הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הכספים לנושא תקציב הביטחון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 61, 2017-05-15 09:00

אבי דיכטר: הדיון פתוח לפי סעיף 120ב(2) לתקנון הכנסת.

אבי דיכטר: אנחנו פותחים את הדיון בנושא עתידן של הפנימיות הצבאיות בצה"ל, בעצם ממוקד בשתי פנימיות צבאיות.

אבי דיכטר: בהמשך יש בקשה של האוצר על אישור תקציבים של 101 מיליון שקל ו-500 אלף, תחת סעיף "רכש והוצאות מינהל".

אבי דיכטר: אנחנו נדון בנושא הזה בחלק השני של הדיון.

אבי דיכטר: אנחנו פותחים את הדיון, אני מבקש ממשרד הביטחון לפתוח את הדיון מהזווית שלכם.

אבי דיכטר: בבקשה.

משה צין : בוקר טוב.

משה צין : שמי משה צין, אני לפני כשלושה חודשים התמניתי לתפקיד ראש האגף הביטחוני חברתי במשרד הביטחון.

משה צין : לגבי הסוגיה שנדונה היום, מונתה ועדה מקצועית שבראשה עמד אופק בוכריס לגבי עתיד הפנימיות שקבעה שאין צורך בפנימיות.

משה צין : כששר הביטחון הנוכחי נכנס לתפקידו, מונה המנכ"ל אלוף במיל.

משה צין : אודי אדם לבחון מקצועית את נושא הפנימיות פעם נוספת, מבחינת כמות הלומדים, המתגייסים ליחידות לוחמות והמרכיבים האחרים שקשורים בתרומת הפנימיות.

משה צין : לאחר בחינה מקצועית הוגדר שיש מקום להשאיר פנימייה אחת בחיפה, שהפנימייה הזאת מאפשרת לכלל בני הנוער במדינת ישראל מכלל הרבדים של החברה, מכל המגדרים, זאת גם התשתית הגדולה ביותר שמאפשרת לאכלס את מירב התלמידים שירצו ללמוד, ומעוניינים לבחור במסלול לימודים מקצועי, ללמוד בפנימייה בחיפה.

משה צין : ההחלטה הייתה החלטה מקצועית בלי מעורבות פוליטית או מעורבות אחרת, כאשר אנחנו מייצגים עמדה מקצועית לחלוטין, ולגופו של ענין מבקשים שתתקבל החלטה לגבי החלק המקצועי של ההחלטה לאשר פנימייה אחת לכל החברה, לכל מגזרי החברה, לכל המגדרים ובהיקף הגדול ביותר האפשרי מבחינת המשאבים שאנחנו יכולים להעמיד.

יעקב פרי: כמה פנימיות היו?

יעקב פרי: היו שתיים.

משה צין : בהיסטוריה היו שלוש, תל אביב התאחדה עם חיפה לפני שנים רבות, הייתה פנימייה בחיפה ופנימייה באור עציון.

איל בן ראובן: יש יכולת בחיפה, בהנחה שהם משאירים אותה לאור סגירה במקום אחר, יש למקום הזה יכולת להיות גדול יותר, לקבל יותר אנשים?

משה צין : המקום בחיפה הוא התשתית, מבחינת תשתיות, על כל המשתמע מתשתיות, הוא המקום הגדול ביותר המאפשר לאכלס מקסימום תלמידים, הרבה יותר מהפנימייה השנייה באור עציון.

איל בן ראובן: אני שואל האם אפשר להגדיל.

איל בן ראובן: האם היום נגיד שאנחנו מחליטים, אם אנחנו מגיעים למסקנה שהדבר הזה מאוד חשוב - - -

משה צין : בהחלטה משאבית אפשר להגדיל.

אבי דיכטר: אתה יכול לומר לנו מה ההבדל בין שתי הפנימיות שקיימות היום, בין זו שבחיפה לבין זו שבאור עציון?

משה צין : ברמה העקרונית, ברמה הבסיסית בחיפה התכנית היא תכנית לימודים במגמה צבאית, מוכרת על ידי משרד החינוך.

משה צין : הם לומדים בבית הספר התיכון בריאלי, כאשר מוכרת המגמה הצבאית בלימודים צבאיים, לשש יחידות בגרות ותומך את זה כל החינוך הפנימייתי שתומך בלימודים הצבאיים, והבוגרים מסיימים תכנית לימודים פדגוגית שמוכרת על ידי משרד החינוך לבגרות מלאה.

משה צין : באור עציון אני לא בקיא אם יש תכנית לימודים צבאית.

שולי מועלם-רפאלי: אולי זאת הבעיה, שאתם לא מספיק בקיאים וההחלטה התקבלה.

מרדכי יוגב: משה, עצם זה שאתה לא בקיא איך אתה יכול לקבל החלטה שהפנימייה בחיפה תתאים לה?

משה צין : נשאלה שאלה לא על ההחלטה, נשאלה השאלה לגבי ההבדל בין שתי הפנימיות.

מרדכי יוגב: נשאלת שאלה על עבודת המטה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אתה אומר שאתה לא בקיא בפנימייה באור עציון אז אולי כדאי להיות בקיאים בשתי הפנימיות, אדוני המפקד, בשביל הגילוי הנאות צריך להגיד פה שהמפקד שלנו כל החיים שלנו ואז לבוא ולקבל החלטה, אי אפשר לקבל החלטה, להשאיר אחת פתוחה ואחת סגורה ולהגיד "בזאת שהחלטנו להשאיר אנחנו נורא בקיאים וזאת שהחלטנו לסגור אנחנו לא בקיאים".

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, ביקשתי רשות דיבור.

אבי דיכטר: נרשמה בקשתך.

אבי דיכטר: אנחנו ממשיכים לשמוע את צין.

אבי דיכטר: בבקשה.

משה צין : שאלת מה ההבדל.

משה צין : זה ההבדל.

משה צין : ההבדל שבפנימייה בחיפה לומדים שלוש שנים לתכנית לימודים מוכרת לבגרות.

אבי דיכטר: זה אמרת לגבי חיפה.

אבי דיכטר: אני שואל בקול רם, כשאתה אומר שקיבלתם החלטה שכולם ילמדו בחיפה, איך אתה יכול לקבל החלטה כזאת כשאתה אומר שאתה לא בקיא לגבי מתכונת הלימודים באור עציון?

מרדכי יוגב: אם אני רק אוסיף פרט, הוועדה שדנה בכלל לא ביקרה באור עציון לא ראתה את המקום ולא יודעת כלום מה קורה שם.

אבי דיכטר: מוטי יש זמן לחברי הכנסת לשאול ולהרחיב, אנחנו רוצים רגע להבין, למי שלא בקיא בתחום כמוני, לקבל את הפרטים מהמקור המתאים ביותר.

אבי דיכטר: בבקשה.

קריאה: יש מגמה צבאית גם באור עציון.

משה צין : אמרתי כבר, ההיקף של המתחנכים הגדול ביותר האפשרי, כשאתה צריך לקבל החלטה בסוף אם תישאר פנימייה צבאית שהיא נשארת במתכונת מקצועית לעתודה, אתה בודק שיקולים של גודל בסופו של דבר.

משה צין : גם שיקולים של גודל, גם שיקולים של יכולת לאפשר לכל המגזרים וכל האוכלוסיות שרוצות ללמוד, כולל מגדרים, ללמוד במקום.

משה צין : גם גודל, גם לאפשר לכלל אוכלוסיית ישראל ללמוד.

משה צין : אלה השיקולים העיקריים שעומדים בסוף.

אבי דיכטר: האם משרד הביטחון בדק את האפשרות שתלמידים שלומדים או נרשמים ללימודים בפנימייה השנייה באור עציון, יכולים להשתלב במתכונת הלימודים של הפנימיה בחיפה?

משה צין : נשקלו כל השיקולים, גם השיקול הזה.

אבי דיכטר: לא שאלתי אם נשקלו.

אבי דיכטר: שאלתי אם נבדק.

משה צין : עד כמה שאני יודע נבדק, כן.

בצלאל סמוטריץ': ומה המסקנה?

בצלאל סמוטריץ': תשתפו אותנו.

בצלאל סמוטריץ': באתם לפה לא בשביל - - -

משה צין : המסקנה הייתה בסופו של דבר, אמרתי, לאור השיקולים העיקריים, לאפשר לכל המגזרים לכל המגדרים, לכל חלקי האוכלוסייה במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': מה מגזרים?

בצלאל סמוטריץ': בחור דתי יכול ללמוד בחיפה?

אבי דיכטר: בצלאל, אני מבקש, אני יודע שיש הרבה מאוד אנשים שבקיאים מאוד בנושא, אבל רוב הפורום פה לא בקיא.

אבי דיכטר: אנחנו מבקשים לשמוע ממקבל ההחלטה ולאחר מכן להתגלגל למתייחסים.

אבי דיכטר: בבקשה.

משה צין : בפנימייה בחיפה מתאפשרים גם לאנשים בעלי אורח חיים דתי ולומדים שם היום 12 בחורים שמקיימים אורח חיים דתי מלא בפנימייה בחיפה, יש שם את כל מה שנדרש כדי לאפשר להם ללמוד ומתאפשר גם ללמוד גם לבנות, גם לבנים, גם לבני מיעוטים, לכל מי שמתאים ועומד בקריטריונים של לימודים מקצועיים יכול להיכנס ללמוד בפנימייה הזאת.

יעקב פרי: כמה תלמידים היום באור עציון?

משה צין : בחיפה בדרך כלל יש בין 60-70 בפלוגה.

משה צין : מכיוון שהייתה שנה שהייתה החלטה לסגור את הפנימיה ולא פתחו בשנה שעברה, אז היום בחיפה יש רק שתי פלוגות, 108 תלמידים היום.

קריאה: ובאור עציון?

משה צין : אני לא יודע כמה במדויק יש שם.

שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק העניין.

מרדכי יוגב: זאת הנקודה, שאתה לא יודע ומקבל החלטות.

שולי מועלם-רפאלי: מתקבלת החלטה - - - ואתם לא יודעים כלום.

מרדכי יוגב: הוועדה ביקשה נתונים מדויקים משה, סליחה, ואני לא מתנצל על מה שאני תוקף.

מרדכי יוגב: קבלת החלטות כזאת במערכת הביטחון לא מקובלת.

מרדכי יוגב: מערכת הביטחון מקבלת החלטות על בסיס נתונים ואם זה לא כך, מצבנו קשה.

מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת להפלות את המכינה.

מרדכי יוגב: אתה רוצה לקיים, קיים את שתיהן, מה גם שזו הרבה יותר זולה מזו.

מרדכי יוגב: זו אתה דורש בה 20 מיליון לשנה, זו ב-6 מיליון כיתה.

מרדכי יוגב: שתי כיתות ב-12, חמש שנים ב-60.

מרדכי יוגב: ב-101 מיליון שקלים אתה יכול לקיים את שתיהן.

מרדכי יוגב: - - - או שתיהן פתוחות ואני בעד, לא תתקבל החלטה הזאת.

מרדכי יוגב: היא מפלה.

אבי דיכטר: מוטי, לא הזמנו אותם כדי להסביר להם.

אבי דיכטר: הזמנו אותם כדי להסביר לנו.

מרדכי יוגב: הם צריכים להסביר לנו.

אבי דיכטר: בתורך אתה תוכל להסביר, האמן לי.

מרדכי יוגב: מה גם - - - של אור עציון קצינים בכירים בשנים האחרונות הרבה יותר טובות.

אבי דיכטר: מוטי, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

אבי דיכטר: קצת סבלנות.

אבי דיכטר: אנחנו רק בתחילת הדיון, שמתם כבר את כל התחמושת.

אבי דיכטר: חכו קצת.

מרדכי יוגב: יש עוד.

אבי דיכטר: אני סומך עליך.

אבי דיכטר: אני אומר לעצמנו, אנחנו מבינים היטב פנימייה אחת, לא מצליחים להבין את הפנימיה השנייה.

אבי דיכטר: באמת, מהדרג הביטחוני, משרד הביטחון או מצה"ל.

אבי דיכטר: צה"ל, אני מבין שאתם ניהלתם את הפנימיות עד עתה או עד מתי?

מירב קירשנר: אנחנו עדיין.

אבי דיכטר: אז את יכולה לתת לנו?

אבי דיכטר: בבקשה.

אבי דיכטר: דבר דבור על אופניו לגבי שתי הפנימיות, ככל שאת מבינה.

עפר שלח: ואם אפשר מירב גם לגבי התכנית, אם הולכים לעשות אחת כמה מספרים יהיו שם.

מירב קירשנר: אני אסביר בכלל וגם על קבלת ההחלטה.

מירב קירשנר: קודם כל אני חושבת שמן הראוי להתחיל בזה שלמפעל הפנימיות הצבאיות באמת הייתה תרומה מאוד משמעותית לצה"ל לאורך שנים ארוכות.

מירב קירשנר: בין השורות בצה"ל יש עדיין קצינים צעירים ובכירים יותר שמבצעים תפקידים ובאמת בולטים בערכי שליחות והקרבה למען בטחון מדינת ישראל.

מירב קירשנר: יחד עם זאת, במסגרת תר"ש גדעון, ובבית הזה באנו והצגנו את הדברים, נדרש צה"ל לזיקוק העשייה שלו, לנוכח הייעוד של הצבא ובמסגרת התכנית הזאת התקבלה שורה של החלטות שלוקחת פנימה את משימות הצבא למול ייעודו ובמקומות אחרים מציעה או ניהול אזרחי, או סגירה.

מירב קירשנר: יש מסלולים אלטרנטיביים וכיוצא בזה, אני מדברת על החלטות בכלל.

מירב קירשנר: לרבות ההסתכלות על יחידות צבאיות בכלל.

מירב קירשנר: צה"ל הוא צבא העם וככזה הוא ימשיך לבנות את השורות שלו מקרב כלל המשרתים וכלל המתגייסים לצבא.

מירב קירשנר: צריך לזכור שעם השנים התפתחו הרבה מאוד מסלולים אלטרנטיביים שמשלימים את כל מה שקשור להתגייסות לשדרת הפיקוד בצה"ל.

מירב קירשנר: אני מיד אומר את זה גם במספרים.

מירב קירשנר: נוצרו מסלולים חליפיים, איכותיים מאוד שמשרתים או נמצאים בהם אלפי בני נוער.

מירב קירשנר: אפשר להזכיר כ-6,000 חניכי מכינות ושנת שירות.

מירב קירשנר: מסלולים שרק גדלים.

מירב קירשנר: מכינות לדתיים ומכינות לחילוניים.

מירב קירשנר: 40% משם אנחנו מוצאים ככאלה שממוצים לקצונה במסגרת התהליך.

מירב קירשנר: אלה מתגייסים לצבא אחרי מסלול של שנה או קצת יותר, לחלקם אנחנו נותנים גם דחיות שירות והם עושים מסלולים בני שנתיים ולאחר מכן ממוצים בצבא לקורסי פיקוד וקצונה.

מירב קירשנר: ציינתי באיזה אחוזים.

מירב קירשנר: לעומת 10% בגדול כשמדובר על כלל צה"ל.

מירב קירשנר: מסלול נוסף זה מסלול השוחרות.

מירב קירשנר: יש - - -

מרדכי יוגב: מה אחוזים ליציאה לקצונה בפנימייה הצבאית חיפה?

מרדכי יוגב: שאלת הבהרה.

מרדכי יוגב: מה האחוזים ליציאה לקצונה בפנימייה הצבאית חיפה.

אבי דיכטר: מוטי, היא תסיים.

מרדכי יוגב: מה האחוזים ליציאה לקצונה בפנימייה צבאית חיפה.

אבי דיכטר: מוטי, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אבי דיכטר: האמן לי, זו פעם ראשונה כיושב ראש שקראתי חבר כנסת בוועדה לסדר.

מירב קירשנר: מיד אגיע לכל הנתונים ובסוף תוכל לשאול כל דבר.

מירב קירשנר: מסלול נוסף שהוא מסלול אלטרנטיבי זה מסלולי השוחרות.

מירב קירשנר: צה"ל מקיים מסלולי שוחרות שלומדים בהם תלמידים מכיתות ט' ועד יד' גם, לובשי מדים בניהול אזרחי וכן הלאה, חלקם בבתי ספר צבאיים וחלקם ברגילים, ותורמים מאוד לצבא וגם שם שיעור המיצוי בין אם למקצועות הצבאיים ובין אם לפיקוד שאני מיד אפרט, הוא גבוה מאוד.

ענת ברקו: אלה גם מסלולים שהצטמצמו, לא? מירב?

מירב קירשנר: לא, הפוך.

מירב קירשנר: מסלולים שמאוד התרחבו ואמרתי, לומדים בהם כל סוגי האוכלוסיות ללא שום הבדל.

מירב קירשנר: הגענו למסקנה שבנסיבות של תר"ש גדעון צה"ל לא יודע לחנך כ-70 תלמידים מקצה לקצה בשתי הפנימיות גם יחד, ובכל העבודה הסתכלנו על שתי הפנימיות גם יחד, בעלות של מיליוני שקלים ובהשקעה של למעלה מ-20 אנשי קבע.

מירב קירשנר: בפנימייה אחת יש סדר גודל של בין 16 ל-19 אנשי קבע, זה המספר אדוני היושב ראש, אם יורשה לי, שאנחנו מחזיקים בגדוד שריון במפקדים.

מירב קירשנר: לכן זו הייתה ההמלצה, הרמטכ"ל מינה ועדה, עמד בראשה קצין שאנחנו יודעים מאיזה, לא שאנחנו כל כך מסתכלים על הקצינים שלנו, אבל באיזה מגזר הוא התחנך, וההמלצה הייתה, וזו גם ההחלטה שקיבל הרמטכ"ל, להמליץ על סגירת שתי הפנימיות.

מירב קירשנר: לחילופין, להציע שתיבחן אפשרות לקיים מודל אזרחי לא בפיקוד אלא בניהול, תוך שצה"ל ילווה את השנתיים הראשונות במעט מאוד מפקדים, אפילו מנינו את המספר, אמרנו שלושה-ארבעה מפקדים, יאפשר סדרות חינוך.

מירב קירשנר: הרמטכ"ל עמד על תחום המורשת ואמר שהמורשת תישמר, וכל המתקנים של הפנימיות יימסרו ללא כל תמורה.

מירב קירשנר: עכשיו לגבי הנתונים.

מירב קירשנר: אני מסתכלת על מתגייסים בשנתון, חלק דוחים את הגיוס.

מירב קירשנר: כשאנחנו מסתכלים עשור וחצי לאחור, מתגייסים מדי שנה מפנימיית אור עציון בין 16 חניכים במודל הנמוך ביותר ועד כ-30 במספרים הגבוהים ביותר.

קריאה: שנתי.

מירב קירשנר: שנתי.

מירב קירשנר: אמרתי שנתון.

מירב קירשנר: אנחנו מסתכלים על שנתון.

מירב קירשנר: לעומת זאת, בהסתכלות על הריאלי בחיפה, סדר גודל של 45.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא הריאלי בחיפה, מירב, את מטעה.

שולי מועלם-רפאלי: זאת הפנימיה הצבאית בחיפה.

שולי מועלם-רפאלי: כל הניסיון להפוך את הפנימיה הצבאית בחיפה לאיזה סוג של משהו שהוא קודש ואנחנו נורא שומרים עליו, הוא מיצה את עצמו בדיונים הקודמים בוועדה.

מירב קירשנר: דיברתי לאורך דבריי על שתי הפנימיות בכפיפה אחת.

שולי מועלם-רפאלי: הפנימיה היא לא הריאלי בחיפה.

שולי מועלם-רפאלי: אם את מדברת על הריאלי, תדברי על אור עציון.

שולי מועלם-רפאלי: או שתיהן פנימיות או שתיהן לא פנימיות.

אבי דיכטר: כן מירב, בבקשה.

מירב קירשנר: הפנימיה הצבאית בחיפה מתגייסים ממנה סדר גודל של 45 חניכים שמסיימים, אני צריכה פה לסכום את הנשים שלומדות שם גם כן, סדר גודל של בין 2-6 נשים בחיפה.

523: לא נעים לי אבל אני חייב במקום, נתון.

523: נתון.

אבי דיכטר: הרב דרוקמן, יגיע תורך ותוכל להוסיף את הנתונים עד הסוף.

מירב קירשנר: אני מדברת על מתגייסים.

מירב קירשנר: פה סך הקליטה עומד על כ-65 בקירוב או עד 70 גם בקליטה הראשונית, ובפנימייה באור עציון סדר גודל של 30.

מירב קירשנר: דבר נוסף, לגבי הנתונים.

מירב קירשנר: לפנימיות שתיהן, ואני מדגישה, אין הבדל מבחינתנו במיון, בהכנה, בכל מה שקשור בזה, קולטים חניכים לאחר מיון, כמובן מדוקדק וארוך, בשונה ממה שקורה במכינות וכן הלאה ולכן כח האדם שם, כאשר מסתכלים על נתוני האיכות, הם חניכים בנתוני איכות מאוד גבוהים.

מירב קירשנר: אני יכולה לציין נתונים, אם כי אנחנו באמת חושבים שגם המספרים הקטנים אולי פה מטעים שלא לטובת אור עציון, אבל סדר גודל של 76% בנתוני ליבה בפנימייה בחיפה ו-58%, אמרתי, חוק המספרים הקטנים לדעתי הוא שיוצר את זה.

ענת ברקו: ליבה לקצונה?

מירב קירשנר: באור עציון.

מירב קירשנר: קב"ה, אמרתי.

מירב קירשנר: ליבה בקצונה.

ענת ברקו: אתם יודעים את האינדיקציות של קב"ה בגיל כל כך צעיר?

ענת ברקו: לא.

מירב קירשנר: אנחנו תמיד מסתכלים על זה בגיל 16.5 כאשר אנחנו מייצרים את הנתונים ולכן אנחנו גם מודדים - - -

ענת ברקו: אבל אתם מקבלים אותם לפני גיל 16.5.

מירב קירשנר: נכון.

ענת ברקו: אז אין לכם את נתוני הקב"ה.

מירב קירשנר: מיד אני אתייחס לזה.

מירב קירשנר: אמרתי, בגלל זה זה נתון שאני פחות אוהבת, אני מעדיפה להסתכל על נתוני המיצוי.

קריאה: מירב, העברת עותק ליושב ראש, כי ביקשנו את זה לפני הדיון ולא קיבלנו שום נתונים.

שולי מועלם-רפאלי: ברור שלא.

שולי מועלם-רפאלי: כי אין נתונים, כי מעולם לא בדקו נתונים ביחס לאור עציון.

מירב קירשנר: יש לי את כל הנתונים.

מירב קירשנר: נתוני המיצוי לקצונה הם מאוד גבוהים והם ללא הבדל כמעט בין שתי הפנימיות.

מירב קירשנר: הנתונים עומדים על מיצוי לפיקוד זוטר, סדר גודל של 70%, 73% מהפנימיונים, פיקוד זוטר זה קורסי מ"כים וכיוצא בזה, ובמיצוי לקצונה בוגרי הפנימיות עומדים על כ-65%.

מירב קירשנר: כשאנחנו משווים את זה לנתונים ביחס לאוכלוסיות אחרות, הרי שמכלל צה"ל יוצאים לפיקוד זוטר סדר גודל של 10%, בוגרי מכינות ומכינות דתיות בין 32% ל-40%.

מירב קירשנר: זאת אומרת שבקרב אותם אלפי חניכים שלומדים במכינות למיניהן, יש פוטנציאל אדיר של כוח אדם שמתאים לקורסי הפיקוד, גם הזוטר וגם הבכיר.

מירב קירשנר: כנ"ל ביחס למיצוי למערכי לחימה.

מירב קירשנר: מקרב בוגרי הפנימיות, ואני מדגישה את זה שאנחנו לא מפלחים ביניהם כי הנתונים הם דומים והחיילים באמת חיילים איכותיים, כ-97% הולכים למסלולים קרביים, אין מה לעשות, עם הזמן - - -

ענת ברקו: כמה?

מירב קירשנר: 97%.

מירב קירשנר: מקרב בוגרי המכינות, ושוב אני מדגישה את ההבדל במספרים זה אלפים לעומת נבחרים בודדים, 83%, 83% גם מקרב המכינות הדתיות ומבוגרי שנת שירות שציינתי כמה אלפי אנשים, 75%.

מירב קירשנר: זה היקפים אדירים מכל הפוטנציאל הזה.

מירב קירשנר: דבר נוסף שחשוב לי לציין, אנחנו הגענו גם למצב, והועדה עמדה על זה בפני הרמטכ"ל, שאנחנו מקבלים חניכים בכיתה ט' מאוד מאוד צעירים ואנחנו מחייבים את המפקדים כי אנחנו עוקבים אחריהם במסלול, כחלק מחוזה שאנחנו עורכים איתם כשהם בסיום כיתה ח', למצות אותם לקורסי קצינים.

מירב קירשנר: זה דבר שאנחנו חושבים שלא נכון להמשיך להתעקש עליו בצה"ל של היום, כשיש פוטנציאל אדיר של חניכים מתנדבים, לומדים במכינות, מתחנכים ובאים לזה כאשר הם בוגרים יותר.

מירב קירשנר: אנחנו לא רוצים להיות במקום - - -

ענת ברקו: זה דברים שמשתנים בצבא.

ענת ברקו: לפעמים יש עודפים ולפעמים יש מחסור במועמדים לקצונה.

מירב קירשנר: מה שאנחנו אומרים, שכשאתה לוקח ילד בכיתה ט', אגב, מהבית הזה שאלו אותנו שאלות על זה שאנחנו מכניסים אותם תחת פיקוד, על זה שאנחנו מלבישים אותם מדים.

מירב קירשנר: אנחנו ענינו על זה - - -

שולי מועלם-רפאלי: מה זה מלבישים אותם?

שולי מועלם-רפאלי: זו בחירה חופשית של מישהו, להגיע לפנימייה צבאית.

מירב קירשנר: חברת הכנסת, זה מה שעניתי.

מירב קירשנר: אני רק פורסת את זה רחב יותר.

שולי מועלם-רפאלי: מי ששואל, שואל גם למה צריך להתגייס לצבא.

שולי מועלם-רפאלי: לא כדי לתת לזה את עיקר המקום.

מירב קירשנר: בהחלט, ופה אני מסתכלת שוב על שתי הפנימיות בכפיפה אחת.

מירב קירשנר: לא אחת מצאנו את עצמנו מחייבים מפקדים בשם העמידה במסלול הפנימיות להוציא אנשים לקצונה, הגם שלא מן הנמנע שיש אנשים איכותיים יותר שנמצאים בין שורות הלוחמים ויש להם נתונים גבוהים יותר.

אבי דיכטר: ובמתכונת החדשה שמתוכננת להיות הם ילכו לקצונה על פי אותם קריטריונים?

מירב קירשנר: ברור.

מירב קירשנר: אני מיד עומדת על זה.

מירב קירשנר: ההמלצה של הרמטכ"ל הייתה לסגור את שתי הפנימיות, אמרתי, לחילופין למצוא ניהול אחר וגם עמדתי על מה היה הסד שידענו לתמוך את זה לפחות שנתיים קדימה שלאחריהם אפשר לבחון כל דבר.

יעקב פרי: אחרי החלטת הרמטכ"ל היה שינוי על פי שר הביטחון?

יעקב פרי: שר הביטחון החליט להשאיר אחת?

מירב קירשנר: אני מסבירה.

מירב קירשנר: עם כניסת שר הביטחון לתפקיד, הוא מינה ועדה נוספת, ועדה מקצועית בראשות האלוף אודי אדם, המנכ"ל, שבדק את הדברים ואמר בין היתר שכיוון שהחלטה כזאת ממילא יש בה דירוג, נכון יותר לקחת את המוסד הגדול, הוותיק, שמקבל את כל סוגי התלמידים, שיש לו מבחינת תשתיות יכולת לקלוט את כל התלמידים.

מירב קירשנר: הוא עמד על הנכונות להשקיע בזה יותר, וזה גם מה שמונח פה, על מנת לאפשר קליטה לכל התלמידים.

מירב קירשנר: נעשתה פגישה גם עם משרד החינוך כדי לעמוד על תהליכי מיון ועוד, כדי לאפשר לכולם.

מירב קירשנר: אני הייתי בדיון הזה, שמעתי היטב כיצד הוא עומד על זה שהמקום צריך להיות פתוח לכל נער שירצה וצריך יהיה למצוא במסגרת המסלול עצמו את האפשרות לקיים את כולם.

שולי מועלם-רפאלי: פקודת השירות המשותף.

שולי מועלם-רפאלי: שיהיה מקום לכולם.

מירב קירשנר: יש שם גם היום בפנימייה בחיפה - - -

ענת ברקו: את מתנגדת שבפנימייה אחת יהיו גם בנים וגם בנות?

שולי מועלם-רפאלי: לא, ההיפך.

ענת ברקו: אז מה הקשר?

ענת ברקו: - - - פתוחה לנשים, אז מה?

שולי מועלם-רפאלי: להיפך, אני אשמח שישאירו את שתי הפנימיות פתוחות כדי באמת לאפשר לכל המגזרים ולכל המגדרים, שיש רק שניים בידוע.

שולי מועלם-רפאלי: יש שני מגדרים.

אבי דיכטר: חברת הכנסת שולי מועלם, אני אשמח שניתן למירב לסיים.

מירב קירשנר: יש גם היום בפנימייה - ציינתי גם מספרים - כל סוגי החניכים, וככל שזה תלוי בצה"ל ובמפקדיו, בוודאי במודל שנבנה במשרד הביטחון, הכוונה היא לאפשר לכל נער או נערה כמובן להצליח.

אבי דיכטר: לא ענית לי על השאלה האם במתכונת החדשה של הפנימיות בוגר פנימייה שמגיע לצבא, זה יחייב את צה"ל לשלוח אותו לקורס קצינים כמו שהוא מחויב היום לגבי הפנימיות הצבאיות.

מירב קירשנר: ביחס לכל מי שנמצא בנקודת הזמן הזו, אנחנו עמדנו על זה שאנחנו לא נפרדים מהמסלול כפי שהוא היה, אנחנו עדיין מחויבים בזה.

מירב קירשנר: במסלול העתידי, אם לא יהיה מיון והחיילים יתקבלו בדרך מיונים שהם רגילים, אז אנחנו נהיה כמובן פחות מחויבים.

מירב קירשנר: אבל כרגע כל זמן שזה המיון, זה התהליך והוא נעשה על ידי צה"ל, אנחנו מתכוונים ללוות אותם ולעשות כל מה שאפשר על מנת להכשיר אותם גם לפיקוד וקצונה.

מירב קירשנר: ככל שזה יתפתח בהמשך, צריך ללמוד את המודל.

מירב קירשנר: הוא חדש.

עפר שלח: מה ההבדל הכספי בין להחזיק את המצב הנוכחי של שתיים לבין מה שאתם מציעים עכשיו, עם אחת מורחבת.

מירב קירשנר: מודלים כספיים זה לא אני.

אמיר ברגר: אני אתייחס לזה.

אמיר ברגר: אני ממשרד הביטחון אגף תקציבים.

אמיר ברגר: כיום שתי הפנימיות ביחד עולות כ-18.7 מיליון ₪ לשנה.

אמיר ברגר: שתיהן ביחד.

אמיר ברגר: במודל החדש - - -

אבי דיכטר: כמה כל אחת בנפרד?

אמיר ברגר: חיפה עולה כ-9.6 מיליון ואור עציון 9.1.

מרדכי יוגב: למערכת הביטחון?

אמיר ברגר: נכון.

מרדכי יוגב: אנחנו יודעים על 6 מיליון.

אמיר ברגר: אני לא יודע מאיפה הנתון שלך, זה הנתון שלנו.

אמיר ברגר: אני עומד מאחוריו.

מרדכי יוגב: 9 ומשהו ₪.

אמיר ברגר: 9.1 מיליון ₪ מקצה לקצה.

שילה הר שושנים: לא הגיוני.

מרדכי יוגב: לא הגיוני ולא קיים.

אבי דיכטר: תיכף ידברו נציגי הפנימיות, יאמרו את דברם ונראה איפה ההבדלים, ההפרשים.

אבי דיכטר: בבקשה אמיר.

אמיר ברגר: אני לא מכיר מה הנתונים שלהם מכיוון שהם אולי לא מסתכלים על התמונה הכוללת, שזה כולל גם עלויות שכר, גם עלויות לוגיסטיות וכיוצא בזה.

אמיר ברגר: מבחינת העלות של הפנימיה החדשה, מכיוון שאנחנו לפני משא ומתן מול הספק, אז הערכת העלות נכון לעכשיו היא כ-20.3 מיליון ₪ בשנה, שזה כולל הן ההתקשרות מול ספק אזרחי והן העלויות של מערכת הביטחון.

עפר שלח: זאת אומרת שזה יותר יקר.

שולי מועלם-רפאלי: לא יאומן.

שולי מועלם-רפאלי: סוגרים פנימייה אחת וזה הופך להיות יותר יקר.

משה צין : חלק מהמרכיבים של האיזרוח, הוא הופך להיות, אני אתן דוגמה אחת, נושא האבטחה כשיש חיילים סדירים, אתה לא צריך אבטחה חיצונית.

משה צין : ממחר כשאין חיילים סדירים, אתה צריך לאבטח את המקום.

משה צין : יש מספר מרכיבים, גם המספר שנאמר פה כרגע הוא הערכה גסה כי אנחנו עדיין לא נמצאים בתוך.

משה צין : אנחנו נמצאים במשא ומתן והכוונה היא להוריד את המחירים, לא להשאיר את ההערכה הזאת.

משה צין : היא תהיה יותר נמוכה בוודאות.

עפר שלח: נגיד אפילו, במקרה הכי טוב היא תהיה אותו דבר.

עפר שלח: זאת אומרת נוצר מצב כזה, היה רעיון עקרוני לסדירה, שאני אגב תומך בו אבל לא משנה, היה רעיון עקרוני לסגירה, ירדתם ממנו בגלל לחצים ועכשיו אתם בפתרון שלא חוסך כסף ויוצר בעיה.

מרדכי יוגב: והוא פוגע.

אמיר ברגר: לא בטוח שהוא פוגע.

מרדכי יוגב: הוא פוגע.

אמיר ברגר: לא.

אמיר ברגר: בסדר, עוד פעם זה עניין - - -

אבי דיכטר: אני לא הצלחתי להבין איך פחות או יותר הסכום שעולה כל פנימייה היום, הסכום השנתי הוא כמעט זהה.

אבי דיכטר: ואיך זה משתלב עם העובדה שיש פי 2.5 חניכים בחיפה, והסכום עדיין זהה.

אבי דיכטר: אתה יכול להסביר את זה?

אמיר ברגר: בכח אדם, וב.

אמיר ברגר: בהשתתפות של המשפחות.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אם יש פחות חניכים אתה נדרש לפחות כוח אדם, אמיר.

שולי מועלם-רפאלי: אלא אם כן יש איזה חידוש.

אמיר ברגר: ההשתתפות של המשפחות שונה בין פנימייה לפנימייה.

עפר שלח: כמה היא?

אמיר ברגר: בחיפה יש - - -

שילה הר שושנים: בחיפה לוקחים פחות.

עפר שלח: בחיפה לוקחים יותר מהמשפחה.

אבי דיכטר: בואו נשמע מאמיר.

אבי דיכטר: אמיר, יש לך את הנתון.

אמיר ברגר: אין לי כאן את המספרים המדויקים אבל בחיפה לוקחים פר משפחה, פר חניך, פר שוחר, לוקחים יותר השתתפות של המשפחה מאשר באור עציון.

שולי מועלם-רפאלי: למה.

שולי מועלם-רפאלי: מי קיבל את ההחלטה הזאת?

שולי מועלם-רפאלי: אתם כאילו מביאים נתונים, אתם שוב ושוב, גם צין, גם מירב, גם אתה חוזרים על זה ש"אין לי את הנתונים".

שולי מועלם-רפאלי: מי קיבל את ההחלטה הזאת, ממה היא נובעת.

מירב קירשנר: חברת הכנסת לא היה נתון שביקשת ממני ולא נפרש פה.

מירב קירשנר: וגם עכשיו - - -

שולי מועלם-רפאלי: הוא אומר בעצמו.

מרדכי יוגב: מירב, אני ביקשתי נתונים - - -

אבי דיכטר: שניה אחת.

אבי דיכטר: שולי, סיימתם?

אבי דיכטר: משרד בטחון?

אבי דיכטר: צה"ל תקציבים.

מירב קירשנר: אני אדגיש מבחינת אנשים מה אנחנו השקענו עד היום בפנימיות.

מירב קירשנר: ציינתי קודם אנשי קבע, אז מבחינת היקף כוח אדם, בסך הכל היו בפנימייה בחיפה כ-65 בעלי תפקידים, מהם 16 אנשי קבע, ובפנימייה באור עציון 55 אנשים, מתוכם 13 אנשי קבע.

מירב קירשנר: זה ברור שחלק גדול מהמרכיבים הם מרכיבים דומים.

מירב קירשנר: אחרי שציינתי את היקף החניכים שלומדים בפנימיות אפשר להבין עוד יותר את החלטת הרמטכ"ל.

ענת ברקו: במה זה שונה מהמפתחות של התקנים בפנימיות רגילות בארץ, האם עשיתם איזו שהיא השוואה מבחינת כח אדם?

משה צין : בליבה עצמה בפנימייה רגילה של משרד החינוך למשל, בכל צוות כ-15 חניכים, לכל חמישה חניכים יש מדריך, יש רכז שכבה, יש מנהל פנימייה.

משה צין : אנחנו מדברים פה, על כל פלוגה לפחות יש שני מדריכים ומ"פ אחד.

משה צין : מפקד שהוא מפקד על כל הפלוגה.

משה צין : שם המכפלות של הפלוגות הם בהתאם, תלוי בגודל של הפלוגה.

משה צין : בחיפה פלוגה היא בין 60-70 חניכים.

עפר שלח: סליחה, אנחנו בוועדה המשותפת והמספרים פה הם מאוד חשובים.

עפר שלח: זה פשוט נראה לא הגיוני שאם אתם תאחדו את זה למנגנון אחד, לא יהיה חסכון כי חלק מאנשי הקבע שאת מציינת הם בוודאי אנשי מפקדה, ואני לא רואה שמפקדה של 70 איש או 100 איש זה הבדל כזה גדול.

עפר שלח: משהו בהכנה המספרית שלכם פשוט לא נוסע.

בצלאל סמוטריץ': החיסכון התקציבי זה לא העניין, אני לא מצליח להבין.

בצלאל סמוטריץ': כל הזמן דיברו על זה שבתר"ש גדעון אנחנו חוסכים בכסף.

בצלאל סמוטריץ': אז מה זה קשור לתר"ש גדעון אם לא חוסכים בכסף?

מרדכי יוגב: מדברים ב-101 מיליון וזה נוזל.

מרדכי יוגב: אם למערכת הביטחון יש כסף - - -

אבי דיכטר: חבריי חברי הכנסת, נא להתאפק לשלב השאלות שיגיע.

אבי דיכטר: אני רוצה, אם סיימתם, אני מבקש לעבור, מי יש לנו פה מחיפה ואור עציון?

אבי דיכטר: הרב דרוקמן מאור עציון.

אבי דיכטר: אין לנו אף אחד מחיפה?

בצלאל סמוטריץ': הם פותחים אותם, הם לא בלחץ.

אבי דיכטר: בבקשה הרב דרוקמן אתה מדבר בשם אור עציון?

523: אני לא מתכונן להתייחס למספרים, רק הערה אחת רציתי להגיד.

523: איך יכולים להתגייס מאור עציון יותר מ-30 כשבכיתה לא היו יותר מ-30.

523: הרי אי אפשר לעשות מלא כלום.

523: מקסימום התגייסו, הכיתה.

523: זה 30.

523: אבל יותר מ-30 לא היה.

523: בחיפה היה כפול.

523: אבל אני רוצה להתייחס לצד העקרוני.

523: היו שתי פנימיות צבאיות לא דתיות.

523: בחיפה ובתל אביב.

523: החינוך הדתי עשה מאמץ כביר כדי לשכנע שיש צורך גם בפנימייה צבאית דתית.

523: זה לא היה פשוט בימים ההם, מה נעשה, אני מעז לומר, היה קיפוח.

523: לפני קרוב ל-40 שנה הצליח החינוך הדתי עוד לפני המהפך, לקבל הסכמה שתקום פנימייה צבאית דתית.

523: אז פנו אלי אם אני מוכן שזה יקום אצלנו.

523: נתתי תשובה חיובית מתוך הבנה שמן הראוי לחנך קצינים לצה"ל.

523: זה לקח זמן עד שצה"ל בדק את המקום ובדק, בינתיים היה המהפך ב-1977, והפנימיה הוקמה אחרי המהפך.

523: אז עכשיו 37 שנה שהפנימייה קיימת.

523: על השאלה שנשאלה מקודם, זה אותו הדבר.

523: לימודים צבאיים ואימונים, ושוחרים, ברוב החופשות היו בשטחים שהתאמנו, כמו בפנימייה צבאית, עם כל המשמעות של יחידה צבאית.

523: רק בשביל לקצר, לפני כשנה וחצי, טילפן אלי שר הביטחון שהיה, בוגי, טילפן אלי להגיד לי שצה"ל החליט שהיום אין צורך בפנימיות צבאיות, הן נועדו להכין קצינים ויש היום מספיק, כפי שמירב אמרה מקודם.

523: אז אין צורך בזה ומחליטים לסגור את שתיהן.

523: אמרתי לו, לא חשוב מה שאני חושב, אבל אם זו גזרה וכך מחליטים, בסדר.

523: יותר מאוחר, לפני כשנה אולי פחות מזה, התחלתי לשמוע שאת הפנימיה הצבאית בחיפה לא סוגרים אלא משאירים.

523: אז קודם כל בלי כל הבירורים ובלי כל העבודה המקצועית שלא נעשתה שום עבודה מקצועית לשם כך, ואני קובע את זה מתוך ידיעה, זה עוול וזה קיפוח משווע.

523: עוול.

523: מה זה משנה אם יש צורך בפנימייה צבאית לנוער החילוני, יש צורך גם לנוער הדתי.

523: שלא יספרו לי סיפורים שאפשר שם שיהיה לכולם, לכל המגזרים, למיעוטים ולבנות ולנוער הדתי.

523: שום אבא רציני דתי לא ישלח את בנו לשם, שום נוער דתי לא יגיע.

523: מה שמספרים לי שיש היום 12, תמצאו גם בבתי ספר חילוניים תיכוניים עם כיפות.

523: אז לכן לא צריך חינוך דתי.

523: לא צריך חינוך דתי.

523: זה גיל של חינוך ובגיל של חינוך יש צורך לחינוך דתי מקביל לחינוך האחר.

523: אז עוול, זה פשוט עוול, זה קיפוח.

523: איך מחליטים דבר כזה?

523: אם מחליטים לקיים אחת, בלי כל מספרים, צריך באותה מידה לקיים את השנייה.

523: אני חושב שזה עוול.

אבי דיכטר: האם נעשתה בדיקה אתכם הרב דרוקמן לגבי הסוגיה הזאת שמשרד הביטחון טוען שהפנימייה האחת שתהיה בחיפה תוכל להכיל אוכלוסייה חילונית ודתית גם יחד?

523: זה לא יכול להיות.

אבי דיכטר: לא, אני שואל אם נעשתה בדיקה אתכם.

523: בכלל לא.

523: שום בדיקה לא נעשתה.

523: הנכדה שלי קיבלה מכתב מחיפה שהיא מוזמנת להירשם לפנימייה הצבאית בחיפה.

523: באמת.

523: זה רציני?

523: לא נעים לי להגיד, אבל אם כבר אומרים, הוחלט להשאיר את הפנימיה הצבאית בחיפה בגלל לחצים שהיו.

523: כך הודה, כך אמר מנכ"ל משרד הביטחון בפניי, ישב יהודי, טילפן אליו שאל אותו "מה קרה", "בחיפה לחצו, אור עציון לא לחצה".

523: כך מקבלים החלטות?

523: איזה דיון מקצועי היה?

523: לא היה שום דיון מקצועי.

523: זה בכלל עוול.

523: אני מתקומם נגד עוול.

523: אם סוגרים את שתיהן, אין לי מה להגיד, אבל אם פותחים למה לנוער הזה לא תהיה אפשרות כזאת?

ענת ברקו: האם הנכדה שלך הייתה יכולה לקבל גם מכתב שמזמין אותה ללמוד באור עציון?

523: לא.

523: בשום אופן לא.

ענת ברקו: זה מאוד מצער.

523: יש כל מיני דברים - - -

בצלאל סמוטריץ': אנחנו ממש מתנצלים שאנחנו מחנכים חינוך נפרד.

בצלאל סמוטריץ': ענת.

בצלאל סמוטריץ': ממש.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מה זה מתנצלים, חבל לך על הזמן.

ענת ברקו: תמיד את הבנות - - -

שולי מועלם-רפאלי: בואי, תסגרי את החינוך הדתי במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: יופי.

ענת ברקו: אני לא אומרת שצריך, ערכית שיש פנימייה, אני בעד שישאירו את שתיהן.

בצלאל סמוטריץ': את יודעת מה, בואי נפתח פנימייה.

אבי דיכטר: ענת, אנחנו לא פותחים את הדיון.

אבי דיכטר: אנחנו רגע רוצים לשמוע את נציגי הפנימיות.

אבי דיכטר: לצערי לא הגיע נציג מפנימייה אחת, אנחנו ניתן לרב דרוקמן לסיים, בבקשה.

523: עוד שני דברים אני רוצה להגיד.

523: עד כמה שידיעתי מגעת, מבחינה תקציבית הפנימיה הצבאית אור עציון קיבלה מקסימום 6.5 מיליון שקל ולא המספר שנאמר פה.

523: מקסימום.

523: זה דבר אחד.

523: דבר שני אני רוצה להגיד, עוד דבר שקשור למספר שאמרו, להגיד שאצלנו יש 50 בפנימייה הצבאית, 50 אנשי סגל, זה מוגזם ביותר.

מירב קירשנר: זה כולל חיילים.

מירב קירשנר: 55.

מירב קירשנר: אני יכולה להגיד כמה היו בכל שנה.

מירב קירשנר: 13 אנשי קבע, 42 חיילי חובה.

מירב קירשנר: זה מה שיש בפנימייה.

ענת ברקו: את יכולה להגיד באיזה מקצועות?

מרדכי יוגב: זה עם התלמידים, מירב.

שולי מועלם-רפאלי: זה נשמע שעל כל תלמיד יש חונך, מירב.

מרדכי יוגב: הנתונים שלך לא בדוקים, אין דבר כזה.

523: אין דבר כזה.

מרדכי יוגב: פשוט בושה איך שאתם באים לדיון, מירב.

אבי דיכטר: מוטי, זה לא הערכת עובדים פה.

ענת ברקו: צריך למצוא את הדרך גם - - -

אבי דיכטר: הרב דרוקמן ברשות דיבור ואף אחד אחר מלבדו לא.

523: אני מסיים.

523: רציתי לתקן את עניין התקציב, חיילים, זה היה מוגזם מעל ומעבר.

523: אנשי קבע זה נכון, ומעט חיילים חונכים.

523: מעט.

523: אני חוזר ואומר, לעניות דעתי זה פשוט עוול ואפליה שלא הייתי מאמין שכיום עדיין במדינת ישראל ישנה תופעה כזאת.

אבי דיכטר: רק לעדכן את חברי הכנסת.

אבי דיכטר: ממזכירות הוועדה נמסר שהפנימייה בחיפה, פנינו אליהם כדי שיגיעו, הודיעו שהם לא יכולים להגיע מפני שהם צריכים לקבל הנחיה מצה"ל לשם כך.

אבי דיכטר: הנחייה כזאת לא הגיעה ולכן הם לא יכולים היו להגיע.

אבי דיכטר: אני מודה שהתשובה לא מניחה את דעתי ובוודאי לא מניחה את דעת חברי הכנסת, ספק אם היא מניחה את דעתו של מישהו בחדר הזה.

אבי דיכטר: אבל אנחנו ממשיכים בדיון.

אבי דיכטר: האם יש מישהו שרוצה להוסיף בנושא אור עציון?

אבי דיכטר: בבקשה.

שילה הר שושנים: אני רוצה להציג אותנו, משפחת הר שושנים, נורית ושילה ותמר.

שילה הר שושנים: אנחנו הורים של סגן יואב הר שושנים, החלל הראשון של הפנימיה הצבאית באור עציון שהיה קצין צנחנים, נהרג בפעילות קרבית בלבנון.

שילה הר שושנים: בוגר הפנימיה הצבאית אור עציון.

שילה הר שושנים: בן נוסף שלנו, אחיו הצעיר של יואב, צפריר, היה בכיתה ט' כאשר יואב נהרג ודרש מאתנו להמשיך ללמוד בפנימייה הצבאית.

שילה הר שושנים: כיום הוא סגן אלוף מג"ד 46 ובעוד שבועיים סמח"ט חטיבה 401.

שילה הר שושנים: אני אישית מג"ד מילואים בתותחנים, כלומר היום כבר אמריטוס, אם אפשר לקרוא לזה ככה, בתותחנים.

שילה הר שושנים: נורית עובדת סוציאלית ותמר עובדת במשרד החינוך.

שילה הר שושנים: הייתי רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן דווקא על ידי נציג משרד הביטחון והצבא.

שילה הר שושנים: אין לי ספק שהחבר'ה האלה אנשים רציניים ויודעים את כל הנתונים, אבל הם לא רוצים להביא את זה לכאן.

שילה הר שושנים: כשאומר נציג משרד הביטחון את כל ההתפארות מה זו הפנימיה הצבאית בחיפה, תכפילו את זה ובזה בדיוק מה שהפנימייה הצבאית באור עציון.

שילה הר שושנים: אין שום הבדל.

שילה הר שושנים: ואם אתה לא יודע, זה בדיוק מה שקורה.

שילה הר שושנים: ההבדל היחיד הוא שהיום בוגרי הפנימיה הצבאית באור עציון באחוזים ממלאים תפקידים יותר בכירים מאשר אלה שבחיפה.

שילה הר שושנים: לפני שנה חמישה מח"טים סדירים בוגרי אור עציון.

שילה הר שושנים: עוד נקודה אחת, למעשה מה שקורה כאן, מנסים לחסל את הפנימיות הצבאיות ולבנות מכינה קדם צבאית.

שילה הר שושנים: לא אחרי התיכון אלא במסגרת תיכון.

שילה הר שושנים: מדוע שמשרד החינוך יקים מכינה קדם צבאית?

שילה הר שושנים: אומרת לנו כאן תת אלוף מירב שיש עודף, לא יודע אם עודף, המון מכינות קדם צבאיות עם אלפי אנשים, למה צריכים שמשרד הביטחון יממן עוד מכינה קדם צבאית?

שילה הר שושנים: אם יש לכם תקציב הוא עוד יותר יקר, שזה יהיה במסגרת הפנימיות הצבאיות.

שילה הר שושנים: ההבדל בין המכינות הקדם צבאיות ופנימיות צבאיות, וזה אתם לא אומרים, שבוגרי המכינות הקדם צבאיות הולכים באמת לקצונה, אמנם באחוזים יותר נמוכים, כ-70%, פלוס, לעומת 90% של הפנימיות הצבאיות, אבל כשהם מסיימים את השירות הסדיר שלהם או תוספת הקבע הם פורשים מהצבא.

שילה הר שושנים: אחוזים מעטים, ואת יכולה אולי להגיד כמה, ממשיכים בדרגות יותר גבוהות.

שילה הר שושנים: בוגרי הפנימיה הצבאית מחויבים מבחינה צבאית להגיע לרמת מ"פ.

שילה הר שושנים: כלומר המעקב של אכ"א עליהם היא עד רמת מ"פ וזה אין במכינות הקדם צבאיות.

שילה הר שושנים: לכן האחוזים שממשיכים לתפקידים יותר בכירים בצבא והיום יש לנו כבר תתי אלופים מאור עציון, ממשיכים הלאה והלאה.

שילה הר שושנים: לכן אין כל סיבה, לדעתי אתם לא צריכים לדון בכלל בנושא הזה ולעשות כסף למכינה החדשה שתקום, אלא פשוט להשאיר את התקציבים במסגרת הפנימיות הצבאיות כפי שהן, כי הן הוכיחו את עצמן ואין כל סיבה לשנות.

שילה הר שושנים: שר הביטחון והרמטכ"ל צריכים לשנות את ההחלטה שלהם ולא לדון פה במסגרת הוועדה כדי להקצות עוד יותר כספים למכינה קדם צבאית שיש לנו עשרות כאלה.

שילה הר שושנים: טעות לחלוטין וזו הטעייה של ההורים ושל התלמידים עצמם שהם חושבים שהם מגיעים לפנימייה צבאית.

שילה הר שושנים: הם מגיעים למכינה קדם צבאית.

שילה הר שושנים: מה ההבדל?

שילה הר שושנים: אני הסתכלתי על הילדים שלי.

שילה הר שושנים: בבוקר הם לומדים לימודי חול, אחרי צהריים לימודי קודש, בלילה לימודי צבא.

שילה הר שושנים: מה אתם קורעים את התחת כשקוראים לזה מכינה צבאית, תסלחו לי על הביטוי.

שילה הר שושנים: למה לעשות את זה בכלל?

שילה הר שושנים: תבטלו את ההחלטה הזאת בכלל.

שילה הר שושנים: תר"ש, תת אלוף, גדעון, לא משנה איך תקראו לזה.

אבי דיכטר: תודה.

שילה הר שושנים: לא סיימתי.

אבי דיכטר: אבל אנחנו לא יכולים להקצות יותר זמן.

שילה הר שושנים: כבוד היושב ראש, זה היה רק הפתיח.

שילה הר שושנים: יש עוד נקודות עיקריות.

שילה הר שושנים: אני לא אגזול הרבה זמן.

שילה הר שושנים: הם מוכשרים במשך שלוש-ארבע שנים להיות חיילים לוחמים ולא לקבל עוד איזה שיעור במורשת, בהיסטוריה וכדומה בתוך מכינה קדם צבאית.

שילה הר שושנים: כשאת מדברת על כח אדם, איזה בזבוז, על כל תלמיד יש איש צוות.

שילה הר שושנים: איפה נשמע דבר כזה?

שילה הר שושנים: תבדקי את עצמך כאחראית שם באכ"א, תבדקי למה זה קורה בכלל.

שילה הר שושנים: תקצצי את זה בחצי.

שילה הר שושנים: למה צריכים את המכינה הזאת?

שילה הר שושנים: כי מסגרת החינוך, כי במדינת ישראל יש חינוך דתי במקביל לחינוך האחר שישנו.

שילה הר שושנים: לכן צריכה להיות גם פנימייה כזאת כמו שהרב דרוקמן לא יבוא, ואני כהורה, לו היה לי בן עכשיו לשלוח, לא הייתי שולח אותו לחיפה.

שילה הר שושנים: לימודי תיכון זה עדיין שלב של חינוך ואת החינוך צריך לתת במסגרת המתאימה.

שילה הר שושנים: לא יכול להיות אדם רציני שאתם בצבא הייתם רוצים שיהיה מפקד בכיר, לא סגן, שאולי במקרה גם יעבור דרגה אחת נוספת אלא כאלה שתרצו שיגיע לדרגות בכירות, שילך וילמד שם בתוך מכינה קדם צבאית בחיפה.

שילה הר שושנים: איפה ילמדו את לימודי הקודש, יקימו כיתה נפרדת?

שילה הר שושנים: הדבר הכי חשוב, אם אתם תרצו עוד לטפל ולפתח את המתקן הזה בחיפה, תצטרכו עוד להוסיף כספים.

שילה הר שושנים: לא אמרתם כמה כספים יעלה להוסיף כיתה נוספת.

שילה הר שושנים: לעומת זאת יש מתקן קיים.

שילה הר שושנים: באור עציון יש מתקן קיים שימסרו אותו.

שילה הר שושנים: למה למסור אותו?

שילה הר שושנים: אפשר להשתמש בו.

שילה הר שושנים: לכן לדעתי זה בושה שיושבת כאן מליאה של ועדה שצריכה לאשר תקציב במקום לדון בעיקרו של דבר, האם בכלל לקיים את המסגרת הזאת או לשנות אותה.

שילה הר שושנים: לכן אני חושב שעל זה אתם צריכים לדון.

שילה הר שושנים: לבזבז 110 מיליון שקל על דברים כאלה, תסלחו לי.

שילה הר שושנים: ותודה רבה ליושב הראש.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: אנחנו עוברים לחברי הכנסת.

אבי דיכטר: מוטי יוגב, לאחר מכן שולי מועלם וענת ברקו.

מרדכי יוגב: תודה אדוני היושב ראש וכבוד הרב דרוקמן וכל חבריי.

מרדכי יוגב: אקצר את דבריי כדי לאפשר גם לאחרים ורק אתן דגש על השורות התחתונות.

מרדכי יוגב: החלטה על סגירה יכולנו להבין, שהוצגה לנו במספרים, למרות שלא ידענו בדיוק להשוות.

מרדכי יוגב: קשה לקבל כרגע את ההחלטה על מימונה של פנימייה אחת בלבד, ללא נתונים לא של תשומות מדויקות ולא של תפוקות מדויקות של קצונה.

מרדכי יוגב: זו נקודה אחת.

מרדכי יוגב: זו החלט שכפי שנאמר פה יש בה עיוות, אפליה שאי אפשר לקבל אותה.

מרדכי יוגב: אמר פה כבר לפניי שילה הר שושנים שהחינוך בגיל התיכון הוא כזה שעדיין יש השפעה.

מרדכי יוגב: אני אמנם אפשרתי ללכת להיכן שהם רוצים, אחד בחר בחיספין והשני במירון ושניים בכפר עציון ובנות בעפרה ואחרים, אבל הם עדיין בחרו במסגרת שהיא מסגרת שמכונה ישיבה תיכונית ואחרת, שבה, ואת זה לא בדקתם כלל ולא ידעתם להעלות על שפתכם אפילו, שבה יש למעשה שלושה חלקים.

מרדכי יוגב: בית המדרש, לימודי הבגרות המלאים ולימודי הצבא.

מרדכי יוגב: בגיל הצבא כולם יחד, הבנאדם הוא כבר בוגר, כולם יחד מקבלים את אותו דבר.

מרדכי יוגב: בגיל התיכון כפי שכבר נאמר פה, גיל חינוך.

מרדכי יוגב: זו נקודה שלא ידעתם לאמוד אותה בעבודת המטה מעבר לנקודות הכמותיות.

מרדכי יוגב: יש פה שאלה כמותית, יש פה שאלה ערכית ויש פה שאלה של חוסר הבנה.

מרדכי יוגב: ואחר כך משווה לחלוטין פר ראש, פר תלמיד, פר מה שתתנו, שתי כיתות בפנימייה הצבאית חיפה, כיתה אחת בפנימייה צבאית אור עציון.

מרדכי יוגב: באור עציון היא נסמכת על ישיבה תיכונית ומתוך כך גם עלויותיה חסכוניות כי החדר אוכל והלוגיסטיקה ומגרשי הספורט וחלק מהכיתות הם חלק מכיתה מקבילה בישיבה תיכונית לכן יש לה גם חסכון, כפי שבחיפה היה בעבר מגמות הריאלי, אני לא יודע איך זה היום.

מרדכי יוגב: אבל גם זה יצר חסכון מסוים וטוב שכך, זה נסמך על בית ספר כמגמה צבאית, החברה יותר גדולה, האפשרות להתערות בתוך חברים, זה לא רק מניין אנשים שיעשה לעצמו מניין בפנימייה צבאית חיפה.

מרדכי יוגב: זה לא אותו דבר, זה אחרת.

מרדכי יוגב: על כן בשורה התחתונה כדי לאפשר גם לחבריי, לא יעלה על הדעת לאשר תקציב לפנימייה צבאית אחת ואני יודע שבשורה התקציבית לשנה זו, חכמי התקציב, אמיר, מתן, זה קיים שם.

מרדכי יוגב: זה לכשעצמו כבר בושה מפלה.

מרדכי יוגב: דרושה פה עבודת מטה יסודית באותם 101 מיליון ₪ שרציתם לחמש שנים או 20 מיליון ₪ לשנה, ניתן בהשוואה לממן את שתי הפנימיות יחד פר ראש, פר סגל נדרש, לצמצם בסגל.

מרדכי יוגב: זה יהיה סגל אזרחי כרגע, זה לא יהיה חיילים.

מרדכי יוגב: יהיה סגל אזרחי.

מרדכי יוגב: פר הבחנת העלויות הללו ולקיים את שתיהן.

מרדכי יוגב: אני בעד לקיים את שתיהן משום שנחשפתי לקצונה הבכירה שיצאה, לפחות מחלק מהרשימה מאור עציון שביקשתי לראות אותה.

מרדכי יוגב: יש שם קצינים בכירים, תתי אלופים ואלופי משנה שמשרתים וכבודם במקומם מונח והם וודאי תורמים לצה"ל.

מרדכי יוגב: עבודה יותר מקיפה?

מרדכי יוגב: לא ברור לי אם נעשתה.

מרדכי יוגב: אבל השורה התחתונה, לא יעלה על הדעת לאשר תקציב לפנימייה צבאית אחת בחיפה ואת השנייה לסגור, להתעלם ממנה.

מרדכי יוגב: אני אשמח שנאשר לשתיהן או שלא נאשר לאף אחת מהן וצר לי אם לא נאשר לחיפה, היא גם בנתה בוגרים לתפארת.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: שולי מועלם בבקשה.

אבי דיכטר: ארבע דקות לרשותך.

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: תראו, לדעתי צה"ל קיבל החלטה שהוועדה הזאת זעקה עליה שוב ושוב להתנתק מהחברה הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: זאת החלטה שבוועדה הזאת נתקלה שוב ושוב בהרבה מאוד התנגדויות, הן ביחס למסלולי מורות חיילות, הן ביחס להחלטה לסגור את הפנימיות הצבאיות.

שולי מועלם-רפאלי: אבל מהנקודה שחלק מחברי הוועדה הסכימו, חלק מחברי הוועדה התנגדו, מהנקודה שבה התקבלה ההחלטה לסגור את שתי הפנימיות הוועדה כאילו זרמה עם רצון הצבא ורצון הרמטכ"ל.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להגיד שגם הרמטכ"ל כמו אחרים שיושבים בחדר הזה הם מפקדים ישירים שלי במשך רוב שנות חיי הבוגרים.

שולי מועלם-רפאלי: הפנימיה הצבאית בחיפה היא חלק מהזהות שלי ודווקא ככזאת אני זועקת פה על עוול.

שולי מועלם-רפאלי: האפליה הבלתי נתפסת בהצגת הנתונים בוועדה היום היא עוד נקודה באפליה הבלתי נתפסת.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, אם היו לכם בעיות עם תכנית הלימוד בפנימיית אור עציון, אם היו לכם שאלות על מספר הסגל בפנימייה הצבאית באור עציון, איפה הייתם כל השנים?

שולי מועלם-רפאלי: איך הגעתם למצב שעל כל שוחר יש שני אנשי צוות?

שולי מועלם-רפאלי: אלא אם כן הנתונים שאתם מציגים לא נכונים.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה אפליה זועקת ואדוני, היא לא נובעת מסיבות כלכליות ולא תקציביות כי הרי לא יעלה על הדעת, אם רצינו לחסוך ובאנו מוציאים יותר כסף, גם סוגרים פנימייה אחת, גם מוציאים יותר כסף, גם גורמים לעוול משווע לזרם שלם בציבור הישראלי וגם עושים אפליה בוטה.

שולי מועלם-רפאלי: ראה זה פלא, ואני אומרת את זה פה על השולחן, כולל אני, הפעלנו לחצים גדולים מאוד ולובי אדיר של אנשים בכירים שהם בוגרי הפנימיה הצבאית בחיפה.

שולי מועלם-רפאלי: לא יעלה על הדעת שמי שהוא בעצמו בוגר הפנימיה הצבאית בחיפה בלי עבודה מסודרת מול הפנימיה באור עציון מקבל החלטה לסגור את הפנימיה באור עציון ולהשאיר את חיפה ואני אומרת את זה פה על השולחן והדברים ידועים.

שולי מועלם-רפאלי: הכל נובע לדעתי אדוני בדיוק ממה שנאמר פה קודם.

שולי מועלם-רפאלי: חמישה מח"טים בוגרי אור עציון, אה, זה כבר נכנס לריבוע שעליו אנחנו נמשיך לריב פה, שמוביל פרופסור גיל לוי ואתם הולכים אחריו בעיניים עצומות.

שולי מועלם-רפאלי: ההדתה בצה"ל שמא הפנימיה באור עציון נכנסת גם היא, חברים, בתוך אותה הדתה בצה"ל.

שולי מועלם-רפאלי: מה תעשו עם חמישה מח"טים מאור עציון?

שולי מועלם-רפאלי: מה תעשו עם זה שהתבלבלתם לחלוטין ולקחתם את שירת השם להיות פניו של בה"ד 1.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, ההחלטה הזאת לוקה בעוול אדיר.

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים לסגור את שתי הפנימיות, אני את עמדתי אמרתי, אסור לסגור אותן, הן נותנות מענה.

שולי מועלם-רפאלי: לא כל החברה הישראלית היא מה שיושב פה בחדר.

שולי מועלם-רפאלי: זה נותן מענה לרבים בחברה הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים לסגור, בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: אני התנגדתי, הוועדה קיבלה פה את החלטת הרמטכ"ל.

שולי מועלם-רפאלי: החלטתם לא לסגור?

שולי מועלם-רפאלי: אז עכשיו אתם באים להסביר איך זה יהיה ככה ולא אחרת?

שולי מועלם-רפאלי: איך יכול להיות שמרצון לחסוך אתם מוציאים יותר.

שולי מועלם-רפאלי: איך יכול להיות שאתם מדברים על נתונים שהם בכלל לא מתכתבים עם המציאות.

שולי מועלם-רפאלי: זה רק מוכיח שאף אחד לא עשה שום עבודה.

שולי מועלם-רפאלי: לא במשרד הביטחון לצערי ולא בצבא.

שולי מועלם-רפאלי: אף אחד לא בדק באמת את הנתונים.

שולי מועלם-רפאלי: אם יש 42 חיילי חובה בפנימייה הצבאית באור עציון ו-30 חניכים, אתם בבעיה.

שולי מועלם-רפאלי: אם ככה מתנהלים מקומות אחרים בצבא, עכשיו אני מבינה למה מורידים כסף ממי שצריך לקבל כסף ונותנים אותו למי שלא צריך.

שולי מועלם-רפאלי: הפנימיה הצבאית באור עציון לא צריכה להיסגר.

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים לסגור - - -

מירב קירשנר: לא דיברתי על אנשי הקבע.

שולי מועלם-רפאלי: מירב, לא דיברת על אנשי קבע.

שולי מועלם-רפאלי: אמרת ש-42 חיילי חובה.

שולי מועלם-רפאלי: אל תתייפייפו פה.

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים לסגור, זאת החלטה אומללה.

שולי מועלם-רפאלי: תסגרו את שתי הפנימיות או שתשאירו פתוחות את שתי הפנימיות.

שולי מועלם-רפאלי: העוול שזועק למרחוק זועק שוב את אותו דבר בלתי נסבל שהצבא הכניס את עצמו אליו בשנים האחרונות וביתר שאת בשנה האחרונה.

שולי מועלם-רפאלי: הסחרור הזה של ההדתה בצה"ל גורם לנסיגה אדירה באמון של הציבור בצבא ואסור לנו לתת לזה יותר יד.

שולי מועלם-רפאלי: זה גורם לנסיגה אדירה של האמון לא רק של הציבור הציוני דתי, בכלל.

שולי מועלם-רפאלי: תסתכלו על הנתונים מהמחקר האחרון.

שולי מועלם-רפאלי: הצבא שהיה פעם בראש מערכת האמון שבין האזרחים למדינה, הולך ונסוג לאחור.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: כי אתם מקבלים החלטות לא על בסיס נתונים אמיתיים.

שולי מועלם-רפאלי: אתם מקבלים החלטות במשרד הביטחון ובצבע שמונעות מאפליה.

שולי מועלם-רפאלי: אתם לא רוצים מערכת חינוך דתית במדינת ישראל, זה לא אצלכם.

אבי דיכטר: שולי נא להתכנס.

שולי מועלם-רפאלי: זה המשפט האחרון.

שולי מועלם-רפאלי: כל זמן שבמדינת ישראל ישנה החלטה של המדינה שיש מערכת חינוך ממלכתית ומערכת חינוך ממלכתית דתית בפרופורציות שזה ניתן, כי עדיין רוב הציבור במדינת ישראל הוא ציבור חילוני ואנחנו ברוך השם קוראים לכל יהודי העולם לעלות ללא תלות אם הם דתיים או חילונים, כל זמן שזה קיים אתם חייבים לתת מענה גם ברמת הפנימיות הצבאיות.

שולי מועלם-רפאלי: לא יעלה על הדעת שגם במקום הזה תהיה אפליה כל כך בוטה וזועקת לעין.

אבי דיכטר: תודה רבה שולי.

אבי דיכטר: ענת ניתן רגע לבצלאל כי הוא צריך לרוץ לוועדת כספים.

בצלאל סמוטריץ': אני ממש בדקה.

בצלאל סמוטריץ': ברשות הרב, אני לא רוצה לדבר לגופו של עניין, הרב דיבר, מוטי דיבר, שולי דיברה כולם דיברו.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לדבר אליכם אנשי הצבא דרך הראש, בשכל.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאתם עושים טעות קשה, ועשיתם את זה אגב לא פעם כאן בכנסת וזה בדרך כלל אחר כך נפל לכם על הראש.

בצלאל סמוטריץ': אתם, הצבא, מקבלים החלטות בעצמכם אבל אתם חיים בתוך איזה שהוא מרחב, יש כאן כנסת, וכשאתם באים לדיון בוועדה ואתם רואים קונצנזוס מקצה לקצה, קואליציה, אופוזיציה, ימין, שמאל.

בצלאל סמוטריץ': איך אומרים, בכביש אל תהיו צודקים, תהיו חכמים, אל תלכו נגדנו.

בצלאל סמוטריץ': אתם חושבים שאתם יכולים לקבל החלטות על הראש של כולנו פה, עשיתם לנו את זה במורות חיילות.

בצלאל סמוטריץ': היה קונצנזוס מקצה לקצה.

בצלאל סמוטריץ': נראה לי 107 חברי כנסת יהודים בבית הזה, רצו להשאיר את המסלול הירוק.

בצלאל סמוטריץ': התנגדתם, עשינו לכם את זה בחוק.

בצלאל סמוטריץ': בסוף העביר את זה פה היושב ראש בצו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעשה לכם את זה גם בפנימייה.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא חוסכים כסף.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מתווכח איתכם לגופו של עניין.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שכל מה שאמרתם לא נכון, ואני לא נכנס לזה, דיברו רבים וטובים ממני.

בצלאל סמוטריץ': אבל די בזה, גם אם אתם בטוחים שאתם צודקים ואתם באים כאן לדיון בוועדה ושומעים את כולם שחושבים שהפנימייה הצבאית באור עציון, ושומעים את התחושות הקשות ואת תחושת העוול והאפליה וכולי, לכו הביתה תעשו חושבים תגידו וואלה, עם כל הכבוד לאגו שלנו מותר לנו מדי פעם לשמוע להלך הרוח ולהקשיב, בסוף אתם באים לפה, תצטרכו מחר עוד 200 מיליון עוד 500 מיליון, איך אומרים?

בצלאל סמוטריץ': ניפגש בסיבוב.

בצלאל סמוטריץ': אז חבל.

בצלאל סמוטריץ': שימו לב שכל החברים פה מקצה לקצה לא מבינים את ההחלטה שלכם אומרים לכם תשקלו אותה מחדש, תקבלו החלטה אחרת.

בצלאל סמוטריץ': אם יש לכם קצת שכל, לכו הביתה תגידו "וואלה אנחנו צודקים אבל בואו נהיה חכמים ונקשיב לחברי הכנסת שרוצים שהפנימייה הצבאית באור עציון תישאר" ותשאירו אותה עומדת.

בצלאל סמוטריץ': אם לא, אנחנו נמצא את הדרך שזה כן יקרה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעשה את זה בסוף, כי מה לעשות אנחנו בדמוקרטיה, בסוף בסוף אתם כפופים לכנסת, תרצו או לא תרצו, ואני חושב שזו מערכת יחסים, אנחנו מכבדים אתכם.

בצלאל סמוטריץ': אתם באים אלינו גם כשאנחנו לא מסכימים, אנחנו בדרך כלל מאשרים לכם, יש מין דיאלוג של כבוד בין הצבא לבין הכנסת בהמון סוגיות.

בצלאל סמוטריץ': גם סוגיות ביטחוניות וגם סוגיות תקציביות.

בצלאל סמוטריץ': יושבים פה אחרים שהרבה יותר מבינים ממני כמו עופר ואחרים, בדרך כלל אנחנו מכבדים את הצבא, גם כשאנחנו לא מבינים.

בצלאל סמוטריץ': תכבדו אותנו באותה מידה גם כשאתם לא מבינים ולא מסכימים ותשאירו את הפנימיה פתוחה.

בצלאל סמוטריץ': סליחה שאני הולך באמצע הדיון.

בצלאל סמוטריץ': אני אגב אשמח אדוני היושב ראש שתהיה הצעת סיכום של הוועדה שהוועדה קוראת לצבא להשאיר את הפנימיה פתוחה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: ענת ברקו בבקשה.

אבי דיכטר: לאחר מכן איל בן ראובן ועופר שלח.

ענת ברקו: קודם כל משפחת הר שושנים, אני רוצה להביע הרבה הערכה על הגמ"ח שלכם, על ההקרבה שלכם לאורך כל השנים, כמשפחה שכולה, להביע את מלוא האמפתיה.

שילה הר שושנים: מלווים רק שלושים שנה את הפנמ"צ.

ענת ברקו: גם על זה אני רוצה להביע הערכה כי בסך הכל זה מפעל גדול, חשוב שאני מכירה אותו מקרוב גם מהשירות שלי בזרוע היבשה, את שתי הפנימיות, ובאמת לאורך השנים יצאו מפקדים מהוללים מהפנימייה הזאת ואנחנו מלאי הערכה.

ענת ברקו: אני היום הבנתי לראשונה שבעצם המהלך הזה לא חוסך כלום, ואם המהלך הזה לא חוסך כלום, אז למה עושים אותו?

ענת ברקו: הלא אין מה להשוות בין כל התכניות של שנה של הכשרות כאלה ואחרות לפני הצבא לשתי פנימיות כאלה מפוארות שהוכיחו כבר את הבניה של קצינים שהתחייבו מראש.

ענת ברקו: עכשיו אני רוצה להגיד לך משהו, סגן ראש אכ"א.

ענת ברקו: אני זוכרת תקופות בצבא שלא היו מ"פים, ואתה יודע צין על מה אני מדברת.

ענת ברקו: לאחר מלחמת לבנון הראשונה הצבא בא בהבטחות אדירות ולא היה ניתן לגייס מ"פים.

ענת ברקו: שילמו להם מענק טוסטוס, וספה, כל הסיפורים האלה ולא ניתן היה לגייס את שכבת המ"פים וכמובן שאם אין מ"פים לא ניתן לפתח את הקצונה הבכירה יותר.

ענת ברקו: אז צריך לקחת את זה בחשבון ולא לחשוב שאנחנו היום על זרי הדפנה כי אנחנו לא.

ענת ברקו: אנחנו גם רואים דרך אגב את הקצינים הצעירים לא ממהרים לחתום.

ענת ברקו: הם עושים את ההתחייבות הראשונה שלהם לאחר בה"ד 1 ואפילו הילדים הפרטיים שלי, הבת הפרטית שלי אני רואה שלאחר מכן עוד איזה חצי שנה והם לא מוכנים כבר להתחייב לכל כך הרבה שנים.

ענת ברקו: אז אם יש ילדים שהולכים במסלול כזה והם מחויבים למערכת והם ערכיים והם תורמים לחברה הישראלית כי הם לא רק מושכים את הכוחות בחוד של הצבא אלא גם בחברה הישראלית, אי אפשר להתעלם מזה וצה"ל לא יכול להתעלם מהתפקיד החברתי שיש לו ואנחנו רואים את זה בהרבה מאוד דברים שלאט לאט הצבא מתחיל להתפרק מהנכסים הללו.

ענת ברקו: סגירת מכ"מ, סגירת מערכים מסוימים, כל מיני דברים שנוגעים לחברה הישראלית והצבא מתפרק מהם.

ענת ברקו: אני נגד זה.

ענת ברקו: אבל אני גם נגד הגישה המקסימליסטית של חבריי.

ענת ברקו: זה לא או ששתיהן תיסגרנה או שאנחנו נשאיר את שתיהן.

ענת ברקו: אם הצבא היה מוכיח, אולי רה-ארגון, אולי תורידו את מספר האנשים, תנסו לחשוב על מבנה ארגוני קצת שונה שיחסוך, שישתמש גם באמת בתשתית האזרחית שיש, יכול להיות שבמשך השנים, אני דרך אגב לא זוכרת למשל בפנימייה הצבאית בחיפה שהיו כל כך הרבה אנשי קבע.

ענת ברקו: אני זוכרת תקופות אחרות שלא היו כל כך.

ענת ברקו: כנראה שבמשך השנים הדבר הזה - - -

מירב קירשנר: 17 קצינים עם האזרח עובד צה"ל ובשנייה שלושה.

ענת ברקו: אבל את יודעת שהמון פעמים יש בסיסים קרובים ואפשר לתת לאנשים כפל תפקידים או תפקידים - - - כאלה שהם יבואו לבקר ויבדקו ולא צריך להחזיק איש קבע במקום ולא צריך כל כך הרבה חיילים סדירים, ובאמת הרוב היו מורות חיילות שעזרו להם לאחר שעות הלימודים ועבדו איתם כדי לקדם אותם בלימודים.

ענת ברקו: אז צריך לראות איך עושים את זה.

ענת ברקו: אבל מראש בלי לנסות לעשות תהליך ארגוני מהסוג הזה ולבוא עם הצעה שאני מודה, פעם ראשונה שאני שומעת שהיא בעצם גבוהה יותר מבחינה תקציבית, אז מה השגתם בזה?

ענת ברקו: הלא פנימייה שתיסגר לא תיפתח.

ענת ברקו: יש כבר מוסדות מפוארים שהוכיחו את עצמם, שהצמיחו רמטכ"לים, שהצמיחו מח"טים, למה?

ענת ברקו: מה ההיגיון בזה?

ענת ברקו: אם באמת זה עולה לכם יותר אז אין שום הגיון בזה.

אבי דיכטר: ענת משפט אחרון בבקשה.

ענת ברקו: משפט אחרון אדוני יושב הראש.

ענת ברקו: פנימייה שהיא פתוחה לכל ומאפשרת גם לחיילים דתיים וגם לחיילות, אני רואה ערך רב כי היו תקופות שלא היו בפנימייה הצבאית נשים והיום אנחנו רואים שיש נשים שמגיעות לפנימיות צבאיות, וזה גם מפתח את הקצונה של הנשים בצבא ואת הניראות שלהן בדרגות היותר בכירות, זה גם מאוד חשוב בעיני.

ענת ברקו: לכן אני מציעה שבאמת תעשו חושבים בעקבות המסקנות התקציביות הללו והסגירה שהיא כנראה לא תוביל לשום מקום.

ענת ברקו: תודה.

אבי דיכטר: תודה רבה ענת.

אבי דיכטר: חבר הכנסת איל בן ראובן ואחריו חבר הכנסת שלח בבקשה.

איל בן ראובן: בוקר טוב.

איל בן ראובן: תראו, א.

איל בן ראובן: אנחנו מדברים כאן באמת במוסדות מפוארים שהוציאו בעבר קצינים, מפקדים ומוציאים גם היום אנשים כאלה.

איל בן ראובן: אני חושב שצריך סיבות מאוד מאוד טובות ומאוד מאוד חזקות על מנת שאנחנו נקבל את ההחלטה לסגור את הפנימיות הצבאיות.

איל בן ראובן: אני מודה שאני די מצר, כבוד היושב ראש, בכלל על כל התהליך שעברנו בשלוש השנים האחרונות מאותה החלטה לגבי סגירת פנימיית חיפה או הפנימיות והתהליך שקרה בעקבות זה.

איל בן ראובן: תראו, אנחנו מדברים פה בעצם על עוד שיטה חינוכית שתכליתה להוציא קצינים בכירים, כלומר מ"פים ומעלה לצורך העניין, ואני מוכרח להגיד שהשיטה הזאת אם נסתכל לאחור, היא מוצלחת.

איל בן ראובן: זאת אומרת אנחנו רואים הרבה מאוד בכירים שיצאו מתוך האמבטיה הזאת הכל כך טובה, ויש שיטות אחרות אגב, אבל השיטה הזאת, באמת אנחנו מכירים אותה משכבר הימים ולכן אני חושב שצריך להסתכל עליה גם מהפן הענייני של הוצאת קצינים מצוינים וגם מהפן הערכי.

איל בן ראובן: רבותי, בואו לא נמהר, ואני אומר את זה לצבא, אני אומר את זה למערכת הביטחון.

איל בן ראובן: בואו לא נמהר לוותר, לפעמים אפילו בגלל קצת כסף על מוסדות ועל ערכים שגדלו איתנו לאורך השנים והם לא מציגים איזה כישלון או איזה שהוא משהו.

איל בן ראובן: אני מודה כבוד היושב ראש, שאני מהדיון הזה ואני חושב שגם מדיונים קודמים, אני לא יצאתי עם תובנה למה סוגרים את שתי הפנימיות.

איל בן ראובן: אני לא יודע.

איל בן ראובן: אני אגב אומר לכם, שמעתי פה מושגים של אפליה וכולי, אני לצורך העניין שם אותם בצד.

איל בן ראובן: אני לא רואה פה אפליה, אני מנסה להסתכל על העניין עניינית לגמרי, צה"ל וחינוך נוער.

איל בן ראובן: לכן אני חושב שגם נאמר פה בצורה מאוד בהירה, אני חושב שלמוסד הזה באור עציון שאני מכיר בעיקר את האנשים שלו, את התוצרים שלו, הייתה לו חשיבות ויש לו חשיבות.

איל בן ראובן: אומרים לנו פה אנשים שלמגזר הדתי יש צרכים משלו, אני חושב שהחברה הישראלית יש בה מערכות איזונים שמאוד מאוד ראוי מכאן שאנחנו נשמור עליהם ולא ניתן להם מכות לא לצד הזה ולא לצד האחר ואנחנו מכירים את הוויכוחים בדברים כאלה ובדברים אחרים.

איל בן ראובן: אני חושב שיש לנו הזדמנות להגיד "רגע, רבותיי פה צריך לשמור על האיזון הזה ולא לתת פה מכה".

איל בן ראובן: אני גם אומר לכם, הסיפור של חיפה ואור עציון, אני לא חושב שזה בא מאפליה, אני חושב שהיו פה מערכות לחצים, כבוד היושב ראש, של אנשים ששנינו מכירים אותם והאנשים האלה הגיעו אלינו.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

אבי דיכטר: אני לא יודע מה זה לחצים.

איל בן ראובן: אנחנו לא מכירים אותם, אבל - - -

שולי מועלם-רפאלי: אדוני זכה להיות ראש השב"כ במדינת ישראל ואנחנו מעריכים אותו על כך.

איל בן ראובן: אני לא שם את זה פה כמרכיב בסיס לקבלת ההחלטה, אני חושב שמה שראוי לצה"ל ולמערכת הביטחון לעשות, א.

איל בן ראובן: אני חושב שאנחנו מפה צריכים לצאת באמירה שזו טעות לפרק את שתי הפנימיות האלה.

איל בן ראובן: היות וגם מדובר פה גם על התקציב, אני חושב שצה"ל צריך לבוא ולהציג עבודת מטה על איך עושים את העבודה בפנימיות האלה יותר יעיל.

איל בן ראובן: מבחינת אנשי קבע, מבחינת זה, אני חושב שאפשר לעשות את זה אחרת כנראה, לפחות לפי ההצגה כפי שהייתה פה, ואני חושב שההחלטה בעניין הזה מפה צריכה לצאת, "עצור רגע", בואו ניתן שהצבא יבוא ויציג משמעויות לגבי החייאת גם אור עציון ולא המתה של הדבר הזה ונמשיך להתקדם.

אבי דיכטר: עפר שלח בבקשה.

עפר שלח: קודם כל אני אומר גם לחבריי חברי הכנסת, לא צריך להעמיס יותר מדי על הכתפיים הצרות של הנושא הזה.

עפר שלח: הדתה, משבר הפיקוד, אלה נושאים כבדים, אנחנו דנים בהם, לא הכל מתנקז לנושא הזה כי אני חושב שמה שיש בעניין הזה הוא משהו הרבה יותר פרוזאי אבל לא פחות חמור, והוא מה שקורה כשמקבלים החלטה עקרונית ואחר כך מכופפים אותה בגלל לחצים או פוליטיקה, לאו דווקא במובן המפלגתי שלה וכן הלאה.

עפר שלח: כן, קיבל הרמטכ"ל החלטה שהיא החלטה עקרונית ואני אומר בעיקרון אני תומך לגמרי, אגב אני בראש ובראשונה תומך בפררוגטיבה של הרמטכ"ל לקבל אותה, ואגב אם הייתם באים ואומרים שאיזרוח של זה או הוצאה של זה אפילו תעלה יותר כסף, גם היה מקובל עלי כי הנקודה שהרמטכ"ל התכוון אליה והיא מובילה בתר"ש גדעון ואנחנו עוסקים בזה הרבה, היא מיקוד הצבא בנושא הליבה שלו.

עפר שלח: יכול להיות ויכוח, אבל אין עוררין על זה שהרמטכ"ל הוא זה שמקבל את ההחלטה הזאת.

עפר שלח: זה היה וזה בסדר וכל אחד מאתנו חשב מה שהוא חשב אם זה בסדר או לא, בהקשר של הדברים שאייל ואחרים אמרו.

עפר שלח: מאותו רגע אתם בגלל לחצים מתכנסים למשהו שהוא סוס שתוכנן על ידי ועדה.

עפר שלח: אגב, זה גם אומר משהו על מה שאנחנו רואים פה ברמה התקציבית, אדוני היושב ראש, כי ה-20.3 הזה זה לא תוצאה של שום דבר.

עפר שלח: אני אגיד לכם מה זה בדיוק, לקחו את ה-18 ומשהו שאמיר התייחס אליו פה, הוסיפו למעלה על פי כלל האצבע, אמרו 20, אתם לא תוכלו להראות לי נייר אחד שמראה למה זה 20.3 ולא 25.7, אני מבטיח לכם, ואני כידוע לכם מתעסק בזה די הרבה.

עפר שלח: לכן קיבלתם משהו שהוא גם לא העיקרון, גם לא התייעלות, אין פה פשוט שום הגיון.

עפר שלח: הוא לא מתחבר לכלום.

עפר שלח: ואתם רוצים לעשות איזה מן יצור כלאיים כזה של פנימייה אחת שיהיה בה גם לדתיים, ואם אתם שואלים אותי זה יעלה הרבה יותר, צריך מערכות נפרדות, מן משהו שהוא לא עושה הגיון לא בהחלטה של הרמטכ"ל, לא בצד הכספי וכן הלאה, ואני מציע שהוועדה תתייחס לזה ככה.

עפר שלח: תודה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

הילה ארליך: אפשר אדוני היושב ראש?

הילה ארליך: אני סגנית היועמ"ש למערכת הביטחון.

הילה ארליך: אנחנו הקשבנו לחברי הוועדה, הקשבנו לעמדת הוועדה והעברנו את המסר בד בבד ללשכת שר הביטחון.

הילה ארליך: שר הביטחון ביקש מאתנו למשוך את הבקשה ולעשות עוד פעם בחינה אצלנו בבית במשרד, כיצד לטפל בנושא הזה.

הילה ארליך: זה מה שאנחנו מבקשים כרגע לעשות.

מרדכי יוגב: נגיד לכם תודה.

אבי דיכטר: תודה רבה על העדכון.

אבי דיכטר: אני רוצה לסכם מבחינתנו.

נורית הר-שושנים: אדוני היושב ראש אפשר בבקשה?

אבי דיכטר: בבקשה.

נורית הר-שושנים: דנתם כאן על עקרונות, על דינים, על כסף.

נורית הר-שושנים: אני מדברת על החלק האנושי של הפנימיות.

נורית הר-שושנים: בפעילויות שאנחנו עשינו במהלך השנים אנחנו מכירים את שתי הפנימיות, מקורבים אליהן ומלווים, ובעיקר את אור עציון.

נורית הר-שושנים: אני רוצה לומר לכם, באור עציון היה נוהג שקריאת פלוגה חדשה על שם חלל.

נורית הר-שושנים: יש חמישה חללים לצערנו באור עציון, יואב היה הראשון.

נורית הר-שושנים: ליווינו כל פלוגת יואב מיום הגיוס עד לתוך צה"ל אנחנו מלווים אותם באשר הם.

נורית הר-שושנים: כל אחד שיש לו שאלה, יש לו בעיה, יש לו כתובת.

נורית הר-שושנים: ראינו את הילד הזה הקטנצ'יק, הכי קטן בפלוגה, איך הוא הופך להיות קצין ואיך הוא הופך להיות מ"פ, מכזה נחנח שהתחיל בכיתה ח' אחר כך ט'.

נורית הר-שושנים: זה בחלק הזה.

נורית הר-שושנים: את אותם הורים שאותם ילדים לא הולכים לפנימייה צבאית כי אבא ואמא חושבים שזה חשוב, הם נלחמים בהורים.

נורית הר-שושנים: אף הורה לא רוצה שהילד שלו יהיה איש צבא, כולל אני.

נורית הר-שושנים: יואב נלחם בי מלחמת חורמה לא פשוטה ועשה לנו תרגילים ובית ספר על מנת להתקבל לפנימייה הצבאית.

נורית הר-שושנים: הוא התקבל בכיתה י' בגלל המלחמות האלה באמא שלו.

נורית הר-שושנים: כך גם צפריר, הלך בעקבות יואב.

נורית הר-שושנים: אני רוצה להגיד משהו אחר.

נורית הר-שושנים: הרוח הזאת ששורה מוקרנת על הקצונה בצה"ל ואנחנו שומעים ורואים את זה.

נורית הר-שושנים: חווינו את זה באופן אישי, שפנימיונצ'יק, לא חשוב אם הוא דתי או לא, הוא מגיע, יש לו כבר דרגה והוא עם האף למעלה, ו - - - הזוטרים וגם הבכירים לא פעם מסתכלים עליהם ופוחדים מהם.

נורית הר-שושנים: אלה הם, צריך לראות איך מנטרלים אותם.

נורית הר-שושנים: אני אקצר.

נורית הר-שושנים: הבן שהולך להיות סמח"ט הגיע זמנו לקורס מ"פים.

נורית הר-שושנים: הסתבר שעטפו אותו בגלל המילה פנימיונצ'יק בסיבוב.

נורית הר-שושנים: הוא נלחם מלחמה, לא אלאה אתכם.

נורית הר-שושנים: מי סיים את קורס מ"פים כמצטיין הקורס, את פו"מ כמצטיין הקורס, כל קורס, צפריר הר שושנים.

נורית הר-שושנים: זה ששכחו אותו בסיבוב.

נורית הר-שושנים: אז תבינו שזאת הרוח שיוצאת מכאן, מהרוחות האלה שנושבות של תפיסות עולם - - - .

נורית הר-שושנים: זה החלק האנושי.

נורית הר-שושנים: אני מברכת את שר הביטחון ואת ההחלטה שלו.

נורית הר-שושנים: בעזרת השם נעלה ונצליח.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: כמה הערות לסיכום.

אבי דיכטר: אני אומר למשרד הביטחון, אנחנו כוועדה ביקשנו לקבל נתונים לקראת הדיון הזה, לא קיבלנו אותם.

אבי דיכטר: זה לדעתי גרר חלק לא קטן של התייחסויות כאן ועימותים על נתונים שלא היו.

אבי דיכטר: זה שהיה צריך לגייס קצת ממירב וקצת מאמיר בשביל לעשות השלמה חלקית, לא מלאה של נתונים שאנחנו רצינו, לא מכבד את הדיון.

אבי דיכטר: אני מרשה לעצמי לומר גם לא מכבד אתכם, זה גם לא הנוהג בינינו לביניכם שאנחנו מבקשים נתונים.

אבי דיכטר: הדבר השני, יש פה פערים שהם בלתי סבירים.

אבי דיכטר: אי אפשר כוועדה לחיות עם נתון שהתקציב שניתן לאור עציון הוא 9.1 מיליון ₪ ואור עציון אומרים זה 6.5.

אבי דיכטר: פער של 50%, הוועדה לא יודעת לחיות עם זה.

אבי דיכטר: זה אחת משתיים, או שפה הצדק או שפה הצדק.

אבי דיכטר: הוא לא יכול להיות בשני המקומות גם יחד.

אבי דיכטר: זה חלק מהדרישה לגבי נתונים שהייתה, אני מניח, מקלה על כולנו.

אבי דיכטר: אני מודה שגם חברי הכנסת התייחסו לזה בצדק, השיקולים – ואנחנו שמענו את הרמטכ"ל אתמול בצורה מאוד נחרצת אומר את דעתו לגבי ההחלטה על הפנימיות שהתקבלה כחלק מתר"ש גדעון.

אבי דיכטר: אנחנו ללא קשר להחלטת שר הביטחון, לא היינו מסוגלים היום להצביע על הבקשה של שר הביטחון.

אבי דיכטר: לא הייתה שום היתכנות עניינית שהוועדה הזאת תצביע על הבקשה הזאת.

אבי דיכטר: מעבר לזה, דיון של הוועדה הזו יתקיים בעוד חודש, באמצע יוני.

אבי דיכטר: אני מבקש להתארגן עם נתונים ואם צריך לעשות בדיקת נתונים גם מול הגופים אור עציון וחיפה, גם לגבי התקציבים, גם לגבי האנשים.

אבי דיכטר: הפערים פה הם לא פערים שאנחנו כוועדה מורגלים לשמוע אותם בדיונים.

אבי דיכטר: אלה מספרים שלפחות לוועדה צריכים להגיע עם מחלוקת מלובנת מול הגופים אם זה חיפה או אור עציון.

אבי דיכטר: אני מצטער מאוד על זה שחיפה לא הגיעו לדיון ואני לא יודע בדיוק דווקא במישור מול צה"ל, לא נראה לי שהפנימייה הצבאית לא יכול להיות שהיא תוזמן לדיון בוועדת כנסת והיא לא תגיע מפני שצה"ל לא אישר לה להגיע.

אבי דיכטר: אני לא אומר שהוא מנע ממנה.

אבי דיכטר: אני מביא דברים בשם אומרם של מזכירות הפנימיה.

אבי דיכטר: תעשו את הבדיקה אחרי זה עם המזכירות אצלנו.

אבי דיכטר: אני אומר, לא תקין, יכול היה להיות דיון הרבה יותר ענייני.

אבי דיכטר: אני חושב ששמעתם פה ואני אומר את זה גם לצה"ל וגם למשרד הביטחון, שמעתם פה את חברי הכנסת לגבי הסוגיה והתרומה של הפנימיות במתכונת כזו או במתכונת אחרת.

אבי דיכטר: אני פטור מלומר, אין לי אפילו יכולת להתקרב לאופן שבו תיארו את זה גם משפחת הר שושנים, גם הרב דרוקמן שממש דיברו מדם ליבם.

אבי דיכטר: אני לא יודע אם נעשתה בדיקה באיזה שהוא שלב לקיים פנימייה אחת בשני מקומות.

אבי דיכטר: לא יודע אם נעשתה בדיקה כזאת.

אבי דיכטר: המתכונת הזאת היא מתכונת אופציונאלית לדעתי ויכול להיות שיש מתכונות יותר מוצלחות מזה.

אבי דיכטר: בכל מקרה, בדיון שאנחנו נעשה בעוד חודש, הוא יהיה דיון מבחינתנו על הפנימיות ועל הבקשה התקציבית שתוכן ותוגש ותנומק, כשלפני זה ועדת הכנסת תקבל את הנתונים שביקשה כדי שנהיה מסוגלים להכין את עצמנו ואת חברי הכנסת לישיבה הזאת.

אלחנן גלט: כבוד היושב ראש, זה לא ראוי מה שאני עושה אבל חצי משפט אני אומר, שים לב שמתחת לפני השטח למרות האווירה הטובה שהישיבה הזאת מסתיימת בה, בפנמ"צ חיפה מאפשרים גם בימים אלה לרשום כיתה נוספת לשנה הבאה.

אלחנן גלט: אין להתעלם מהעובדה הזאת שהפנימייה הצבאית אור עציון סגרו את האפשרות לרישום כיתות, כך שההחלטה בעינה עומדת, המציאות יש לה חוקים משלה.

אלחנן גלט: נא לשים לב לזה רבותיי.

אבי דיכטר: בכל מקרה, כפי שאמרתי, הוועדה תתכנס בעוד חודש באמצע יוני, ישריינו לזה מועד ויודיעו לחברי הכנסת.

אבי דיכטר: תודה רבה לאנשים שהגיעו.

אבי דיכטר: הישיבה נעולה.