש תוחלת חיים שמספיקה ל-30 שנה והוא רוצה לקחת משכנתה ל-15 שנה ולכן הוא יכול לכאורה לקבל ביטוח חיים ועדיין מחוק יעלה שיכוונו אותו דווקא - - -

משה גפני: אתה צודק.

יובל טלר חסון: לכן חשוב לחדד את זה שאנחנו - - -

מוסי רז: אתה אומר כאדם ממוצע – זה באותו גיל?

מיקי רוזנטל: הממוצע לאותו גיל?

יובל טלר חסון: הממוצע לאותם תנאים.

מיקי רוזנטל: לאותם תנאים זהים.

משה גפני: - - - צריכה שתהיה איזו התחשבנות בין המדינה לבין חברות הביטוח.

שגית אפיק: אם הסירוב יימצא בסופו של דבר לא סביר, זה לא משנה מהי הקבוצה.

שגית אפיק: אלה שתי שאלות שונות.

שגית אפיק: אם הסירוב הוא לא סביר, אז זה לא הולך למסלול הזה.

יובל טלר חסון: אני מבין.

יובל טלר חסון: גם בעולם הפרשנות של רשות שוק ההון יכול לעלות הזה שסירוב סביר הוא במקום שבו תוחלת החיים קצרה בשלוש שנים.

שגית אפיק: אם זה עולה מהנוסח, זה לא בסדר, צריך לתקן.

יובל טלר חסון: תיארתי לעצמי שזה לא - - -

משה גפני: לא לזה הכוונה.

שגית אפיק: שלי אומרת שזה לא עולה מהנוסח.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נקרא.

שגית אפיק: אני גם לא חושבת שזה עולה מהנוסח אבל אם זה עולה מהנוסח, זו טעות.

יובל טלר חסון: לעניין האוכלוסייה אני רק אזכיר את מה שאמרתי קודם.

יובל טלר חסון: יכול להיות חשש ולכן אנחנו צריכים לראות שאין מנגנון של זליגה שחברות הביטוח מכוונות - - -

משה גפני: נכון.

משה גפני: אנחנו נראה בנוסח עכשיו.

משה גפני: אני רוצה לשבח את אגף התקציבים.

משה גפני: שלא תהה הברכה שלי קלה בעיניכם.

משה גפני: בבקשה, אדוני.

משה גפני: בקצרה.

ישראל יעקב הבר: אני מציע להזכיר שאנחנו הגורם האוכף פה.

ישראל יעקב הבר: אנחנו מגישים תביעות – אנחנו רוצים לעזור לאגף התקציבים שלא תהיה זליגה.

ישראל יעקב הבר: העברתי הצעה לייעוץ המשפטי לחזק את סמכויות האכיפה שלנו.

ישראל יעקב הבר: אם נוכל להצמיד תג מחיר לטעויות, אני חושב שיהיו פחות טעויות.

קארין אלהרר: כמה תביעות הגשתם עד עכשיו?

ישראל יעקב הבר: בנושא הזה?

ישראל יעקב הבר: אנחנו לא מצליחים להגיש תביעות כי אנחנו לא מקבלים את החומר מהמפקח על הביטוח

משה גפני: אם את סבורה שאני הולך בחוק הזה עכשיו לתקן את כל העולם, אני מודיע לך: רק חצי.

מוסי רז: למה לא?

משה גפני: את כל העולם עכשיו לתקן?

קארין אלהרר: בסדר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: כן, בבקשה.

בועז אחד העם: כמה הערות פני הקראת החוק.

משה גפני: נקריא את החוק ואם יהיו לך הערות לניסוח - - -

בועז אחד העם: לפני זה.

בועז אחד העם: ההתייחסות כאילו יש פה מענק שרמאים מוציאים מכיס.

בועז אחד העם: לא, חבר'ה, מדובר פה על הלוואות.

בועז אחד העם: מחזירים הכסף הזה עם ריבית אם יש רווח.

משה גפני: כן.

משה גפני: ידענו את זה.

בועז אחד העם: יש פה איזשהו כשל שוק שהוא גם מוסרי מהבחינה הזו שעל כל אדם לוקח משכנתה וביטוח יכולה ליפול צרה ושהוא יכול למות.

בועז אחד העם: פה מדברים על כך שאדם עם מוגבלות, נדמה לחברות ולבנקים שיש פה את מפת חייו ולכן - - -

משה גפני: גם את זה אנחנו יודעים ומאחלים לכל האנשים עם מוגבלות שיחיו את מלוא החיים שהם.

משה גפני: הבעיה היא שאנחנו עוסקים פה בנושא כלכלי וצריך לכמת את זה לאיזושהי נוסחה.

משה גפני: אני מסכים.

משה גפני: אני בעד שיחיו את כל החיים שלהם ויעשו מצוות כל הזמן.

משה גפני: אבנר, בבקשה, בקצרה.

אבנר עורקבי: אני מברך אתכם כל חברי הכנסת על הצעת החוק הזאת.

אבנר עורקבי: אנחנו נכים, אנחנו אנשים עם מוגבלות שסובלים לא רק מהמוגבלות שלנו אלא מעודף רב, בלשון סגי נהור, מבחינת הקצבאות.

אבנר עורקבי: כדאי לקחת במחשבה את העניין של הריבית של המשכנתאות ולתת לזה משקל כבד מאוד כי אנחנו לא משופעים בהרבה כספים.

אבנר עורקבי: אני מבקש מכל האנשים שיושבים פה לקחת את זה בחשבון.

אבנר עורקבי: אני לקחתי משכנתה ובעוד שנתיים אני אסיים להחזיר אותה, ברוך השם.

אבנר עורקבי: אני עוד חי.

משה גפני: התחלת?

משה גפני: בעזרת השם, את מלוא החיים ובשמחות אצלך ואתה רוקד והכול בסדר.

אבנר עורקבי: בעזרת השם, בברית.

משה גפני: בעזרת השם בברית.

משה גפני: כן.

אבישי רוטשטיין: ב-2011 חליתי בלוקמיה ועברתי את כל השתלת מח העצם וכולי.

אבישי רוטשטיין: ב-2015 חזרתי לשוק העבודה כעובד.

אבישי רוטשטיין: לאחרונה רציתי לבנות את ביתי והגעתי לבנק והתברר שאין מי שיסכים לבטח אותי בביטוח חיים.

אבישי רוטשטיין: לא התעצלתי והגשתי לשלוש חברות ביטוח את הבקשה וקיבלתי סירוב משלושתן.

אבישי רוטשטיין: ניגשתי גם לרשות שוק בגלל שסירבו לי.

אבישי רוטשטיין: ברשות שוק ההון הגשתי את הבקשה, כמובן מילאתי את מה שצריך והעבירו את זה לחברות הביטוח וקיבלתי כמעט את אותן תשובות שקיבלתי לפני כן, בלי הפירוט כמו שהיה אמור להיות.

אבישי רוטשטיין: רק לאחרונה קיבלתי מאיש ביטוחים הסבר בטלפון למה הוא חושב שקיבלתי את הסירובים האלה.

אבישי רוטשטיין: זו התחושה שלנו שאחרי כל מה שעברנו, חזרנו לשוק העבודה, אנחנו אנשים יצרניים והדלת בסוף לא נפתחת.

מיקי רוזנטל: אני רק אחדד את מה שאמרת, אדוני.

מיקי רוזנטל: קיבלת סירוב, אבל בסירוב לא היה כתוב:

מיקי רוזנטל: אנחנו מסרבים לבטח אותך בגלל משהו.

אבישי רוטשטיין: היה כתוב:

אבישי רוטשטיין: אנחנו מסרבים לבטח אותך בגלל מסמך כזה או אחר.

אבישי רוטשטיין: אבל לא היו נתונים סטטיסטיים ולא נתונים אקטואריים.

אבישי רוטשטיין: גם כדי לקבל את הסירובים האלה, הייתי צריך לרדוף אחריהם.

מיקי רוזנטל: מבקש להבהיר את הנקודה הזאת כי היא חשובה.

מיקי רוזנטל: בפניה הראשונה שלך לחברת הביטוח קיבלת תשובה שמסרבים לבטח אותך.

אבישי רוטשטיין: פניתי דרך סוכן והסוכן אמר לי שקיבלתי סירוב.

אבישי רוטשטיין: אמרתי שנמשיך לאפיק אחר ועברנו לחברה הבאה.

מיקי רוזנטל: קיבלת סירוב בעל פה?

אבישי רוטשטיין: בעל פה.

אבישי רוטשטיין: רק אחרי שביקשתי ממנו לקבל את הסירוב בכתב אז הוציאו לי דף.

אבישי רוטשטיין: בחלק תואר משהו מאוד מינימלי , סיבה מאוד מינימלית - - -

מיקי רוזנטל: אבל רפואי.

אבישי רוטשטיין: רפואי אבל מינימלי מאוד.

אבישי רוטשטיין: לא סטטיסטי ולא אקטוארי כמו שכתוב בחוק.

אבישי רוטשטיין: אני רוצה להוסיף שאת כל זה התחלתי בפוסט גם בפייסבוק וגם בוואטסאפ.

אבישי רוטשטיין: יש עוד המון אנשים שאפילו לא מגיעים לזה כי הם יודעים שהם יתקלו בקיר.

משה גפני: היה לי מקרה עכשיו לפני שבועיים, מישהו עם סרטן בנסיגה, שלא קיבל משכנתה.

משה גפני: פניתי למי שפניתי ואמרתי למה אתם לא נותנים משכנתה ופניתי גם לגיא רוטקופף ואמרתי לו: מה זה לא נותנים משכנתה?

משה גפני: האיש בריא.

משה גפני: אז מה אם הוא היה חולה?

משה גפני: הוא רוצה לבנות את ביתו.

משה גפני: גיא רוטקופף עזר והוא קיבל את המשכנתה.

קארין אלהרר: אז זה הסוד?

קארין אלהרר: להכיר את גיא רוטקופף?

משה גפני: אבל זה לא בסדר.

מיקי רוזנטל: אולי נכתוב את השם לו בחוק.

משה גפני: זה לא בסדר.

משה גפני: אתה צודק, מיקי.

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: אלה הרבה מאוד אנשים בריאים.

מיקי רוזנטל: שהם גם לא - - - זאת הבעיה ואף אחד לא - - -

עירן פאר: לפני מספר שבועות מנכ"ל בנק הפועלים שוחח איתך וסוכם שאנחנו נקבע מתווה כדי לפתור את הבעיה שכבר שנתיים עובדים עליה.

עירן פאר: מנכ"ל בנק הפועלים כינס את חברות הביטוח והבנקים, ישבנו עם היועצת המשפטית והגענו לפה עד היום.

עירן פאר: המתווה הוא בסדר גמור.

עירן פאר: אנחנו שותפים לו לגמרי.

עירן פאר: אנחנו חושבים שהמתווה מצוין.

עירן פאר: יש לנו כמה בעיות קטנות איתו: הגבלת האוכלוסייה, זו נקודה ראשונה.

עירן פאר: הנקודה השנייה זה עניין סעיף (ז)(1).

עירן פאר: הצורה שבה הסיוע מתקבל לא ברורה לנו.

עירן פאר: מי נותן את הסיוע?

עירן פאר: איך זה הולך?

עירן פאר: הלקוח מקבל כסף מהבנק או ממשרד השיכון ישירות או מחברת הביטוח?

עירן פאר: הנקודה הזו לא ברורה.

עירן פאר: העניין השלישי, סעיף (ה)(2), שהוא מקבל את ההלוואה לפני הביטוח.

עירן פאר: אנחנו חושבים ש-24 יום מספיקים לחברת הביטוח.

עירן פאר: במשך 15 יום לתת תשובה ואז לקבל ביטוח בלי חיתום ולהגיע אלינו עם הביטוח ואז יש מספיק זמן כדי שהחברה תקבל את הביטוח ואנחנו נוכל לתת את המשכנתה.

עירן פאר: מפתיע אותי מאוד שרשות שוק הון מתנערת מאחריות פה ולא מוכנה להתעסק עם זה, לא מוכנה לעשות ביקורות ולא מוכנה לבקר את חברות הביטוח.

עירן פאר: זו בעיה.

עירן פאר: אנחנו חושבים שרשות שוק ההון צריכה להיות שותפה מלאה לעניין הזה כדי לבדוק שתוך 15 יום יהיו תשובות.

עירן פאר: אנחנו נותנים 24 יום ושומרים את הריבית, לוקחים את הסיכון עלינו.

עירן פאר: רשות שוק ההון צריכה לוודא שתוך 15 יום יש תשובות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תמסור בבקשה את תודתי למנכ"ל.

משה גפני: הוא תרם תרומה רבה לעניין.

משה גפני: יש פה כמה בעיות שתכף נתגבר עליהן, אני מקווה כך.

משה גפני: לא כל כך הבנתי, עודדה, למה בנק ישראל שלח לבנק הפועלים.

משה גפני: למה לא שלחתם לבנק דיסקונט או המזרחי?

משה גפני: סתם, סתם, תמחק את זה מהפרוטוקול – מה אכפת לי.

משה גפני: אייל תקריא.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: זו שאלה מצוינת.

משה גפני: - - - חדוה בר שלחה לפינטו.

משה גפני: זו תמונת המצב.

קארין אלהרר: מעניין למה לפינטו דווקא מכל האנשים.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: מעניין למה הנכים מקדמים בכנסת כל מיני הצעות חוק שקשורות לנכים.

אייל לב ארי: "הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' ___), התשע"ח–2018 הוספת סעיף 26ג 1.

אייל לב ארי: בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998, אחרי סעיף 26ב יבוא: "הלוואה לדיור לאדם עם מוגבלות 26ג.

אייל לב ארי: (א) לא יסרב גוף פיננסי לתת הלוואה לדיור לאדם עם מוגבלות, ולא יסרב מבטח למכור פוליסת ביטוח חיים, כפוף להוראות סעיף 19לה, לאדם כאמור, אם מתקיימים כל אלה: (1) הבקשה להלוואה והביטוח הם למטרת קבלת הלוואה מהגוף הפיננסי לשם רכישת דירה יחידה כהגדרתה בסעיף 9(ג1ג)(4) לחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג–1963‏ , והוראות פסקה (2) של הסעיף הקטן האמור חלות על האדם עם המוגבלות, או לשם לרכישת קרקע לבניה עצמית או לבניה עצמית ואין לו נכס אחר (להלן – נכס יחיד), או שרכישת הנכס, גם אם אינו נכס יחיד, היא על ידי קרוב של ילד עם מוגבלות עבור אותו ילד; לעניין זה, "קרוב" – אם, אב, אח או אחות;".

שגית אפיק: המקרים זה מיועד לחול עליהם הם ביחס לדירה ראשונה יחידה.

שגית אפיק: אלה המקרים שבהם גם הבנקים וגם חברות הביטוח נתנו את ההתחייבות שלהם לא לסרב אלא אם מדובר בילד נכה.

שגית אפיק: יש כמה פניות כאלה של ילדים נכים שההורה רוצה לקנות את הדירה ולרשום אותה על שמו ואז זאת עשויה להיות דירה שנייה.

שגית אפיק: אנחנו נבדוק את הנוסח ונתקן אותו בהתאמה.

שגית אפיק: נעשה איתכם בהתאמה.

שגית אפיק: אני מבינה שיש לכם הערות לנוסח.

שגית אפיק: לגבי הילד הנכה הגדרנו שהרכישה תעשה על ידי קרוב מדרגה ראשונה, זאת אומרת, על ידי ההורים שלו.

הראלי שירה מזרחי: - - - זה לא ברור מי משלם את המשכנתה, מי פונה לקבל - - -

שגית אפיק: כל מה שרציתי להכניס את עניין הילד הנכה זה לעניין זה כדי להגיד שזו יכולה להיות דירה שנייה של אותו הורה.

שגית אפיק: את יתר הפרטים נתאם איתכם.

הראלי שירה מזרחי: למה?

שגית אפיק: כי ההורה רושם את הדירה על שמו.

הראלי שירה מזרחי: השאלה למה מוגבלות של ילד מזכה הורה בעוד דירה?

הראלי שירה מזרחי: באיזה עולם זה שיש - - -

משה גפני: זה רשום על שם הילד.

הראלי שירה מזרחי: בסדר.

הראלי שירה מזרחי: אבל מי משלם את המשכנתה?

שגית אפיק: ההורה.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: הוא רוצה לעזור לילד שלו הנכה.

שגית אפיק: הילד קטין.

שגית אפיק: הילד קטין.

הראלי שירה מזרחי: בסדר, אבל איזו הצדקה - - -

קארין אלהרר: הדירה תירשם על שם הילד.

משה גפני: יובל, הנוסח יהיה מתואם.

משה גפני: אנחנו לא נעשה פה שום דבר.

משה גפני: בעיקרון אנחנו רוצים שזה יהיה במשפחות מהסוג הזה שבהן יש ילד נכה שהוא מוגבל במידה כזאת שההורים רוצים לעזור לו שתהיה לו דירה והם משלמים את המשכנתה אבל זה על שמו, זו לא דירה שנייה של ההורים.

משה גפני: כולם יודעים את זה.

משה גפני: הנוסח יהיה מתואם.

גיא רוטקופף: רק הערה אחת ברשותך שאמרתי אותה קודם ואני חוזר עליה עכשיו.

גיא רוטקופף: יש כאן הוראה "לא יסרב לבטח" אתם תכריחו מבטחים.

גיא רוטקופף: אנחנו מסכימים שתכריחו מבטחים.

גיא רוטקופף: רק יש לנו בעיה אמיתית.

גיא רוטקופף: יש חברות ביטוח, בעיקר חברות ביטוח חדשות – עכשיו נוצרו חברות ביטוח אינטרנטיות וחברות ביטוח שרוצים לקדם אותן – שבכלל לא מוכרות את המוצר של ביטוח חיים, זה לא בעסק שלהן.

גיא רוטקופף: אני חושב שדווקא בהקשר הזה הניסוח צריך להיות – אני לא יודע את המילים, אבל צריך לדון בניסוח, לראות כיצד הפיקוח על הביטוח יחייב - - -

שגית אפיק: אין בעיה.

שגית אפיק: חברות ביטוח שיצטרכו להחזיק את המוצר של ביטוח בלי חיתום יהיו חברות ביטוח שמוכרות ביטוחי חיים.

שגית אפיק: זה ברור.

מיקי רוזנטל: זה טכני.

אייל לב ארי: "(2) האדם עם המוגבלות או הקרוב עומד באותם תנאים שהגוף הפיננסי מציע לאדם ללא מוגבלות לקבלת הלוואה והוא מבוטח בפוליסת ביטוח חיים לפי סעיף קטן (ד).

אייל לב ארי: (ב) סכום ההלוואה לדיור שיתן גוף פיננסי לפי הוראות סעיף זה יהיה לפחות פי שניים מסכום ביטוח החיים לפי סעיף קטן (ד), והכל אם האדם עם המוגבלות או קרובו לא ביקש סכום נמוך יותר.

אייל לב ארי: ".

עודדה פרץ: עולה מזה לכאורה - - -

שגית אפיק: בסעיף ההוא כתוב חצי מיליון.

שגית אפיק: ואם הוא יגיע להסכמה אחרת מול הבנק?

עודדה פרץ: תמיד הבנק יכול לתת יותר.

משה גפני: רגע.

משה גפני: כתוב חצי מיליון שקל?

שגית אפיק: בהמשך.

משה גפני: בהמשך כתוב על הביטוח.

משה גפני: אתם אומרים פה כפול.

משה גפני: פי שניים.

משה גפני: לפי דעתי אפשר לכתוב מיליון שקל מפני שבלאו הכי זה - - - אלא אם הסכימו ליותר.

משה גפני: עודדה, כתוב חצי מיליון בביטוח.

עודדה פרץ: אתה חושב שזה מיותר?

משה גפני: כתוב אחרי זה פי שניים.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: חוץ ממני שלא למדתי ליבה ומיקי רוזנטל, כולם יודעים שפי שניים מחצי מיליון זה מיליון.

מיקי רוזנטל: אין שום בעיה בניסוח הזה.

אייל לב ארי: "(ג) תקופת החזר ההלוואה לדיור לפי סעיף זה תהיה לפחות 15 שנים, והכל אם הגוף הפיננסי לא הסכים לתקופה ארוכה יותר או שהאדם עם המוגבלות או קרובו לא ביקש תקופה קצרה יותר.

אייל לב ארי: ".

גיא רוטקופף: המילה "לפחות" תוקנה ל"עד", המקסימלי.

מיקי רוזנטל: לצדדים צריך להיות - - -

עודדה פרץ: יהיה 15 שנים - - -

גיא רוטקופף: עד.

גיא רוטקופף: הוא יכול פחות.

עודדה פרץ: גם עד זה לא טוב לכתוב.

עודדה פרץ: צריך להיות - - -

שגית אפיק: יהיה 15 שנים.

שגית אפיק: לא "עד" - - - אלא אם הוא הסכים לתקופה ארוכה יותר או שהוא ביקש תקופה קצרה יותר.

עודדה פרץ: אז מורידים את המילה "עד"?

שגית אפיק: אין "עד".

שגית אפיק: מורידים את המילה "לפחות".

אייל לב ארי: "(ד) (1) סירב מבטח למכור לאדם עם מוגבלות מקצרת חיים פוליסת ביטוח חיים למטרת הלוואה לדיור, בהתאם להוראות סעיף 19לה, ייתן לו המבטח לאדם עם המוגבלות ביטוח חיים ללא חיתום;".

שגית אפיק: כאן עלתה הבקשה של לוחות זמנים, נכון?

שגית אפיק: אני מבינה אותה נכון?

שגית אפיק: יש לכם הערכה לומר לנו האם 15 יום, 20 יום, זה זמן - - -

גיא רוטקופף: אני חייב לומר שבגלל שלא היה את הנוסח לא עשיתי בדיקה.

גיא רוטקופף: אני לא יודע להתחייב, אבל אני יודע לומר שהחודש ימים נעמוד.

שגית אפיק: חודש זה - - -

מיקי רוזנטל: זה לא סביר.

גיא רוטקופף: אני לוקח על עצמי אחריות.

קארין אלהרר: איך הוא אומר לא אם אין הנתונים?

מיקי רוזנטל: ברוב החוזים של מכר יש את העניין של מה קורה אם אנשים נסוגים.

מיקי רוזנטל: אחת הסיבות שהם נסוגים היא שהמשכנתה היא לא - - - אבל הם צריכים לתת תשובה.

מיקי רוזנטל: התשובה צריכה להינתן תוך חודש.

מיקי רוזנטל: ההליך הזה של המשכנתה לא יכול לקחת חודש.

גיא רוטקופף: אז אמרתי שאני יכול לקחת על עצמי - - -

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: הוא לא יכול לקחת חודש.

קארין אלהרר: גיא, איך אתם מסרבים אם אין לכם את הנתונים?

גיא רוטקופף: זה מיום קבלת הנתונים, מהיום שהוא נותן לי.

גיא רוטקופף: אני חייב לקבל ממנו את הנתונים.

קארין אלהרר: מי זה "ממנו"?

גיא רוטקופף: אדם פונה אלי ואומר שיש לו קושי והוא רוצה להיכנס לתחום הזה.

גיא רוטקופף: הוא צריך להביא תעודות רפואיות שמראות שיש קושי.

גיא רוטקופף: אתם רוצים שאקטואר יבחן אותו, אתם רוצים שרופא יבחן אותו.

שגית אפיק: האקטואר בא בשלב השני.

שגית אפיק: אנחנו מדברים על השלב הראשון, השלב של הסירוב.

שגית אפיק: עלה כאן שאנשים בכלל לא מקבלים שום תשובה, לא לכאן ולא לכאן.

שגית אפיק: בשלב הזה אנחנו רוצים לקצוב זמן לחברות הביטוח שייתנו תשובה כלשהי, מסרה או לא מסרב.

גיא רוטקופף: אבל אין להם בסיס נתונים שהם יכולים לעשות את זה.

שגית אפיק: אחרי שהוא פנה ונתן להם את הנתונים שהם ביקשו.

שלי סבן: הדבר הזה מוסדר בדרך כלל במסגרת הוראות של הממונה.

שלי סבן: הייתי רוצה לבדוק את לוחות הזמנים בדברים אחרים רק לדיון.

שלי סבן: לבדוק את לוחות הזמנים כי - - -

שגית אפיק: מה הם לוחות הזמנים שיש לכם היום בחוזרים, את יודעת להגיד לנו?

שלי סבן: יש מקומות שזה ארבעה ימי עסקים ויש מקומות שזה 60 ימי עסקים.

שלי סבן: זה תלוי - - -

גיא רוטקופף: אפשר להחליט שהפיקוח יחליט - - -

שגית אפיק: הוועדה נותנת לכם קריאת כיוון.

שגית אפיק: 15 ימים זו תקופה שנשמעת לנו סבירה.

גיא רוטקופף: הפיקוח יקבע.

שגית אפיק: תבדקו את זה ותחזרו אלינו.

קארין אלהרר: 15 יום.

קארין אלהרר: לא קריאת כיוון.

גיא רוטקופף: אנחנו נביא את זה בימים הקרובים.

משה גפני: אנחנו כבר לא מסתדרים כל כך בימים - - -

גיא רוטקופף: בשעות הקרובות.

משה גפני: אנחנו מחכים לך, כמובן, אבל אנחנו קובעים עכשיו שזה 24 ימים.

משה גפני: את זה אנחנו כותבים בחוק.

משה גפני: תבוא בתוך כמה ותגיד לשנות למעלה או למטה.

גיא רוטקופף: טוב.

שלי סבן: אפשר לעמוד בזה מרגע הגשת המסמכים.

שלי סבן: זה אפילו עוד יכול להיות קצר יותר.

משה גפני: אני לא מקבל דבר כזה שהוא בין ארבעה ימים לבין 60 יום.

שלי סבן: לא בנושא הזה.

שלי סבן: לא הבנת אותי נכון.

שלי סבן: העניין הוא שהתהליך מתחילתו ועד סופו הוא תהליך חיתום והוא לוקח 60 יום, אבל זה מתחילתו ועד סופו, כל עוד האדם לא הגיש - - -

משה גפני: אנחנו מדברים על התהליך הראשוני.

שלי סבן: על התהליך הראשוני.

שלי סבן: בגלל זה אני אומרת שנשמח לבדוק מהמועד שבו המבוטח הגיש את כל המסמכים.

שלי סבן: זה בטוח לא אמור להיות 60 ימים, חבר הכנסת גפני.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, יכול להיות שלא הבנתי.

קארין אלהרר: תקופת הזמן שאני מדברים עליה היא לסירוב הראשוני - - -

שגית אפיק: הראשון, שאת אומרת שהוא קורה בתוך שעה.

קארין אלהרר: אני אומרת לך אדוני, זה קורה בתוך שעה.

קארין אלהרר: הרבה פעמים מספיקה שיחת טלפון כדי להגיד לא.

משה גפני: לכן את לא מסכימה ל-24 יום?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: בשום פנים ואופן.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אז 15 יום ואנחנו מחכים לגיא שיחזור אלינו.

משה גפני: חברת הכנסת קארין אלהרר צודקת.

גיא רוטקופף: אבל מרגע שיש את הנתונים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז תחזור תוך כמה שעות.

משה גפני: קח את הטלפון, זה על חשבון הכנסת – אה, זה לא על חשבון הכנסת.

משה גפני: זה בכלל טלפון שאתם לא משתמשים איתו.

גיא רוטקופף: אני חייב מרגע שיש את הנתונים.

שגית אפיק: אין בעיה.

שגית אפיק: מרגע שיש את הנתונים של האדם עם המוגבלות.

יצחק וקנין: רק תגיד לי איפה אתה מוצא את הטלפונים האלו?

יצחק וקנין: כבר לא מייצרים אותם.

עודדה פרץ: אני רוצה להזכיר שיש לנו את המגבלה של 24 ימים לאישור עקרוני.

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: ולכן פרק זמן של 15 ימים עומד במגבלה הזאת נכון לעכשיו.

שגית אפיק: אולי זה יהיה אפילו קצר יותר.

בועז אחד העם: בקשר לסעיף 26ג(2) יש בעיה.

בועז אחד העם: קודם כל, הגוף הפיננסי מציב ולא מציע.

בועז אחד העם: הוא מציב בפני האדם.

בועז אחד העם: שתיים יש פה בעיה כי זה סטנדרטי.

בועז אחד העם: הגופים הפיננסיים אומרים למבקש: אתה צריך להראות לנו הכנסות.

בועז אחד העם: אם הוא מביא למשל קצבת נכות, זה לא נחשב להכנסה ולכן יש פה בעיה עם הסטנדרט.

בועז אחד העם: כאשר האדם עם המוגבלות הקרוב עומד באותם תנאים שהגוף הפיננסי מציב, אז צריך להרחיב את זה ולאפשר לאנשים תנאים נוספים אחרת זה סוג של סירוב כי אומרים לו: תן לנו משכורת.

בועז אחד העם: אבל אם יש לו קצבה ועם הקצבה הוא יכול לכסות את המשכנתה, אז בעצם יצרת פה סירוב אחר.

משה גפני: היה ויכוח על העניין הזה.

משה גפני: נראה מה עושים.

שגית אפיק: אני רוצה להבין.

שגית אפיק: אתה מבקש שקצבת הנכות תיחשב לו כהכנסה.

שגית אפיק: יש לי שאלה לבנקים: האם היום אתם לא מחשבים את קצבת הנכות כהכנסה?

עירן פאר: קצבת נכות נחשבת כהנסה אם היא קצבה קבועה.

שגית אפיק: אז זה בסדר.

קארין אלהרר: קצבת נכות היא קצבה קבועה?

עירן פאר: קצבה קבועה נחשבת כהכנסה.

שגית אפיק: זה אצל כל הבנקים כך?

עירן פאר: אני מעריך שכן.

עירן פאר: אני לא יכול להגיד בוודאות אבל אני מעריך שכן.

שגית אפיק: אתה יכול לבדוק את זה?

מיקי רוזנטל: אתה מתכון לנכות צמיתה?

מיקי רוזנטל: למה אתה מתכוון?

מיקי רוזנטל: מה זה נכות קבועה?

עירן פאר: קצבה קבועה.

מיקי רוזנטל: הקצבה קבועה כי הנכות צמיתה?

שגית אפיק: כן.

שגית אפיק: לילד, לצורך העניין, הקצבה לעולם לא קבועה.

שגית אפיק: יש פניות כאלה - - -

מיקי רוזנטל: מה ההגדרה המדויקת שאתם משתמשים בה?

עירן פאר: אנחנו נבדוק וניתן לך תשובה.

מיקי רוזנטל: זה חשוב.

מיקי רוזנטל: יש הגדרות חוקיות לעניין.

משה גפני: תבדוק ותגיד לנו בגלל שאנחנו מעריכים שקצבת ילד היא קצבה לא קבועה.

עירן פאר: - - - מבחינתו לתת משכנתה גם ל-20 שנה מקובל עליכם בתנאי שאנחנו מוכנים לזה.

עירן פאר: כלומר, אין בעיה שהבנק יחליט שהוא נותן גם ל-20 שנה.

שגית אפיק: בסדר, זה מופיע בנוסח.

שגית אפיק: שלי, הצעת לעניין ה-15 ימים – שלי הציעה ואני חושבת שזו הצעה טובה – שזה יהיה 15 ימים אבל הממונה תהיה רשאית לקבוע תקופה קצרה יותר.

משה גפני: אבל מחכים לגיא רוטקופף.

מיקי רוזנטל: נהדר.

מיקי רוזנטל: ניסוח מצטיין.

שגית אפיק: עכשיו הגדרה של אדם עם מוגבלות.

שגית אפיק: ניסינו לעגן פה את ההערות של כולם ולהעביר שמדובר פה בשני תנאים מצטברים.

אייל לב ארי: "לעניין זה, "אדם עם מוגבלות מקצרת חיים" אדם עם מוגבלות שהמוגבלות שלו הוכרה על ידי אקטואר ממונה כמוגבלות שעלולה לקצר את תוחלת החיים שלו לתקופה העולה על 3 שנים לעומת תוחלת חיים ממוצעת, ובלבד שהאקטואר הממונה קבע שתוחלת החיים של האדם עם המוגבלות עולה על 5 שנים; "אקטואר ממונה" אקטואר שקבע הממונה על שוק ההון ברשימה שפרסם".

אייל לב ארי: ".

משה גפני: אתם מסכימים לזה, שוק ההון?

שלי סבן: יש לנו שאלה אחת לגבי זה.

שלי סבן: בסך הכול אקטואר - - - מקובל עלינו, נראה לנו סביר.

שלי סבן: אבל מי יממן את אותו אקטואר?

מיקי רוזנטל: לא אכפת לנו שחברות הביטוח או הבנקים.

מיקי רוזנטל: שיתחלקו חצי-חצי.

גיא רוטקופף: המדינה תממן את זה כי המדינה, בהקשר הזה, גם צריכה להשתתף באירוע הזה.

גיא רוטקופף: אנחנו לא נממן עובד מדינה, אחר יגידו שמימנו אותו.

גיא רוטקופף: לא בגלל העלות שלו – אנחנו לא רוצים שיגידו שאנחנו מממנים אדם שפועל לטובתנו.

שגית אפיק: חברות הביטוח, האם אתם עובדים כבר היום עם אקטוארים?

גיא רוטקופף: בסיטואציה הזו הגוף המתאים הוא לא בהכרח אקטואר כי זה צריך להיות אקטואר שמתבסס על חוות דעת רפואיות ולכן אני לא בטוח שזה אקטואר או רופא או שילוב של שניהם.

גיא רוטקופף: אני מציע שגם בהקשר הזה לחזור אחרי דיון עם רשות שוק ההון כדי לראות מה הדבר הנכון ביותר.

קארין אלהרר: לא, לא.

קארין אלהרר: אנחנו קצת התבלבלנו - - -

משה גפני: לא התבלבלנו.

קארין אלהרר: אנחנו ממש מבולבלים אם מישהו חושב שהאדם הפרטי יביא את האקטואר מהבית.

משה גפני: לא.

משה גפני: הוא לא אמר את זה.

גיא רוטקופף: לא אמרתי את זה.

מיקי רוזנטל: או המדינה או - - -

שגית אפיק: השאלה היא האם המדינה או חברות הביטוח.

משה גפני: לחברות הביטוח יש אקטוארים שלהן אבל אנחנו רוצים שהם יהיו עצמאיים, שלא יהיו תלויים בהן.

מיקי רוזנטל: טוענות חברות הביטוח - - - מה, אתם רוצים שאנחנו נממן את חוות הדעת - - - נו באמת, אנחנו צדיקים, אבל לא - - -

משה גפני: מה עוד?

קארין אלהרר: מה אומר שוק ההון?

שגית אפיק: שלי אומרת שאין לה אקטוארים וחברות הביטוח עובדות עם אקטוארים ולכן היא תביא רשימה של אקטוארים אובייקטיביים.

שגית אפיק: היא שאלה מי יממן - - -

מיקי רוזנטל: - - - נעביר את ז בחוק יסוד - - -

משה גפני: מספיק עם הוויכוח.

משה גפני: מיקי רוזנטל ואני נהיה אקטוארים.

משה גפני: די.

קארין אלהרר: עולה כאן טענה סמויה כאילו האקטוארים שעובדים בחברות הביטוח הם לא אובייקטיבים.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: הם עובדים בחברות הביטוח.

משה גפני: גיא, יש לכם אקטוארים?

גיא רוטקופף: יש לנו אקטוארים.

משה גפני: יש לכם אקטוארים.

משה גפני: אתם היחידים פה סביב השולחן שיש לכם אקטוארים.

משה גפני: אלא אם אתם מסכימים למיקי רוזנטל ולי, לכם יש אקטוארים.

משה גפני: אתם לוקחים מהאקטוארים את מה שהם נותנים לכם ואתם בודקים אם הם אובייקטיביים.

משה גפני: אם כן – הם נמצאים ברשימה.

משה גפני: אלא אם יבוא אגף התקציבים ויגיד: אני מוכן לממן לכם משרות של אקטוארים.

משה גפני: אם לא, אלה האקטוארים שאתם תצטרכו לבדוק אותם.

קארין אלהרר: כמה אקטוארים יש בישראל?

משה גפני: שישה עשר.

משה גפני: נמצא פתרון עם האובייקטיבים.

גיא רוטקופף: נמצא פתרון - - - הגדרת ממונה.

מיקי רוזנטל: הרוח של מה שהיה פה צריכה - - -

משה גפני: אנחנו קובעים פה שהאדם עם המוגבלות שתוחלת החיים שלו עולה על שלוש שנים לעומת תוחלת חיים ממוצעת, בלבד שהאקטואר הממונה קבע שתוחל החיים של האדם עם המוגבלות עולה על חמש שנים.

משה גפני: פחות מחמש שנים הוא לא נכנס לעניין הזה בגלל שהוא אדם עם סיכון גבוה.

משה גפני: אם זה עולה על חמש שנים, הוא נכנס למערכת הזאת ובתנאי שיש לו את שני התנאים המצטברים: עולה על חמש שנים ושהוא אדם עם מוגבלות ולא עולה טרמפ על העניין.

מיקי רוזנטל: אדוני, תגיד גם שעלות האקטואר בכל מקרה לא תשולם על ידי המבוטח.

מיקי רוזנטל: שיריבו ביניהם, לא אכפת לנו.

משה גפני: זה ברור לגמרי.

מיקי רוזנטל: אתה תגיד.

משה גפני: אני אומר את זה.

שגית אפיק: נגיע לזה.

משה גפני: המבוטח לא משלם את האקטואר.

בועז אחד העם: מה עם אלה עם הסיכון הגבוה?

בועז אחד העם: אקטואר קבע שהמוגבלות שלהם - - - מה עם אלה שמתחת לחמש שנים?

משה גפני: לא נמצאים.

בועז אחד העם: אז מה המענה להם?

משה גפני: אין מענה.

בועז אחד העם: למה?

משה גפני: מכיוון שאין מי שיבטח.

משה גפני: מה לעשות?

מיקי רוזנטל: איך אפשר לבטח אדם ברמת סיכון גבוהה?

משה גפני: בשביל זה צריך גמ"חים.

בועז אחד העם: כל אחד שיכול לקחת משכנתה - - -

משה גפני: אתה שואל אותנו שאלה מביכה.

משה גפני: אין לנו תשובה לעניים הזה.

משה גפני: אין גוף כלכלי שייקח את זה על עצמו, רק גמ"חים.

בועז אחד העם: אבל אנחנו לא מדברים פה על הלוואה כללי.

בועז אחד העם: אנחנו מדברים פה על הלוואה שיש לה בטוחה, ערובה.

בועז אחד העם: זאת אומרת, גם לאדם עם הסיכון הגבוה - - -

משה גפני: גם היום, עוד לפני החוק של קארין אלהרר, המציאות היא שאנחנו מדברים פה על הדירה שהיא הבטוחה שיש למשכנתה הזאת ובכל אופן הם לא נותנים את המשכנתאות.

משה גפני: אנחנו הולכים לתקן את זה.

משה גפני: אין לי תשובה לשאלה הזאת.

משה גפני: אתה צודק, אין לי תשובה.

ישראל יעקב הבר: נקודה נוספת.

ישראל יעקב הבר: בסעיף (ד)(1) אנחנו לוקחים קבוצה של אנשים עם מוגבלות ומוצאים אותה מהמסלול הזה, נכון?

ישראל יעקב הבר: הם לא יכולים - - -

משה גפני: אנחנו לא מוציאים.

משה גפני: בינתיים אף אחד לא בפנים.

שגית אפיק: הם יכולים לבחור בין המסלולים.

ישראל יעקב הבר: אם קיצור תוחלת החיים שלו הוא פחות משלוש שנים, אז הוא לא יוכל בכלל להיכנס למסלול, נכון?

משה גפני: הוא יכול אם הבנק נותן לו.

שגית אפיק: יש לו את המסלול בסעיף 19לה שהוא של הסירוב סביר או לא סביר.

שגית אפיק: המסלול הרגיל נשאר לו.

שגית אפיק: אנחנו לא גורעים ממנו.

ישראל יעקב הבר: אני מציע לקבוע שאם אדם שהוא לא במסלול, הסירוב הזה ייחשב לבתי סביר כדי שהוא יוכל לתבוע.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: אנחנו לא יכולים - - -

משה גפני: לא הבנתי.

שגית אפיק: הוא רוצה להגיד שאם הוא לא נכנס לחמש שנים, אז זה סירוב בלתי סביר.

משה גפני: לא.

משה גפני: אי אפשר.

משה גפני: האמת היא שאת צודק.

משה גפני: כשנכנסתי לכנסת לפני 30 שנה, הייתי בטוח שאני הולך לתקן את הכול.

משה גפני: התברר לי שלא.

משה גפני: לא מתקנים את הכול, אנחנו מנסים לתקן את המצב העיקרי הזה שהוא בלתי סביר.

משה גפני: אני מסכים איתך.

אייל לב ארי: "(2) סכום הביטוח ללא חיתום המינימלי שיציע מבטח לאדם עם מוגבלות מקצרת חיים יהיה מ-500,000 שקלים חדשים אלא אם כן המבטח הסכים לסכום גבוה יותר או שהאדם עם המוגבלות ביקש סכום נמוך יותר.

אייל לב ארי: ".

גיא רוטקופף: "יהיה", נכון?

גיא רוטקופף: לא "לא יפחת"?

שגית אפיק: יהיה 500 אלף.

שגית אפיק: זה כמו עם תקופת ההחזר, אלא אם כן הגוף המבטח הסכים ליותר או שהוא ביקש פחות.

גיא רוטקופף: יהיה מחצית ממה שהוא לקח?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: יהיה 500 אלף.

מיקי רוזנטל: המחצית שייכת רק - - -

גיא רוטקופף: לא.

גיא רוטקופף: אם הוא לוקח 600 אלף, אז הביטוח יהיה מחצית – זה כתוב בראש.

גיא רוטקופף: אבל עד 500 אלף?

קארין אלהרר: לא יהיה יותר מ-500 אלף.

גיא רוטקופף: עד 500 אלף.

שגית אפיק: אלא אם כן חברת הביטוח הסכימה לתת יותר או שהאדם ביקש פחות.

גיא רוטקופף: אני מסכים, אבל - - -

מיקי רוזנטל: זה מה שכתוב פה.

גיא רוטקופף: מאה אחוז, עד 500 אלף.

אייל לב ארי: "(3) על הוראות פסקה (1) יחולו הוראות סעיף 19לה, בשינויים המחויבים, ובכלל זה יצרף מבטח להודעתו לסרב לבטח הסבר בכתב לכך שהחליט שלא לבטח את האדם עם המוגבלות או את קרובו, או לתת לו יחס שונה; מבטח יצרף להודעתו כאמור גם תמצית של סיכום בסיס הנתונים או תמצית המידע שעליהם התבסס בהחלטה שלו.

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: זה החיוב של חברות הביטוח לתת את הסירוב בכתב.

שגית אפיק: יכול להיות שגם כאן

שגית אפיק: נצטרך להכניס לוחות זמנים ונבדוק את זה ביחד, שלי.

שגית אפיק: בנוסף, אנחנו רוצים שאגף שוק ההון יעשה בדיקה של הסירובים האלה וגם לזה אני רוצה שננסה למצוא איזשהו מנגנון בהמשך למה שעלה כאן

שגית אפיק: כדי שלא יהיה חשש של ניצול לרעה של ההסדר הזה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לוודא שה-15 יום או פחות יחולו על הסעיף הזה.

שגית אפיק: זה השלב השני.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: שלא יעלה על 15 יום נוספים.

מיקי רוזנטל: פניתי וסורבתי אבל אל נתנו לי נייר שסורבתי אלא בטלפון אמרו לי לא.

מיקי רוזנטל: אז אני פונה למסלול העוקף.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לקבל תוך זמן סביר כדי לפנות לרשות - - -

שגית אפיק: זה מה שאמרנו, שנקבע לזה גם לוחות זמנים.

בועז אחד העם: אפשר לבקש דיווח?

בועז אחד העם: אנחנו רוצים שקיפות.

בועז אחד העם: דיווח לגבי הסירובים - - -

שלי סבן: אנחנו מבקשים שזה יהיה במסגרת סמכויות האכיפה והביקורת שלנו.

שלי סבן: אם צריך, אנחנו נבדוק אם יש לנו יכולת - - -

קארין אלהרר: מה זה אם צריך?

שלי סבן: אני שואלת כי אני לא יודעת.

משה גפני: קארין, את תופסת מהר.

משה גפני: אני לא.

משה גפני: את רוצה לחזור בבקשה?

משה גפני: הליטה שלי חלשה.

שלי סבן: אנחנו נבדוק את יכולת האכיפה שלנו, את היכולת להטיל סנקציה על החברה שלא עומדת בהוראות וככל שצריך להוסיף סעיף אכיפתי בעניין הזה - - - אם כאן או בחוק הפיקוח זה לא משנה, העיקר שלגבי הסעיף הזה יהיה ברור שיהיה סעיף אכיפתי.

קארין אלהרר: האם עד היום אנחנו מתנהלים בלי סעיף אכיפתי?

שלי סבן: יש סעיף בחוק.

שלי סבן: השאלה האם לממונה יש יכולת להטיל עיצום כספי בעניין.

שלי סבן: להבנתי לא.

משה גפני: שלי, אני מקבל את העמדה שלך.

גיא רוטקופף: אנחנו נכנסים למשהו וולונטרי וכבר מקבלים עיצומים כספיים וסמכויות פיקוח.

גיא רוטקופף: אולי תתנו לזה לעבור ואז נראה איך זה עובד.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא מבקשים 32 שיניים.

מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים שתי שיניים.

משה גפני: מיקי, תמונת המצב היא כזאת שהיום יש בחוק סמכויות אכיפה אבל לא מפעילים אותן.

משה גפני: אני מבקש להוסיף סמכויות אכיפה ואנחנו נבדוק במהלך היממה הקרובה: אם יש את זה בלאו הכי בחוק, נוריד את זה.

מיקי רוזנטל: תודה לך, אדוני.

בועז אחד העם: מה עם הדיווח?

שגית אפיק: יש בסוף דיווח.

שגית אפיק: אנחנו נגיע לסעיף של דיווח.

שגית אפיק: דיווח לוועדה.

שגית אפיק: סוכם שהמבוטח לא יצטרך לחכות עד שרשות שוק ההון תעשה בדיקה אם הסירוב סביר או לא סיבר.

שגית אפיק: הוא כבר ילך במסלול ויקבל את מה שיקבל ואתם בזמנכם תעשו את הבדיקות שלכם.

שגית אפיק: אני מבהירה את זה - - -

שלי סבן: הבדיקה היא במסגרת מדגמית.

שלי סבן: היא לא בדיקה פרטנית פר מבוטח.

שלי סבן: אני מחדדת את זה.

משה גפני: אני מבקש להוסיף את סמכויות האכיפה.

משה גפני: אם יתברר שיש להם בחוק סמכויות אכיפה, נסיר את זה.

עודדה פרץ: לנו חשוב שזה יהיה לא מדגמי אלא בדיקה פרטנית של כל מקרה.

משה גפני: נכון.

עודדה פרץ: היא ביקשה את סמכויות האכיפה במקום הבדיקה הפרטנית.

משה גפני: לא.

משה גפני: הבדיקה חייבת להיעשות בכל מקרה.

עודדה פרץ: היא רוצה לעשות בדיקות באופן רנדומלי ואם יימצא מקרה שהיה לא סביר, אז היא תטיל עליהם עיצומים כספיים.

עודדה פרץ: אנחנו חושבים שחשוב - - -

גיא רוטקופף: אני מציע שנבחן את זה.

שלי סבן: מדובר פה ברגולציה פרטנית ובררנית של ממש כל מקרה - - -

קארין אלהרר: תגידי, אתם שומעים את עצמכם?

שלי סבן: אנחנו לא מתנערים מאחריות וחשוב לי - - -

משה גפני: בסדר, אתם צריכים לעשות את הבדיקה הזאת.

שלי סבן: אנחנו נעשה את הבדיקה הזו - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בדיקה פרטנית.

מיקי רוזנטל: מישהו חייב לעשות - - - אדם סורב על ידי חברת ביטוח, הוא עכשיו פונה - - -

שלי סבן: אם הוא פונה – בוודאי אין שאלה.

מיקי רוזנטל: אני לא מבין את ההיגיון.

מיקי רוזנטל: אם אתם בודקים בשביל לאשר, זו אותה בדיקה גם בשביל לדחות.

שלי סבן: לא, לא - - -

מיקי רוזנטל: כן, כן.

שלי סבן: אם הוא פונה – נעשית בדיקה.

שלי סבן: הבנקים מבקשים שאנחנו נאשר כל בקשה של מבוטח שרוצה - - -

מיקי רוזנטל: לא כל בקשה.

מיקי רוזנטל: כל בקשה לצורך קבלת סיוע בריבית.

גיא רוטקופף: זה היה עניין שלא דנו בו.

גיא רוטקופף: נדון בו ונפתור אותו.

מיקי רוזנטל: אם אתם בודקים את הבקשה, אז באותה מידה גם הסירוב.

מיקי רוזנטל: זו אותה בדיקה.

משה גפני: עודדה, מה רצית להגיד?

עודדה פרץ: חשוב שתהיה בדיקה פרטנית - - - שהיא לא תצטרך להיעשות - - -

משה גפני: יש היום סמכויות אכיפה בחוק.

משה גפני: הם לא עושים את זה באופן מלא.

משה גפני: זה יהיה עכשיו גם בחוק.

משה גפני: אני מעריך שחלק גדול הם יבדקו.

משה גפני: אבל זה יהיה בחוק, אני מסכים איתך.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים להתעקש על זה.

משה גפני: מה את מציעה?

משה גפני: שנכתוב שתהיה בדיקה פרטנית?

משה גפני: כתוב.

עודדה פרץ: שכל סירוב חברת הביטוח תצטרך להעביר לרשות שוק ההון.

עודדה פרץ: מה ששחררנו לא יצטרך להיעשות תוך - - -

קארין אלהרר: עודדה, גם היום זה כתוב.

עודדה פרץ: לא נכון.

עודדה פרץ: זה לא כתוב.

שגית אפיק: כל סירוב חברת הביטוח - - -

עודדה פרץ: היום, רק אם האדם פונה - - -

גיא רוטקופף: שגית, לא דנו בזה.

גיא רוטקופף: אנחנו נסדיר את העניין הזה.

גיא רוטקופף: אני מציע להסדיר את זה.

משה גפני: נמשיך הלאה ונחזור לזה.

מיקי רוזנטל: אם אדם פונה אליכם, אתם בודקים בכל מקרה.

משה גפני: נחזור לזה.

משה גפני: חבר הכנסת רוזנטל, נחזור לזה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר לה.

מיקי רוזנטל: יש מצב נוסף שבו אדם לא פוני לקבל סיוע אלא הוא פונה ומתלונן שחברת הביטוח מתנהגת אליו לא באופן שראוי שיתייחסו לנכה ומבקש שיבדקו את זה.

שלי סבן: במקרה הזה אנחנו בודקים.

גיא רוטקופף: היא בודקת את הפנייה.

גיא רוטקופף: יש סמכויות.

שגית אפיק: הם בודקים פרטני היום האם האשם פנה אליהם.

שגית אפיק: מה שמבקשת עודדה ובאמת לא סגרנו את הקצה הזה, וגם אומר את זה יובל מאגף תקציבים, שכל סירוב ייבדק בין אם האדם פנה ובין אם לא.

שגית אפיק: האדם כבר יקבל הרי את הפתרון - - -

קריאות: - - -

שלי סבן: אבל זה המנגנון.

שלי סבן: בשביל זה נוצר המנגנון של האקטואר החיצוני.

משה גפני: אפשר להמשיך הלאה ונחזור לזה.

מיקי רוזנטל: מי יחליט אם הוא פונה לאקטואר - - -

שלי סבן: זה יהיה באופן אוטומטי - - -

משה גפני: מיקי, אני מבקש.

משה גפני: נחזור לזה.

משה גפני: נחזור לעניין.

משה גפני: בוא לא נעכב.

מיקי רוזנטל: אני חושש שיש פה משהו - - -

אייל לב ארי: "(ה) (1) תקופת האכשרה לביטוח חיים ללא חיתום לפי סעיף קטן (ד) תעמוד על לא יותר שנתיים או שלוש שנים".

משה גפני: שנתיים.

גיא רוטקופף: בתקופת האכשרה השאלה היא איפה הנטל יתחלק בין הביטוח לביננו.

גיא רוטקופף: בשביל שהביטוח לא יהיה יקר, אנחנו חושבים בעיקר לאור הארכת התקופה בעשר שנים, שזה נכון שזה יהיה שלוש שנים.

משה גפני: שלוש שנים זה הרבה.

משה גפני: תכתוב שנתיים וחצי וזהו.

מיקי רוזנטל: סיכמנו 30 חודש.

משה גפני: שנתיים וחצי.

מיקי רוזנטל: גפני, אתה לא למדת ליבה – זה אותו דבר.

מיקי רוזנטל: שנתיים וחצי - - -

משה גפני: אבל אתה גם לא למדת, אז איך אתה עובד עלי?

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: כי עבדו עלי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: 30 חודשים.

שגית אפיק: אז הסיפה יורדת.

שגית אפיק: זה יהיה שנתיים וחצי והסיפה יורדת.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: אני צריך לסיים את הדיון.

משה גפני: להצביע.

אייל לב ארי: "(2) פנה אדם עם מוגבלות לגוף פיננסי לקבלת הלוואה לדיור, ייתן לו הגוף הפיננסי כפוף להוראות סעיף קטן (א) את ההלוואה לדיור עד לקבלת הביטוח.

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: אלה אותם 24 ימים.

שגית אפיק: אולי צריך לכתוב את זה אחרת.

אייל לב ארי: "(2) פנה אדם עם מוגבלות לגוף פיננסי לקבלת הלוואה לדיור, ייתן לו הגוף הפיננסי כפוף להוראות סעיף קטן (א) את ההלוואה לדיור עד לקבלת הביטוח.

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: זו השמירה.

שגית אפיק: הוא פנה אליכם עם סירוב מחברת הביטוח.

שגית אפיק: פנה לבנק עם סירוב מחברת הביטוח.

שגית אפיק: אמרת קודם, יש 24 ימים שהבנק שומר את התנאים.

שגית אפיק: זה מה שהסעיף הזה נועד לומר.

שגית אפיק: הוא לא מנוסח נכון.

שגית אפיק: אמרתי שהוא לא כתוב נכון.

שגית אפיק: נתקן אותו בהתאם ללחות הזמנים שקבענו קודם שהסירוב הוא ל-15 ימים.

שגית אפיק: זאת הכוונה של הסעיף.

שגית אפיק: אפשר להוריד אותו לכתוב פשוט את מה שאמרתי עכשיו.

עירן פאר: בסדר גמור, את תנסחי את זה.

אייל לב ארי: "(ו) (1) הממונה על שוק ההון בהתייעצות עם הוועדה המייעצת, יקבע הוראות בדבר תנאים שבחוזה ביטוח חיים ללא חיתום לפי סעיף זה וניסוחם, ובכלל זה מבנה פוליסת ביטוח החיים וצורתה, לרבות הוראות לעניין האותיות בפוליסה, ובכלל זה הוראות לעניין הגודל המזערי של האותיות כאמור, היחס בינן לבין השטח שבו כלול המידע ואופן כתיבתן והצגתן, וכן רשימת תנאים מהותיים בפוליסה, הבלטתם ואופן ניסוחם, לרבות החובה לצרף מסמך נפרד לגביהם.

אייל לב ארי: (2) הסדר הסותר תנאי שיש לקבעו על פי הוראות שהותקנו כאמור בפסקה (1) לא ינהגו לפיו, ויראו כאילו הותנה במקומו התנאי שיש לקבעו כאמור, זולת אם ההסדר הוא לטובת המבוטח; אין בהוראה זו כדי לגרוע מאחריותו הפלילית של המבטח.

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: ההוראה הזאת באה לומר שחברות ביטוח שנותנות ביטוח חיים יצטרכו להחזיק מוצר של ביטוח ללא חיתום על המדף.

שגית אפיק: שלי, אם אתם יודעים לייצר את זה בלי חקיקה, זה פחות משנה לנו, אבל זו צריכה להיות התוצאה המעשית של זה.

שגית אפיק: כרגע זה בחקיקה.

שגית אפיק: אומרת הממונה על שוק ההון שיכול להיות שהיא יודעת לחייב את זה בדרך אחרת.

שגית אפיק: כרגע זה בחוק.

שגית אפיק: זה הנוסח שהוא הקריא - - -

משה גפני: אם היא מביאה אופציה שהיא יכולה לעשת את זה ללא חקיקה – אנחנו נתמוך.

אייל לב ארי: "(ז) (1) האדם אם המוגבלות או קרוב של ילד עם מוגבלות יהיה זכאי לקבל מהמדינה סיוע לרכישת דירה; סכום הסיוע לא יפחת מסכום המבטא בקירוב את ההפרש שבין פרמיה בביטוח חיים ללא חיתום לבין פרמיה בביטוח חיים עם חיתום; (2) בתקציב משרד הבינוי והשיכון ייקבע סכום כולל של _ שקלים חדשים.

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: יובל, אתה רוצה להגיד את הסכום הכולל?

בועז אחד העם: למה כתוב בקירוב?

בועז אחד העם: למה לא לכתוב את הסכום הכולל?

יובל טלר חסון: הנוסח הזה לא יופיע והסכום יחושב, כמו אמרנו קודם, לפי 1,500 אנשים כפול 300 שקלים כפול 12 חודשים.

משה גפני: קארין, זה בסדר?

שגית אפיק: איך הגעתם ל-1,500 אנשים?

שגית אפיק: אלה כל הסירובים שיש היום.

שגית אפיק: זאת אומרת, זו קבוצה שהיא יותר גדולה מהקבוצה שתיכנס לחוק.

יובל טלר חסון: הסירובים הם לא בשנה אחת.

יובל טלר חסון: אלה סירובים מצטברים.

שגית אפיק: אם הייתם צריכים לאמוד את זה לשנה, בכמה, פחות או יותר, מדובר?

קארין אלהרר: לא הבנתי, זה 1,500 - - -

משה גפני: אבל אם הייתם מגיעים לאמת, לא בערך, כמה אתה מעריך שיהיו בשנה?

גיא רוטקופף: 100 בשנה.

גיא רוטקופף: זה המספר.

קארין אלהרר: זה 1,500 - - - לכל החיים?

מיקי רוזנטל: כן, אבל כל שנה מתקצבים אותם מחדש - - -

משה גפני: כל שנה מתקצבים מחדש.

מיקי רוזנטל: אבל כל שנה זה מכפיל את עצמו.

משה גפני: צריך לקבל את זה.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין.

קארין אלהרר: אתם מעריכים שבכל החיים מעתה ועד קץ ימינו זה יהיה - - -

יובל טלר חסון: לא, לא.

משה גפני: הוא לא אמר את זה.

יובל טלר חסון: זה לא מה שאני אמרתי.

קארין אלהרר: אז מה החישוב?

יובל טלר חסון: החישוב הוא שכרגע מה שהצטבר זה 1,500 אנשים.

יובל טלר חסון: הצטברות של תקופה מסוימת.

יובל טלר חסון: אנחנו מציעים לכתוב בנוסח החוק שנדבר על מכסה כוללת של 1,500 בשנה.

משה גפני: זה בסדר.

מיקי רוזנטל: זה בסדר כי אחרי 27 שנה זה גם מפסיק - - -

משה גפני: אם אפשר, בבקשה לבדוק את אגף התקציבים אם קרה שם משהו.

בועז אחד העם: סליחה, אדוני היושב-ראש, למה בקירוב?

יובל טלר חסון: אבל מה שלא תכתוב בחוק, נכתוב את הסכום ולא נכתוב את מספר האנשים.

שגית אפיק: אז מה הסכום?

שגית אפיק: תן לנו את הסכום ובוא נגזור ממנו.

שגית אפיק: הוא מדבר על 1,500 מאז חוק שוויון זכויות, תבינו את ההבדל בין - - -

יובל טלר חסון: 5.4 מיליון ₪.

משה גפני: כפול 12.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: זה הסכום הכולל שהוא שם בתקנה.

משה גפני: זה 1,500 כפול 300 כפול 12.

משה גפני: זה 300 בחודש.

מיקי רוזנטל: זה 5.4 מיליון לשנה.

שגית אפיק: לא יהיה כתוב מספר האנשים.

שגית אפיק: יהיה כתוב הסכום שיהיה בתקנה: 5.4 מיליון ₪ בשנה.

מיקי רוזנטל: בגלל שהסכום נמוך, אני מציע שוועדת הכספים בשנת התקציב הקרובה, בדיון הקרוב, תקבל נתונים מדויקים כדי לשנות את הסעיף הזה בהתאם.

שגית אפיק: נתנו אופציה אחרי שנתיים לדווח לוועדה על אופן היישום כאשר בתוך אופן היישום אפשר יהיה לשנות את אמות המידה ולשנות גם - - -

גיא רוטקופף: אבל זה כתוב בחוק?

גיא רוטקופף: זה מאוד חשוב.

גיא רוטקופף: יש אופציה לשנות את הסכומים.

שגית אפיק: כן.

גיא רוטקופף: עוד דבר, אני רוצה שהוא יבוא אלי אחרי שהוא קיבל את זה עם וואוצ'ר ממשרד השיכון.

שגית אפיק: נכון.

שגית אפיק: הם מבקשים לדעת שיש את הזכאות - - -

מיקי רוזנטל: למה משרד השיכון?

מיקי רוזנטל: מה שייך משרד השיכון?

שגית אפיק: כי משרד השיכון נותן את הכסף למשכנתה.

מיקי רוזנטל: אבל הבנק הוא נותן את האישור.

שגית אפיק: למבקש.

שגית אפיק: זה עדיף, הא נותן לאדם.

משה גפני: למה אתה צריך את האישור הזה, גיא?

גיא רוטקופף: אני לא יודע מי זכאי.

גיא רוטקופף: אני רוצה שאותו אדם יקבל - - -

הראלי שירה מזרחי: מרגע שנתת ביטוח, האדם בא עם הביטוח הזה ללא חיתום למשרד השיכון ואומר: קיבלתי ביטוח, אני זכאי, אנא תנו לי את הפער.

הראלי שירה מזרחי: הפער הוא 300 שקלים.

משה גפני: נכון.

משה גפני: את הפער נותנת המדינה.

גיא רוטקופף: 300 שקלים כתובים בחוק?

שגית אפיק: כן.

גיא רוטקופף: מי שמקבל את זה מגיע ומעביר לי?

שגית אפיק: כן.

קריאות: - - - הוא לא מעביר אליך כלום - - - הוא מעביר לו - - -

גיא רוטקופף: הוא מעביר למבקש שמשלם לי אחרי - - -

מיקי רוזנטל: הבנק הרי לא ייתן לו את המשכנתה בלי המסמך.

בועז אחד העם: למה כתוב "בקירוב"?

בועז אחד העם: כבוד היושב-ראש, אפשר להוריד את המילה "בקירוב"?

אייל לב ארי: אנחנו מתקנים את הנוסח הזה.

בועז אחד העם: כבוד היושב-ראש, אפשר להוריד את המילה "בקירוב"?

משה גפני: אני רוצה להתקדם.

משה גפני: אני אחזור - - -

שגית אפיק: אנחנו נרשום את הסכום הכולל - - -

יובל טלר חסון: אני מציע לרשום את הסכום כולל בתוספת לחוק ונכתוב שהסכום - - -

שגית אפיק: 5.4 מיליון לשנת 2018.

משה גפני: 5.4 לשנה.

יובל טלר חסון: נכתוב בחוק שהתוספת הזאת ניתן לתקן אותה באישור ועדת הכספים - - -

שגית אפיק: את ה-300 שקלים אתה גם רוצה לקבוע בחוק?

יובל טלר חסון: אני מציע לקבוע את זה אבל בתוספת.

שגית אפיק: 300 ₪ לחודש לאדם עצמו.

קארין אלהרר: זה נשמע לי יותר מדי ערטילאי כל הסיפור.

קארין אלהרר: תנו לי את הסכימה: אדם רוצה לקנות דירה, מצא את דירת חלומותיו.

קארין אלהרר: הוא מגיע לבנק – מה קורה?

קארין אלהרר: תנו לי - - -

מיקי רוזנטל: יש שורה של דברים לעשות.

שגית אפיק: הבנק מבקש ממנו ביטוח.

שגית אפיק: הוא פונה לחברת הביטוח - - -

קארין אלהרר: אני רוצה שהבנק יענה.

קארין אלהרר: כן, עודדה.

גיא רוטקופף: שגית, לגבי המספר.

גיא רוטקופף: זה מספר הרבה יותר גדול ממה שדיברנו עליו.

שגית אפיק: דיברנו על בין 5 ל- מיליון.

שגית אפיק: זה מה שדיברנו.

משה גפני: כן, עודדה.

עודדה פרץ: הוא פונה לבנק לקבל משכנתה.

עודדה פרץ: הבנק נותן לו טופס טיולים, בין הדברים הוא צריך ביטוח חיים.

עודדה פרץ: הוא הולך לחברת הביטוח.

עודדה פרץ: חברת הביטוח תוך 15 ימים – כשהוא פנה לבנק, הוא קיבל אישור עקרוני ל-24 ימים – תוך 15 ימים אומרת לו שהיא לא מבטחת - - -

קארין אלהרר: ואם חברת הביטוח לא ענתה תוך 15 יום?

קריאה: פה רשות שוק ההון צריכה לבקר אותה.

קארין אלהרר: יופי.

קארין אלהרר: מה קורה עם המשכנתה?

עודדה פרץ: או אם ביטוח חיים רגיל או עם ביטוח ללא חיתום.

מיקי רוזנטל: אבל הוא לא קיבל תשובה.

קארין אלהרר: לא הבנתם מה הייתה מטרת החוק?

עודדה פרץ: יצטרכו לאכוף את זה שהוא יקבל תוך 15 ימים את - - -

קארין אלהרר: מי יאכוף את זה?

שגית אפיק: המצב שונה מהמצב הקיים.

שגית אפיק: עכשיו אדם יקבל בסוף ביטוח.

שגית אפיק: או שהוא יקבל ללא חיתום או שהוא יקבל ביטוח במסלול הרגיל.

שגית אפיק: על זה דיברנו.

שגית אפיק: ככה אני הבנתי את הדברים.

קארין אלהרר: אבל מה יקרה אם הם לא נותנים?

גיא רוטקופף: שהבנקים יתנו הלוואה.

עודדה פרץ: במסלול מהיר ברשות שוק ההון - - -

משה גפני: עודדה, בסוף יש משכנתה על פי החוק הזה.

משה גפני: בסוף יש ביטוח.

קארין אלהרר: זה לא הבנקים.

קארין אלהרר: זה חברות הביטוח.

משה גפני: יש ביטוח.

משה גפני: הבנקים צריכים לתת את המשכנתה מיד.

קארין אלהרר: היא אומרת שלא.

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: יהיה ביטוח.

קארין אלהרר: היא אומרת שהיא לא תיתן.

משה גפני: היה מדובר שהבנקים יתנו.

עודדה פרץ: היה מדובר שהם יתנו כדי שהם לא יחכו לתשובה של רשות שוק ההון אם הסירוב היה סביר או לא, שיתנו את המשכנתה מהר.

עודדה פרץ: אבל לא דובר שיתנו ללא ביטוח בכלל.

עודדה פרץ: אם מחייבים את חברות הביטוח להחליט תוך 15 יום - - -

מיקי רוזנטל: אנחנו מחייבים.

מיקי רוזנטל: אנחנו שואלים איפה עכשיו הרגולטור.

מיקי רוזנטל: מי יהיה הרגולטור שיאכוף את זה.

עודדה פרץ: - - - המשמעות היא שזה ביטוח ללא - - - אני לא חושבת שצריך להטיל על הבנקים את זה שחברות הביטוח לא בסדר ולא אוכפים עליהן.

עודדה פרץ: צריך לקובע - - - שאם הם לא עמדו בזמן הזה ולא נתנו תשובה תוך 15 יום, אז המשמעות שיש לאדם ביטוח ללא חיתום.

גיא רוטקופף: אני מצטער.

גיא רוטקופף: איך זה הפך להיות עניין של הביטוח?

גיא רוטקופף: שהביטוח נכנס פה במקום של הבנקים.

גיא רוטקופף: העניין פה הוא של הבנקים והבנקים צריכים לקחת אחריות.

גיא רוטקופף: הבנקים לא יכולים לבוא לפה ולהגיד: אנחנו אנשים טובים ורוצים לעזור - - -

משה גפני: גיא, עודדה – רגע.

משה גפני: לא יכו להיות - - -

מיקי רוזנטל: כשהתחלנו בזה אמרתי שצריך להמשיך שם - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: אבל לא יכול להיות חוטא נשכר.

משה גפני: אם חברת הביטוח עשתה את מה שהיא צריכה לעשות על פי החוק, אתה צודק – הבנקים לא יכולים לשחק עם העניין הזה.

משה גפני: אבל אם החוק מחייב את חברת הביטוח לעשות את הביטוח הזה והיא לא עושה, הרי זו הבעיה, אנחנו נקבע בחוק שאז תצטרך לתת ביטוח רגיל.

משה גפני: אנחנו לא באים בטענות אל מי שעושה את מה שהוא נדרש לעשות.

משה גפני: חברת הביטוח לא ביטחה אותו שלא כדין.

שגית אפיק: אלו סמכויות אכיפה, שלי, יכולות להיות לך?

שגית אפיק: הרי החוק אומר: לא יסרב.

שגית אפיק: לא הבנק ולא חברת הביטוח יסרבו לתת את המשכנתה ואת הביטוח.

גיא רוטקופף: תקבע את זה בחוזה.

גיא רוטקופף: אתם יכולים לקבוע את זה בחוזה.

שגית אפיק: אלו סמכויות אכיפה יש לך.

שגית אפיק: שלי?

שגית אפיק: תגידי לנו אותן.

שלי סבן: אחד, היכולת להטיל עיצום כספי על החברה.

שלי סבן: עיצום כספי יוצר הרתעה כי על סירוב - - -

שגית אפיק: אבל ישלו רק 24 ימים שהבנק שומר לו את הנתונים.

קארין אלהרר: הוא יפסיד את הדירה.

שלי סבן: אני אומרת שאפשר לחשוב על עוד מנגנונים של אכיפה יחד עם חברות הביטוח, למשל, לשאת את הנזק, אולי החברה יכולה.

שלי סבן: אני חושבת שכדאי לדבר על זה עם החברה אם יש או אין דבר כזה.

גיא רוטקופף: היום בפעם הראשונה ראינו את הצעת החוק הזו.

גיא רוטקופף: זה עניין שאפשר לפתור אותו.

גיא רוטקופף: נפתור אותו בניסוח ביומיים הקרובים.

שגית אפיק: זה לא עניין ניסוחי.

שגית אפיק: זה עניין - - - אני מסכימה אבל אני רק רוצה לחדד את הנקודה, מה שעלה כאן שזה היה חידוש מבחינתי זה שחברות הביטוח זה לא שהן מסרבות ומנמקות אלא שהן פשוט מתעלמות.

שגית אפיק: במצב כזה שאין שום תשובה, לא לטוב ולא לרע, אז החוק לא מעלה ולא מוריד כי הוא לא משנה.

שגית אפיק: גם היום חברות הביטוח מחויבות לתת תושבה והן לא נותנות.

גיא רוטקופף: אני לא חושב שהן לא נותנות.

שגית אפיק: זה מה שעלה כאן.

גיא רוטקופף: אבל זה חלק מהעניין.

משה גפני: אבל אם לא נותנות תשובה, צריך שתהיו סנקציות.

משה גפני: זה לא יכול להיות.

גיא רוטקופף: נכון.

גיא רוטקופף: הפיקוח על הביטוח הוא לא חסר שיניים.

גיא רוטקופף: הפיקוח על הביטוח הוא רשות עצמאית עם הרבה מאוד שיניים ועם סמכויות אכיפה.

גיא רוטקופף: היום פתאום הם נהיו אלה שלא מסוגלים לאכוף את זה?

גיא רוטקופף: אני חושב שעל העניין הזה שעלה רק עכשיו, נראה מה הסמכויות הנוכחיות ונראה איך אפשר לתת לזה פתרון.

גיא רוטקופף: חוץ מזה, החוק הזה גם חוזר.

גיא רוטקופף: זה הופך להיות חוק שכולו סנקציות על חברות הביטוח.

קארין אלהרר: גיא, אם תתנו תשובה, זה עומד לפתחו של הבנק.

מיקי רוזנטל: אם אתם לא עונים – מה אתה מציע?

מיקי רוזנטל: נאמר שכולם פושעים אבל יש אחד שהוא לא - - -

קארין אלהרר: אני רוצה להציע - - -

משה גפני: מיקי, בזה נעשה אותו דבר.

מיקי רוזנטל: שב רגע בכיסא שלנו.

משה גפני: אנחנו נקבע שאם הוא לא מקבל תשובה בתוך 10 ימים, הוא יקבל ביטוח רגיל.

משה גפני: יהיו חייבים לתת לו ביטוח רגיל אלא אם תבוא בתוך יומיים עם הצעה אחר.

גיא רוטקופף: אני אבוא עם הצעה.

משה גפני: רשות שוק ההון חייבת להיכנס לעניין.

קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אפשר לכתוב שכל בני האדם יהיו טובי.

מיקי רוזנטל: לכתוב בחוק.

בועז אחד העם: - - - סליחה, כבוד היושב-ראש, למה בקירוב?

בועז אחד העם: למה לא - - -

שגית אפיק: זה יורד.

שגית אפיק: הסכום יהיה 300 שקלים לחודש.

שגית אפיק: זה מה שיהיה כתוב.

בועז אחד העם: - - - ההפרש.

בועז אחד העם: למה בקירוב?

שגית אפיק: לא תהיה המילה "בקירוב".

שגית אפיק: יהיה כתוב 300 שקלים.

שגית אפיק: לא יהיה כתוב שום דבר חוץ מזה.

מיקי רוזנטל: לא לשכוח צמוד.

בועז אחד העם: סליחה כבוד היושב-ראש, שוב אני מבקש, תנו מענה לאנשים בסיכון גבוה.

בועז אחד העם: אתם הגוף שיכול לתת.

משה גפני: בינתיים אנחנו לא יכולים לגמור את החוק הזה.

בועז אחד העם: תשנו את המילים, תשנו - - - תגדיל את מספר הזכאים.

בועז אחד העם: בשביל מה אתם פה?

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אמרת את זה קודם.

אייל לב ארי: "(3) שר הבינוי והשיכון ושר האוצר רשאים לקבוע אמות מידה לקבלת הסיוע האמור בפסקה (1); אמות מידה ראשונות יובאו לאישור ועדת הכספים של הכנסת.

אייל לב ארי: ".

ישראל יעקב הבר: לעניין אמות המידה, אם אפשר להתייעץ איתנו ועם ארגונים שמייצגים אנשים עם מוגבלות.

שגית אפיק: קריטריונים למתן 300 שקלים, אפשר להתייעץ.

שגית אפיק: בהתייעצות עם הנציבות.

שגית אפיק: אמות מידה ראשונות יובאו לאישור ועדת הכספים.

אייל לב ארי: "(ח) נפטר אדם עם מוגבלות או קרוב של ילד שהוא אדם עם מוגבלות בתקופת האכשרה, כמשמעותה בסעיף קטן (ה), כתוצאה מהסיכון הביטוחי, יפעל הגוף הפיננסי בהתאם להוראות המפקח על הבנקים או הוראות הממונה על שוק ההון.

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: הבעיה שממנה התחלנו היא שככל הנראה אין היום מימושים של הבטוחה, של הדירה.

שגית אפיק: אבל את לא רוצה שאני ארשום את זה בחוק, נכון?

שגית אפיק: לכן תוציאו הנחיות לבנקים כיצד לנהוג וכנ"ל לממונה על שוק ההון.

מיקי רוזנטל: על כמה תירשם?

עודדה פרץ: אני לא חושבת שיש לנו - - - אני לא חושבת שאנחנו יכולים הוראות שיסתרו - - -

שגית אפיק: אם יהיו לך הוראות.

שגית אפיק: אם יש לך הוראות להוציא, תוציאי.

שגית אפיק: בסופו של דבר רציתי לומר שהסיכון הוא על הבנקים.

שגית אפיק: כמו שאמרנו קודם, בתקופת האכשרה הסיכון הוא על הבנק, נכון?

גיא רוטקופף: לגמרי.

גיא רוטקופף: זה מוסכם.

שגית אפיק: אבל צריך לכתוב את זה.

גיא רוטקופף: צריך לומר את זה בצורה מפורשת.

גיא רוטקופף: נפטר אדם בתקופת האכשרה, הבנק - - -

עודדה פרץ: למה צריך לכתוב?

שגית אפיק: למה צריך לומר את זה?

שגית אפיק: זה ברור.

גיא רוטקופף: כי זו מהות של החוק.

עירן פאר: לכן צריך שנתיים ולא שנתיים וחצי.

שגית אפיק: אתה מסכים לרשות את זה ככה: נפטר אדם בתקופת האכשרה ויש לו שאירים סמוכים על שולחנו, הסיכון יהיה על הבנק?

גיא רוטקופף: זו המהות של ההסכם.

שגית אפיק: השאלה אם זה בחוק או לא בחוק.

שגית אפיק: אני רשמתי הוראות כי חשבתי שזה לא נכון לכתוב את זה בחוק.

עירן פאר: למה שזה יהיה בחוק?

משה גפני: רשמנו לעצמנו את זה.

משה גפני: הלאה.

אייל לב ארי: "(ט) שר האוצר, שר הבינוי והשיכון, הממונה על שוק ההון והמפקח על הבנקים ידווחו לוועדת הכספים של הכנסת בתום שנתיים מיום תחילתו של חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' ___), התשע"ח–2018 על אופן מימוש ההלוואות לדיור לפי סעיף זה.

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: אנחנו נוסיף לכאן גם על מספר הסירובים ונפרט.

שגית אפיק: הדיווח צריך להיות מפורט יותר.

אייל לב ארי: "(י) בסעיף זה – "גוף פיננסי" – גוף מהגופים המנויים בפסקאות (1) עד (3) להגדרה "גוף פיננסי" בחוק בנק ישראל, התש"ע–2010 , או גוף בעל רישיון למתן שירותים פיננסיים כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו–2016 שמציע הלוואות לדיור;" תחילה 2.

אייל לב ארי: תחילתו של חוק זה ביום י"ח בתמוז התשע"ח (1 ביולי 2018).

אייל לב ארי: ".

שגית אפיק: במקביל לדיווח תהיה אפשרות לערוך שינויים גם לגבי הסכומים וגם לגבי הקריטריונים וההגדרות של אדם עם מוגבלות.

משה גפני: אני חייב לסיים את הישיבה.

משה גפני: אני מתייעץ עם החברים בוועדה ואני מתייעץ עם מציעת החוק.

משה גפני: יש פה דברים שנצרך לעשות בהם שינויי.

משה גפני: אמרנו אותם תוך כדי הדיון ויש פה עוד בעיה שצריך לפתור אותה.

משה גפני: לפני עומדות שתי דרכים: דרך אחת היא לעשות עוד ישיבה ולטפל בבעיות האלה; הדרך השנייה היא להצביע עם השינויים שנעשו, לא להביא את זה למליאה, בלי רביזיה.

משה גפני: אם תבוא היועצת המשפטית ותגיד שהשנויים שהתבקשו, אחד מהם או כמה מהם, חייבים לחזור לוועדה, אז נחזיר את זה לוועדה אבל בלי רביזיה.

משה גפני: נכון?

שגית אפיק: כן.

מיקי רוזנטל: את מסכימה?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: סומכת על היועצת המשפטית.

משה גפני: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

משה גפני: הצעתה של חברת הכנסת קארין אלהרר - -

קארין אלהרר: אני מבקשת בלוחות זמנים קצרים.

שגית אפיק: בוודאי.

משה גפני: - - ואנחנו כולנו שהצטרפנו אליה למשימה החשובה הזאת, עם כל השינויים שנעשו כאן ויכול להיות שיהיה אשר לעשות שינויים מבלי להביא את זה לוועדה ואז האישור של היום יישאר בתוקף.

משה גפני: אם יצטרכו להביא את זה לכאן, לא נביא את זה למליאה אלא נחזיר את זה 'קודם לכאן ואנחנו נתקן את הצעת החוק.

משה גפני: ייתכן שלא נצטרך להחזיר את זה לכאן.

משה גפני: מי בעד אישור החוק?

משה גפני: ירים את ידו.

קארין אלהרר: בעד.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד הצעת החוק – פה אחד

משה גפני: הצעת החוק אושרה.

קארין אלהרר: פה אחד.

משה גפני: אני מברך אותך, חברת הכנסת קארין אלהרר, על החוק הזה.

משה גפני: זה מוריד כתם מהחברה הישראלית.

משה גפני: זה דבר שהיה כמעט – לא חשוב.

משה גפני: העיקר שזה - - -

קארין אלהרר: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: רוצים להודות בשם הוועדה לכל מי שתרם לעניין הזה משוק ההון והאוצר, הבנקים, אגוד חברות הביטוח.

מיקי רוזנטל: אנחנו באמת רואים בשמחה שאפשר גם לעשות - - -

משה גפני: כמו תמיד אני שוכח.

משה גפני: שגית, אני מודה לך על שהתאמצת על העניין הזה.

משה גפני: אני מודה לבנק ישראל.

משה גפני: אני מודה לבנק הפועלים– אני מבקש שיקליטו אותי בגלל שזה נראה לי משונה לגמרי – אני מודה לבנק הפועלים, אני מודה לשוק ההון, אני מודה לאגף התקציבים, אני מודה לחברות הביטוח, גיא רוטקופף.

גיא רוטקופף: אני מקליט.

משה גפני: למי לא הודיתי?

שגית אפיק: לאגף תקציבים הודית?

משה גפני: לאגף תקציבים, בטח.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: אבל אל תגידו את זה.

משה גפני: לחשכ"ל, כמובן.

משה גפני: תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, הגעתי עם הצעת החוק הזאת ואני חייבת לומר שלולא ההתגייסות שלך, אדוני, אני לא בטוחה שהיינו נמצאים בנקודה הזאת.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות לך באמת מעומק הלב בשמם של כל אותם אנשים שבאמת זקוקים לחוק הזה וממתינים לו.

קארין אלהרר: תודה רבה ואני מאוד מקווה שהתודות לכל השותפים לא היו מוקדמות מדי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: קארין, אני מודה לך.

משה גפני: הישיבה נעולה.