ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 739, 2018-05-08 11:00

איילת נחמיאס ורבין: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא:

איילת נחמיאס ורבין: תקנות התכנון והבנייה (התקנת מיתקן גישה אלחוטית לתקשורת בשיטה התאית), התשע"ז-2017.

איילת נחמיאס ורבין: מנהלת הוועדה ביקשה ממני, בשם חבר הכנסת איתן כבל, יושב-ראש הוועדה, לנהל את הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: מדובר בהמשך הקראה של תקנות, המשך הדיון שהתקיים ב-25.12.2017.

איילת נחמיאס ורבין: חלק מהתקנות האלה הוסרו.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומר בפתח הדברים שגם כשקראתי את התקנות – ואני מבינה שיש צורך בהסדרה של הדבר הזה – כמו כל הורה, מצד אחד אנחנו מתקשים להוציא לילדים שלנו את הטלפונים מהיד, מצד שני אנחנו לא שמחים שמדובר באנטנות בטווח נגיעה מהראש שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: כמו שהיועץ המשפטי המיומן והמוכשר שלנו, איתי עצמון, אמר לי: עדיף מצב בו יש איזשהו הסדר מאשר אין הסדר בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא שואלת לגמרי את השאתה המתבקשת מתקנות כאלה, שהיא: למה ניתן פה איזה סוג של פטור מתהליך?

איתי עצמון: זה החוק.

איילת נחמיאס ורבין: כן, בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט לחזור אחורה למקום שכבר אבוד לי.

איילת נחמיאס ורבין: הסוסים ברחו.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמשיך כרגע ומדי פעם תסלחו לי אם – כי לא הייתי בדיון הקודם – אני אשאל שאלות מקצועיות, גם כדי להבין האם אנחנו מייצרים מספיק בטיחות עבור הציבור.

איתי עצמון: בדיון הקודם, כפי שציינת, שהתקיים ב-25.12.2017, אושרה תקנה 1, שעניינה הגדרות, למעט מספר הגדרות שהוספו בנוסח חדש שנשלח ממשרד הפנים.

איתי עצמון: הן מופיעות ב"עקוב אחר שינויים" בנוסח שמונח בפני הוועדה.

איתי עצמון: הוועדה דנה גם בתקנה 2 אבל לא אישרה אותה.

איתי עצמון: אני מציע שנפתח בהגדרות.

איילת נחמיאס ורבין: בואו תציגו בפתח הדיון כי בין יתר הדברים הבנתי שלא היו הסכמות בין משרדי הממשלה.

אפרת ברנד: לא, יש הסכמות לגמרי.

איילת נחמיאס ורבין: כשהגעתם לתקנות זה כבר היה בהסכמה?

איתי עצמון: בסבב הזה כן.

אפרת ברנד: למעשה אנחנו מגיעים לוועדה אחרי הליך ארוך שהתקיים אצל היועץ המשפטי לממשלה, בשיתוף מינהל התכנון, משרד התקשורת והמשרד להגנת הסביבה, והתקנות שאנחנו מביאים בפני הוועדה הן תקנות מאזנות שמוסכמות על כל משרדי הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: אוקיי.

איילת נחמיאס ורבין: אז אנחנו צריכים להתחיל את רוב ההגדרות מההתחלה, או רק אלה שהיו בהן תיקונים?

איתי עצמון: לא, את ההגדרות שלא אושרו, ההגדרות חדשות.

איתי עצמון: רק לפני שאת מתחילה בהקראה אני אציין שההגדרות האלה הוספו מכיוון שחשבתי שההפניה להגדרות שמופיעות בתמ"א, שכמובן איננה מאושרת על ידי ועדת הכלכלה, ראוי לעגן את ההגדרות במפורש בתקנות האלה וזו התוספת שניתן לראות כאן, בנוסח שמונח בפני הוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: בבקשה.

אפרת ברנד: ""דור חדש" – טכנולוגיה העומדת בדרישות המוגדרות בתקן IMT-Advanced (International Mobile Telecommunications-Advanced)"

איתי עצמון: זו הגדרה שאושרה.

איתי עצמון: התוספת היחידה זו רק הבהרה למינוח "ארגון התקשורת", שהמינוח הנכון הוא "איגוד הבזק הבינלאומי", אבל זו יותר הבהרת נוסח.

איתי עצמון: זו הגדרה שכבר אושרה.

איילת נחמיאס ורבין: זה תמיד יהיה התקן הכי מתקדם, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: התקן הכי פחות מסוכן.

אפרת ברנד: "טווח בטיחות מחומרים מסוכנים דליקים" – טווח בטיחות בכיוון האופקי והאנכי מחומרים שסווגו כחומרים מסוכנים השייכים לדרגת סיכון Class 1, Class 1.1, Class 1.2, Class 1.3, Class 2, Class 2.1, Class 3, Class 4, Class 4.1, Class 4.2 במהדורה המעודכנת של המלצות האו"ם להובלת חומרים מסוכנים (United Nations Recommendations on the Transport of Dangerous Goods), בנוסחן המעודכן, והעתק מהן מתפרסם באתר האינטרנט של המשרד להגנת הסביבה, כפי שנקבע על ידי הממונה";

איתי עצמון: למה מתייחסת התוספת "כפי שנקבע על יד הממונה"?

אפרת ברנד: הטווח נקבע על ידי הממונה.

איתי עצמון: אבל הטווח מוגדר כאן.

איתי עצמון: אני לא לגמרי מבין.

הדס פיקסלר: בעקבות הערות היועץ המשפטי לוועדה אנחנו הוספנו הסבר – טווח הבטיחות מחומרים מסוכנים דליקים.

הדס פיקסלר: החומרים המסוכנים מסווגים במסמך של האו"ם, החומרים שמופיעים פה הם חומרים דליקים ולכן יש משמעות למרחק מהם.

הדס פיקסלר: את החישוב של המרחק קובע הממונה מכוח חוק הקרינה הבלתי מייננת במשרד להגנת הסביבה.

איילת נחמיאס ורבין: זה שכנע אותך, איתי, שזה מנוסח היטב?

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: אם יהיה צורך אנחנו נטייב את הניסוח כדי שיתאים למהות.

איילת נחמיאס ורבין: כל זמן שהמהות נותרת כפי שהיא.

איתי עצמון: נכון.

אפרת ברנד: ""טווח בטיחות לבריאות הציבור" – המרחק המזערי במטרים מאנטנת שידור בו עוצמת השדה האלקטרומגנטי נמוכה ממגבלות החשיפה על פי חיקוק או על פי תקן ישראלי, ובהעדר תקן ישראלי - על פי קביעת הממונה לפי המלצות ארגון הבריאות העולמי ומפורסם באתר האינטרנט של המשרד האמור; "טווח בטיחות בכיוון האופקי" – טווח הבטיחות בתוך מרכז אלומת השידור, לאורך ציר הסימטריה של האלומה הנמדד בכיוון האופקי; "טווח בטיחות בכיוון האנכי" – מרחק אנכי הנמדד ממרכז מקור הקרינה ולאורך טווח הבטיחות האופקי, שמעבר לו רמות החשיפה לקרינה נמוכות ממגבלות החשיפה";

איילת נחמיאס ורבין: אני חוזרת לטווח בטיחות לבריאות הציבור, ברשותך.

איילת נחמיאס ורבין: מה ההסתברויות שיכולות להיות "בהיעדר תקן ישראלי"?

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת שאם יש תקן ישראלי אז טווח הבריאות יוגדר על פי התקן הישראלי, ואם לא אז זה יהיה לפי ה-WHO, ארגון הבריאות העולמי?

הדס פיקסלר: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: האם יתכן מצב של סתירה ביניהם?

הדס פיקסלר: לא, לא יתכן מצב כזה.

הדס פיקסלר: אין כיום תקן ישראלי והמשרד להגנת הסביבה קובע את טווחי הבטיחות על סמך ההמלצות וההנחיות של ארגון הבריאות העולמי.

איילת נחמיאס ורבין: אתם חותרים לכך שיהיה תקן ישראלי?

איילת נחמיאס ורבין: כשאני אומרת "תקן ישראלי", אגב, מבחינתי זה תקן בינלאומי שאומץ לתוך תקינה ישראלית.

הדס פיקסלר: אין כרגע גם תקן בינלאומי, יש המלצות של ארגון הבריאות העולמי ואנחנו כפופים אליהן.

איילת נחמיאס ורבין: זה בעצם מה שיש?

הדס פיקסלר: כן.

איילת נחמיאס ורבין: אז למה בכלל יש אמירה על התייחסות לתקן ישראלי?

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה שאני לא מבינה.

איילת נחמיאס ורבין: אתם אומרים "אם יהיה"?

הדס פיקסלר: כן.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה צריך להיות הפוך, עם כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: אם הדיפולט שלכם הוא ארגון הבריאות העולמי אז זה צריך להיות: "ואם יהיה תקן ישראלי אזי לפי התקן ישראלי".

הדס פיקסלר: אין בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: כל עוד – אני רוצה שזה יהיה ברור – שהמחמיר יהיה.

הדס פיקסלר: המשרד להגנת הסביבה לא יקבל שום תקן שהוא - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה צריך ברור שמה שמחמיר זה מה שבסופו של דבר נקבע.

איילת נחמיאס ורבין: אבל כל זמן שאין תקן ישראלי זה אבסורד לשים אותו לפני מה שבאמת קובע את טווח בריאות הציבור.

הדס פיקסלר: נכון לעכשיו, מה שקובע הממונה הוא מחמיר יותר.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה אז על אחת כמה וכמה – כי ממילא אין תקן.

הדס פיקסלר: בסדר, אפשר לשנות בנוסח.

איתי עצמון: וכמובן שאם נקבע תקן ישראלי אז הוא יפורסם, אני מניח, גם כן.

אפרת ברנד: ברור.

איתי עצמון: השאלה אם יש צורך להגיד שזה המחמיר מבין השניים?

הדס פיקסלר: בכל מקרה הממונה נותן היתרים לכל מתקן ומתקן וקובע ספציפית את טווח הבטיחות לגבי אותו מתקן ספציפי.

איילת נחמיאס ורבין: טוב.

איילת נחמיאס ורבין: קדימה.

איתי עצמון: אם כך, אלה ההגדרות החדשות.

איילת נחמיאס ורבין: למעט מחיקה שיש כאן, שהזכרת קודם.

איתי עצמון: כן, אבל יתר ההגדרות אושרו.

איתי עצמון: השאלה אם יש הערות להגדרות החדשות שהוקראו?

איילת נחמיאס ורבין: אני רואה שיש עוד איזשהו תיקון במתקן עגינה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת אם זה תיקון סמנטי.

אפרת ברנד: זה תיקון לגמרי טכני.

איילת נחמיאס ורבין: מעולה.

איילת נחמיאס ורבין: יש למישהו הערה?

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: אני אאשר את התקנה ברוב קולות, עם השינויים שסוכם עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עוברים לתקנה 2.

אפרת ברנד: "תנאים נדרשים להקמת מיתקן 2.

אפרת ברנד: התקנת מיתקן גישה אלחוטית (להלן – מיתקן) על גג בניין פטורה מהיתר, ובלבד שהתקיימו במיתקן, בנוסף על התנאים המנויים בסעיף 266ג לחוק, כל אלה: (א) טווח הבטיחות לבריאות הציבור, בכיוון האופקי לא יעלה על 4 מטרים, ואולם בשילוב של מיתקני גישה אלחוטית של יותר מבעל רישיון אחד או בשילוב של מיתקני גישה אלחוטית של אותו בעל רישיון, המשדרים בשתי טכנולוגיות שונות לפחות, שאחת מהן היא טכנולוגיית דור חדש, טווח הבטיחות האמור לא יעלה על 6 מטרים.

אפרת ברנד: (ב) טווח הבטיחות לבריאות הציבור לא חורג מתחום המגרש שמוצב בו המיתקן, אלא אם החריגה היא לתחום רצועת דרך או שטח ציבורי פתוח ובלבד שאינו חורג מעבר לתחום זכות הדרך או השטח הציבורי הפתוח.

אפרת ברנד: (ג) המיתקן אינו מוצב – (1) על מבנה שנועד לשימור בתכנית מאושרת, תכנית מופקדת או לפי הודעה שפורסמה לפי סעיף 77 לחוק או לפי תנאים שנקבעו לפי סעיף 78 לחוק; (2) בשטח שנועד בתכנית לגן לאומי, לשמורת טבע, לאתר לאומי או לאתר הנצחה; (3) באתר עתיקות מוכרז לפי חוק העתיקות, התשל"ח-1978.

מדובר באחד מאלה: (1) שינוי במיתקן קיים, החלפת מיתקן קיים במיתקן אחר או העתקת מיקומו של מיתקן קיים, ובלבד שלאחר כל אלה נותר המיתקן באותו גג בניין.

מדובר באחד מאלה: (2) העתקת מיקומם של עד שני מיתקנים קיימים לגג בניין אחר, על ידי אותו בעל רישיון בשנה קלנדרית; הקמה של עד עשרה מיתקנים חדשים על ידי אותו בעל רישיון בשנה קלנדרית, ובכלל זה העתקת מיקומו של מיתקן קיים לגג בניין אחר; ואולם, מיתקן שהועתק בהתאם לפסקה (2) לא יבוא במניין המיתקנים לפי פסקה זו.

מדובר באחד מאלה: (3) הקמה של עד עשרה מיתקנים חדשים על ידי אותו בעל רישיון בשנה קלנדרית, ובכלל זה העתקת מיקומו של מיתקן קיים לגג בניין אחר; ואולם, מיתקן שהועתק בהתאם לפסקה (2) לא יבוא במניין המיתקנים לפי פסקה זו".

איילת נחמיאס ורבין: נצטרך לעצור קצת בתקנה 2.

אפרת ברנד: תקנה 2 זו התקנה שקובעת את המגבלה המספרית להקמת מתקנים בפטור מהיתר, כאשר החלופות הן כאלה: או שיש כבר מתקן קיים ואת רק משנה אותו, מחליפה אותו, הוא צריך תיקון אבל זה אותו מתקן על אותו גג.

אפרת ברנד: זו אפשרות אחת; אפשרות שנייה היא לקחת מתקן קיים ולהעתיק אותו.

אפרת ברנד: בשנה קלנדרית אפשר להעתיק שני מתקנים לגג בניין אחר או להקים 10 חדשים.

אפרת ברנד: מה שאנחנו מבקשים להבהיר בסיפה של סעיף קטן (3), "מתקן חדש", הוא לרבות העתקה.

איילת נחמיאס ורבין: זה שניים פלוס שמונה?

אפרת ברנד: לא, זה 10 פלוס שניים שמועתקים.

איילת נחמיאס ורבין: אז זה 12.

אפרת ברנד: אבל בתוך ה-10 זה גם כאלה שמועתקים, זו הכוונה.

איתי עצמון: אבל לא אלה שדיברתם עליהם - - -

אפרת ברנד: נכון, יש לך שניים שאתה רשאי להעתיק - - -

איילת נחמיאס ורבין: יש לך 10 אבל בתוך ה-10 יהיו גם במניין העתקה.

אפרת ברנד: בדיוק.

אפרת ברנד: כלומר, יהיו לך, מעבר לשניים שניתנו לך בסעף קטן (2) - - -

איתי עצמון: העתקה של מתקן שלישי כלולה במניין ה-10.

אפרת ברנד: בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: אם אנחנו מעתיקים מיקומם של מתקנים קיימים לגג בניין אחר, אין פה שום החרגה שאומרת שיש גבול לכמה מתקנים יכולים להיות על אותו בניין.

איילת נחמיאס ורבין: למעשה לא הגבלתם פה, לא אמרתם שום אמירה לגבי כמות המתקנים על אותו גג.

אפרת ברנד: נכון, אין מגבלה כזאת.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

איילת נחמיאס ורבין: למה אין מגבלה כזאת?

נתי שוברט: השאלה מאיזו מבחינה את שואלת.

נתי שוברט: אם מבחינה תקשורתית, ויש יותר ממפעיל אחד- - -

איילת נחמיאס ורבין: מבחינת בטיחות.

נתי שוברט: מבחינה תקשורתית, כיוון שיש יותר ממפעיל אחד אז יש היגיון שבאותו מקום שבו אין מספיק תקשורת ליותר ממפעיל אחד, שגם מפעיל שני יקים את המתקן על אותו גג, היכן שכבר הראשון נמצא או בסמוך אליו.

נתי שוברט: מי שעושה את הבדיקה המצרפית על כלל המתקנים זה הממונה על הקרינה.

איילת נחמיאס ורבין: יכולים להיות 10 מתקנים על אותו גג?

נתי שוברט: עקרונית כן, אבל הם לא יהיו.

איילת נחמיאס ורבין: אז, סליחה, אני מודיעה לכם – הנה, אני מקשה – לא יהיה.

איילת נחמיאס ורבין: אפילו, אגב, מבחינת נראות, אבל נניח שזה לא העניין שלי בוועדה, למרות שתיאורטית זה גם דבר חשוב, אבל בטיחות זה בוודאי עניין עקרוני ולכן צריך למצוא דרך להגביל את כמות המתקנים על אותו גג.

נתי שוברט: הממונה על הקרינה בודק את זה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מספיק.

נתי שוברט: אז מי עוד יבדוק את זה?

נתי שוברט: אבל אחד התנאים להקמת מתקן – ולא משנה אם הוא הראשון או העשירי על אותו גג – זה שהממונה על הקרינה אישר.

איילת נחמיאס ורבין: בעיני זה לא מספק.

לאה ורון: ניתן שיותר מחברה אחת תשתמש במתקן עצמו, שכבר הותקן, שקיים, שהוא מתקן חדש?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שבדרך כלל הם לא מאפשרות את זה, נכון?

לאה ורון: ולמה?

נתי שוברט: באופן טכנולוגי זה לא פשוט בגלל שהמתקנים האלה הם מתקנים קטנים, אבל זה לא בלתי אפשרי.

נתי שוברט: זה תלוי מי הן החברות כי יש היום, מתוך המפעילים בישראל, חמישה מפעילים שמתוכם שניים התאגדו והקימו – ומשרד התקשורת והממונה על ההגבלים אישרו להם – רשת משותפת, שזה פרטנר והוט מובייל, ויש אחרים, שזה סלקום, גולן טלקום ואקספון מרתון, שגם להם אושר והם מפעילים רשת משותפת.

נתי שוברט: יכול להיות שבמסגרת הרשת המשותפת שהם מפעילים, מתקן אחד ישמש את הזוג או את השלושה בתנאים מסוימים.

נתי שוברט: יכול להיות בהחלט אבל אם זה יקרה או לא זו שאלה תכנונית של רשת התקשורת שהן מפעילות.

איילת נחמיאס ורבין: אני אשמח לתגובה מהמשרד להגנת הסביבה.

הדס פיקסלר: התקנות האלה באות להסדיר פן מאוד מסוים והוא ההיבט התכנוני של אנטנות שנקראות "מתקן גישה אלחוטי".

הדס פיקסלר: כל הנושא של בטיחות קרינה הוא לא רלוונטי לתקנות אלה.

הדס פיקסלר: זו סמכות של המשרד שלנו, המשרד להגנת הסביבה, לא של משרד התקשורת ולא של מינהל התכנון.

הדס פיקסלר: זה לא מוסדר בתקנות, אלא בחוק ראשי שנקרא "חוק הקרינה הבלתי מייננת" והוא נכנס לתוקף כבר לפני הרבה שנים, הוא נחקק ב-2006, והוא פועל, וימשיך לפעול, גם בלי שום קשר לתקנות האלה.

הדס פיקסלר: מה שעושה הממונה במשרד, הממונה מכוח החוק, כשהוא מקבל בקשה להקים מתקן חדש – ולא משנה אם זה מתקן גישה אלחוטית, שהתקנות האלה חלות עליו, או אנטנה רגילה שטעונה היתר בניה – הוא בודק בראש ובראשונה את נושא בטיחות הקרינה.

הדס פיקסלר: אם יש בעיה של בטיחות הקרינה, אותו מתקן, אותה אנטנה, לא יקבלו היתר מאתנו ולא יקומו, גם אם זו אנטנה יחידה על אותו גג וגם אם היא לא על גג.

הדס פיקסלר: זה לא משנה.

הדס פיקסלר: נושא בטיחות הקרינה נבדק במנותק מהתקנות האלה ובלי שום קשר, והתקנות האלה, אין ביכולתן לגבור על שיקול דעתו של הממונה על הקרינה ולהביא לכך שיוקם משהו שאנחנו כמשרד לא מאשרים אותו.

איילת נחמיאס ורבין: רצית להעיר הערה, בבקשה.

צביקה מינץ: אני רוצה לתמוך בהערה שלך לגבי מספר המתקנים כי יש גם הנחיות מרחביות ויש הנחיות נופיות ויש לנו חזות עירונית.

צביקה מינץ: לפיכך, צריך לתת דעת לגבי המספר, או לכופף אותם להנחיות המרחביות של התכנון העירוני כי אין פה שום אמירה כזאת.

אפרת ברנד: יש אמירה, אני מפנה אותך לסעיף 3(10).

צביקה מינץ: לא לגבי המספר.

אפרת ברנד: המספר זה לא הנחיות מרחביות.

אפרת ברנד: היום, אם תמ"א 36א מאפשרת הקמה – כמו שהדס ציינה – גם בהיתר, אין הגבלה על המספר.

אפרת ברנד: מי שבודק את הבטיחות מבחינת המספר זה - - -

איילת נחמיאס ורבין: תגידו לי איפה הבניין עם הכי הרבה מתקנים עליו כדי שאני אדע לא להתקרב אליו, אם אתם יכולים להגיד לי בארץ.

איילת נחמיאס ורבין: מישהו יודע?

איילת נחמיאס ורבין: מישהו עוקב אחרי הדברים האלה?

איילת נחמיאס ורבין: איפה יש בניין שבו יש הרבה מאוד מתקנים מהסוג הזה?

לאה ורון: אבל את כן תוכלי ללכת לאתר עתיקות ולשמורת טבע.

איילת נחמיאס ורבין: דווקא זה מאוד מאוד מקובל עלי, אבל מצד שני זו באמת התנהגות אבסורדית, כמו שתמיד מנהלת הוועדה אוהבת להצביע על הדברים שעליהם אנחנו שמים דגש לפעמים על חשבון דברים אחרים.

איילת נחמיאס ורבין: אני באופן טבעי חושבת שזה לא הגיוני שאין מגבלה על מספר המתקנים, עו"ד עצמון, בין אם אני בדבר החקיקה הנכון ובין אם אני בדבר החקיקה הלא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: הולכים למהלך כזה של הסדרה – לא יכול להיות שלא יקבע גם מספר מתקנים מקסימלי.

דרור לוינגר: מה שחשוב בהקשר הזה, מעבר לסוגיית הנראות, שמאחר שהמתקנים האלה הם מתקנים קטנים והנראות כאן של מתקן אחד או יותר היא עניין מאוד סובייקטיבי ואיפה הבניין נמצא - - -

לאה ורון: תזכיר לנו מה הגודל של המתקנים, בבקשה.

דרור לוינגר: המידות שלהם מצוינות כאן בתקנות.

גיא צפריר: 30-50-80 סנטימטר.

דרור לוינגר: הם מותקנים על גג הבניין – לא על חזית הבניין או על המדרכה – או במקומות שבהם ההפרעה שלהם היא - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת איפה אתה גר אבל אני אגלה לך סוד – לגגות יש חזות.

איילת נחמיאס ורבין: יש חזות לגגות, מראה ונראות.

צביקה מינץ: זה נקרא "החזית החמישית".

דרור לוינגר: המתקן יכול להיות על גג שיושב במקום שבו הנראות תפריע מאוד, והמתקן יכול להיות על גג במקום - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה אתך, אבל להגיד שאין פה נראות זה לא נכון.

דרור לוינגר: אני אומר לגבי הנראות שמאחר שהמתקן הוא מתקן קטן ומאחר שהוא מותקן על הגג ,אז זה לא אותו דבר כמו היתר שיושב במקום שהוא מאוד חשוף, ציבורי ופתוח.

דרור לוינגר: מאחר שזה כפוף להנחיות מרחביות יכולה ועדה מקומית לבוא ולומר: יש מקומות שבהם הנראות חשובה ובאזורים האלה, שהגג באמת יושב באיזו חזית שפתוחה ורואים את זה, או גג שנצפה מאיזשהם מקומות, ובהנחיות מרחביות לקבוע שם מגבלות.

דרור לוינגר: לצורך העניין, נניח שיש לך גג שדווקא באמת הוא גג שאין בסביבתו מבנים אחרים ודווקא שם נכון יהיה להתקין את המתקנים כי תהיה להם פגיעה פחותה בציבור, לכן אני אומר - - -

איילת נחמיאס ורבין: פגיעה פחותה מבחינת קרינה?

דרור לוינגר: מבחינת קרינה ואולי גם מבחינת נראות.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל, הדבר הכי קריטי זו קרינה.

דרור לוינגר: נכון.

דרור לוינגר: אני חושב שהקרינה נבדקת כאן הן אם זה למתקן אחד, שלושה, ארבעה, עשרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת, אנחנו סובבים סביב עצמנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושבת שאפשר להסדיר מהלך כזה בלי להסדיר מספר מתקנים מקסימלי.

לאה ורון: והשלטים.

איילת נחמיאס ורבין: אין 300 חברות סלולריות במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אין הצדקה שהעבודה הזאת לא תיעשה, ואפילו במהירות, כדי להגיד כמה מתקנים הגיוני שיהיה על כל גג של בית.

איילת נחמיאס ורבין: יש גם עניין של איך הציבור תופס את זה.

איילת נחמיאס ורבין: הרי בקרינה יש משהו לא פיזי, זה לא משהו שנוגעים בו, הציבור לא יודע ממה לפחד.

איילת נחמיאס ורבין: הציבור הרבה פעמים מאוים מדברים שהוא לא צריך להיות מאוים מהם ולא מאוים מדברים שהוא כן צריך להיות מאוים מהם.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת להגיד לכם שאילו הייתי יודעת שאצלי בבית יש חמישה מתקנים, זה היה – זה פשוט נשמע לי מופרך.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט נשמע לי מופרך שאין מגבלה כזאת.

דרור לוינגר: גם בהיתר אין מגבלה כזאת, וזה מתקנים כמובן יותר גדולים עם קרינה כמובן הרבה יותר משפיעה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אתה לא תשווה תהליך של היתר, עם כל הכבוד, לתהליך של פטור מהיתר.

איילת נחמיאס ורבין: תהליך של היתר זה תהליך שבו מתיישבים בוועדה המקומית – אני לא מדמיינת שמגיעים לוועדה מחוזית אבל נניח שמגיעים, או לוועדות מרחביות.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: זה עובר מנגנון של שיקול דעת.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא דומה.

איילת נחמיאס ורבין: פה אתה פותח את הדלת, אומר: בבקשה, הנה, אתן יכולות.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא אותו דבר, סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: אתם, מצדי, מוזמנים להתייעץ עד סוף הדיון ולנסות לקבל החלטה מהו מספר הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: אני משוכנעת שזה עלה בדיונים מקצועיים.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות שזה לא עלה בדיונים מקצועיים.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט לא יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: לא הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: לא הגיוני שזה לא עלה בדיונים מקצועיים.

איילת נחמיאס ורבין: למעשה, מה שאתם אומרים פה: מעבר להקמה של עד 10 מתקנים חדשים, האם באופן תיאורטי – אני בכוונה מקצינה עכשיו – יכולים להיות נניח 15 מתקנים על אותו גג?

דרור לוינגר: אין לזה שום סיבה מעשית.

לאה ורון: זו שאלה רטורית.

איילת נחמיאס ורבין: בגלל המגבלה של ההקמה וההעתקה אני לא רוצה לטעות אז אני שואלת כדי שזה יהיה רשום.

איילת נחמיאס ורבין: אין מגבלה בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: לא מתקבל על דעתי.

דרור לוינגר: אין סיבה מעשית לערום ערימה של מתקנים כאלה, שלא משרתים שום דבר, על גג.

לאה ורון: אז לא יהיה לכם קושי לקבוע מגבלה.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מתקינה תקנות על סמך ההתחייבויות לפרוטוקול בדברים האלה, בטח לא כשזה נוגע לציבור.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת, אני רוצה להתקדם הלאה, אתם מוזמנים לעשות עכשיו איזושהי התייעצות מקצועית.

לאה ורון: תפנה, בבקשה, את תשומת לבי איפה מופיע הגודל של המתקן, באיזו תקנה.

אפרת ברנד: מופיע בחוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מאשרת כרגע את תקנה 2, עד שאתם לא תסברו את אוזני.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עוברים לבקשה להקמת מתקן, תקנה 3.

אפרת ברנד: "בקשה להקמת מיתקן 3.

אפרת ברנד: (א) הבקשה להקמת המיתקן תוגש למהנדס הוועדה המקומית כשהיא חתומה על ידי כל בעלי הזכויות בגג הבניין, ויצורפו לה הצהרה, בהתאם לקבוע בתוספת הראשונה, ומפה בקנה מידה של 1:250 לפחות, ובה תיאור כל תנאי פיסי הנדרש לפי היתר ההקמה כהגדרתו בחוק הקרינה, ולרבות פרטים אלה: (1) גוש וחלקה של המקרקעין ורשת קואורדינטות לפי רשת" - - -

לאה ורון: אולי יש פה נציגים של חברות הסלולר שיכולים לספר לנו?

איילת נחמיאס ורבין: "בעלי הזכויות בגג הבניין" – זה פשוט ישר הקפיץ אותי.

לאה ורון: יש פה נציגים של פרטנר, של סלקום, של פלאפון.

איילת נחמיאס ורבין: מעניין אותי סדרי-גודל ולמה אנשים נכונים שהמתקן יוקם על גגותיהם.

4414: זה תלוי במיקום, זה תלוי בסביבה, זה תלוי בכמות בעלי הזכויות.

לאה ורון: טווח, טווח מחיר.

4414: אלפי שקלים.

4414: אני לא יודע להגיד בדיוק.

4414: זה יכול להיות 2,000 - - -

איילת נחמיאס ורבין: אלפי שקלים לחודש?

4414: כן, ודאי.

4414: זה חוזה שכירות לכל דבר ועניין.

4414: זה תלוי בנסיבות שונות שהם התנאים הכלכליים באותו אזור.

איילת נחמיאס ורבין: הרבה אנשים התקינו אנטנות סלולריות ואז היתה ירידה מאוד גדולה במוטיבציה, אם אני זוכרת נכון, כשהתחיל כל נושא הדיון בקרינה.

איילת נחמיאס ורבין: איך זה היום?

ליאור ורונה: הנושא של מתקני גישה אלחוטית זה תהליך.

ליאור ורונה: שאלו אותי גם בכניסה לדיון על כל הסיפור הזה של הקרינה כי הדיונים שהיו לפני 10 שנים בנושאים של אנטנות סלולריות שונים מהדיון היום.

איילת נחמיאס ורבין: מסכימה אתך לחלוטין.

ליאור ורונה: כי היום לכל אדם יש טלפון סלולרי, הטלפון הזה הוא אנטנה לכל דבר, ועל מנת שהטלפון הזה ישדר באוזן – והלוואי והייתי רואה ברחובות את מה שאנחנו ממליצים, דרך אגב, וגם משרד הבריאות ממליץ, להסתובב עם אוזניות ולא להכניס את הטלפון כך.

ליאור ורונה: אני מצביע גם על עצמי כי אני תופס את הילד שלי ישן עם הטלפון ובא לי למות.

ליאור ורונה: אבל שנבין שהאנטנה הזאת היא אנטנה לכל דבר.

ליאור ורונה: כדי שהאנטנה הזאת, שמחוברת לנו לאוזן, תפעל בקרינה המינימלית – כי אנטנה, כמו שנאמר פה, היא על פי הנחיות הממונה על הקרינה במשרד להגנת הסביבה ועל פי המשרד להגנת הסביבה, כלומר, החברות הסלולריות לא יכולות לסטות, אם מישהו סוטה הדין הפלילי חל עליו.

איילת נחמיאס ורבין: ליאור, תעבור לשאלה ששאלתי.

ליאור ורונה: אני אעבור לשאלה, פשוט זה מאוד חשוב פה לנושא של מתקני גישה.

ליאור ורונה: לכן לנו יש אינטרס שיהיו פה אנטנות קרובות וקטנות במרכזי ערים.

ליאור ורונה: הסוגיה שהחברות הסלולריות מעלות – וזה דבר שלא נפתר, נפתרו הרבה דברים כי בדיונים בכנסת כבר לא מדברים אתי על מחלות, כי יש כבר גורמים שטיפלו בזה ומבהירים את הנקודות, הדיון הוא דיון שהשתנה לחלוטין – הרשויות המקומיות, לצערי, עדיין נשארו בעבר כי אנחנו לא מקבלים היתרי בניה במרכזי ערים.

ליאור ורונה: כלומר, ברמת גן, ברחוב ביאליק, או בגבעתיים, ברחוב ויצמן, או בנתיבות, במרכז העיר, אנחנו לא יכולים להקים אתרים עם היתר.

ליאור ורונה: לא נותנים.

ליאור ורונה: פשוט לא נותנים.

ליאור ורונה: אם משהו ניתן בכל זאת הוא ניתן קצת רחוק והוא גם לא מאפשר קליטה מיטבית – וקליטה מיטבית היא שהטלפון הזה יפעל במינימום קרינה, זו הקליטה המיטבית, זה הביטחון שלי כלפי האזרחים.

ליאור ורונה: כשאנחנו לא יכולים להקים אתרים במרכזי ערים יש מספר פתרונות: פתרון אחד הוא שעכשיו מינהל תכנון מוביל, והפתרון השני, שהוא הפתרון המרכזי שקיים, זה מתקני גישה שנמצאים במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יכול לענות על השאלה ששאלתי?

ליאור ורונה: כן, עכשיו אני אענה לך על השאלה.

ליאור ורונה: מבחינת הציבור, מ-2011, החברות הסלולריות בתכלס כמעט ולא יכולות להקים מתקני גישה בגלל צו של בג"ץ שקיים והתקנות האלה באות להסדיר זאת.

ליאור ורונה: גם התקנות האלה שבאות להסדיר יפחיתו אפילו את הצו של הבג"ץ.

ליאור ורונה: כלומר, התקנות שאמורות להסדיר את זה – ואנחנו הרי סוג של העברנו הערות, לא התייחסו לרוב ההערות שלנו, וזה לא משנה, אבל המצב שלנו היום במתקני גישה הוא שאנחנו לא יכולים להקים, ואנחנו מקימים על פי הנחיות בג"ץ במספר תנאים מאוד קשים – התקנות האלה עוד יחמירו.

ליאור ורונה: הן יכניסו סוד של ודאות, אני חייב להודות, אבל הן יחמירו.

ליאור ורונה: לכן, להגיד שמוטיבציה של הציבור להקים יותר או פחות – אנחנו יכולים להקים אם היו מאפשרים לנו, הבעיה שהמדינה היום והרשויות המקומיות לא מאפשרות לנו.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני שאלתי שאלה נורא פשוטה – מה מידת המוטיבציה של אנשים להתקין מתקני גישה ומה המוטיבציה הכלכלית?

איילת נחמיאס ורבין: הייתי מאוד מדויקת.

ליאור ורונה: סליחה, אז לא הבנתי, גברתי.

איילת נחמיאס ורבין: חשבתי שהייתי מאוד ברורה, אבל זה בסדר, חלק גדול מההסבר שלך היה לגמרי לא מיותר.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נשמח לתשובה על זה, זה מסקרן אותי לגמרי באופן ענייני.

ליאור ורונה: כמו שאמר עו"ד כהן, זה מאוד תלוי במוטיבציה של הבן אדם ובמיקום שיש לו, לא כל מקום הוא מתאים.

איילת נחמיאס ורבין: טווח.

איילת נחמיאס ורבין: מנהלת הוועדה היתה מדויקת – טווח מחירים, בערך.

ליאור ורונה: מחירים הוא אמר.

4414: אלפי שקלים.

לאה ורון: "אלפי" זה מ-2,000 ל-300,000.

ליאור ורונה: לא, אלפי שקלים.

ליאור ורונה: זה נאמר, יעקב אמר, חשבתי שזה היה ברור.

ליאור ורונה: יעקב אמר אלפי שקלים.

לאה ורון: מה המקסימום ששולם אי פעם עבור התקנה של מתקן אצלכם?

4414: אני לא יכול לענות על שאלה כזאת, מה המקסימום.

4414: אני יכול להגיד שזה אלפי שקלים – 7,000, 10,000 שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון שיש ממונה על הקרינה אבל אני לא רוצה שלציבור גם תהיה מוטיבציה – זה מתחבר לשאלת כמות המתקנים שבן אדם מתקין על הגג שלו.

ליאור ורונה: אני אענה לך על עניין המוטיבציה, עניין המוטיבציה הוא נקודה מאוד פשוטה.

איילת נחמיאס ורבין: ועוד מתקנים נניח בבניין לא מאוד-מאוד רחוק משם.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את הדברים האלה, אני יודעת איך קרינה נמדדת, אבל עדיין.

ליאור ורונה: היום את צריכה לכוון את המוטיבציה דווקא לחברות, לאו דווקא לציבור, כי הציבור זה באמת תלוי במתחם שיש לו.

ליאור ורונה: אנחנו יודעים שהיום – במספרים, אפשר לבדוק את זה בנתונים של הממונה על הקרינה שיודע בדיוק איפה כל אנטנה – כמות האתרים במדינת ישראל היא הרבה פחות מבעבר.

ליאור ורונה: כלומר, המוטיבציה היום של החברות מבחינת להקים אנטנה – שמדובר פה בהשקעה מאוד גדולה, עד שהמהנדסים ואנשי המקצוע לא יוכיחו למנכ"ל שנדרשת הקמת אנטנה, שיש בעיה של כיסוי, הם בכלל לא יחפשו מקום להתקין - - -

איילת נחמיאס ורבין: ואין את המוטיבציה הזאת בגלל סוגיות של הסדרה, של רישיון?

ליאור ורונה: זה לא הנושא של הפורום, נושאים כלכליים, אבל החברות הסלולריות חיות - - -

איילת נחמיאס ורבין: אז יש לי הפתעה בשבילך – אנחנו באכסניה של ועדת כלכלה.

ליאור ורונה: כן, אני מבין את זה, אני מודע לזה ועובדה שהקרינה מגיעה לפה.

איילת נחמיאס ורבין: זו המומחיות שלי.

ליאור ורונה: בסופו של דבר, הנושא הכלכלי של החברות היום, בגלל כל הצמצומים שנעשו – וברור שיש פה השלכה כלכלית – החברות ישימו איפה שהן צריכות, הן לא ישימו סתם.

ליאור ורונה: לכן, המוטיבציה של החברות להקים אנטנות היא רק על צורך בדחיפות.

איילת נחמיאס ורבין: אז על פניו אתם טוענים שהמתקנים עשויים להפחית את הקרינה כי זה בעצם משמש כמו רפיטר כזה?

4414: זה יותר קרוב - - -

איילת נחמיאס ורבין: פחות מאמץ.

ליאור ורונה: מותר לי לתקן את גברתי רק במשפט?

איילת נחמיאס ורבין: משפט אחרון.

ליאור ורונה: שלא אנחנו אומרים – לנו אין אג'נדה – הממונה על הקרינה במשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות אומר את הדברים האלה, לא אנחנו.

איילת נחמיאס ורבין: Note taking.

איילת נחמיאס ורבין: כן, בבקשה.

נתי שוברט: אם יורשה לי, בבקשה, אני רוצה להוסיף, אם כבר נכנסנו לעניין, עוד היבט.

נתי שוברט: אנחנו ישבנו ונדרשים חדשות לבקרים להשיב לפניות ציבור, לרבות בוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת הנכבדה הזו, להסביר למה יש מקומות שאין בהם קליטה טובה או בכלל.

נתי שוברט: אנחנו לא יכולים להסביר את זה כי, כמדינה, מצד אחד, כל אזרח רוצה שבכל מקום הוא יוכל לדבר הכי טוב שאפשר, מצד שני, אם אנחנו לא מאפשרים להקים – כמדינה אני מדבר – את המתקנים במקומות שהם נחוצים, מגבילים אותם מסיבה כזו או אחרת, אז שני הדברים האלה לא נפגשים.

איילת נחמיאס ורבין: האיזון הוא תמיד חשוב, ואחרי המשבר בקליטה הסלולרית בדרום עקבתי מקרוב כך שאני מכירה את זה מאוד-מאוד טוב, ועדיין, לפחות באופן חלקי קיבלתי תשובה לשאלות שלי אז אנחנו יכולים, אפרת, להמשיך עם ההקראה.

אפרת ברנד: "(1) המקום המדויק של המיתקן על כל מרכיביו, לרבות השלט, הגדר המקיפה והציוד הנלווה; (2) גובה פני הקרקע מעל פני הים; (3) גובה בסיס המיתקן מעל פני הים; (4) גובה הנקודה הגבוהה של המיתקן מעל פני הים; (5) ציון גובה בסיס המיתקן מעל גגות המבנים הגובלים בו; (6) סימון מיתקני השידור על סוגיהם הקיימים וכן המיועדים להקמה על פי כל דין, בטווח של 300 מטרים מהמיתקן; (7) סימון טווחי הבטיחות לבריאות הציבור ולחומרים מסוכנים דליקים, בכיוון האופקי ובכיוון האנכי; (8) מספר בעלי הרישיון שהמיתקן משרת ופירוט הטכנולוגיות שבהן משדר המיתקן; (9) השימוש המותר במקרקעין לפי התכניות וההנחיות המרחביות החלות במקום.

אפרת ברנד: (ב) מהנדס הוועדה המקומית יבדוק בתוך 15 ימים ממועד הגשת הבקשה, אם היא כוללת את הפרטים והמסמכים הנדרשים (להלן – תנאים מוקדמים); בקשה העומדת בתנאים המוקדמים תיקלט על ידי המהנדס והודעה על כך, המציינת את מועד קליטת הבקשה, תישלח למבקש בתוך המועד האמור; לא כללה הבקשה את כל התנאים המוקדמים כאמור, ישלח מהנדס הוועדה הודעה על אי-קליטת הבקשה למבקש ויפורטו בה כל הפרטים והמסמכים החסרים".

איילת נחמיאס ורבין: האם צריך פרטים מעבר למה שצוין כאן?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת.

אפרת ברנד: תנאי טבעי שנדרש לפי היתר ההקמה.

הדס פיקסלר: אם נדרש משהו נוסף זה יהיה מפורט בהיתר ההקמה.

אפרת ברנד: היתר ההקמה הוא לפי חוק הקרינה.

איתי עצמון: כלומר, יש כאן פרטים מסוימים, יש עוד פרטים שהם לפי היתר ההקמה, ואם אחד מהפרטים האלה חסר או לא שלם אפשר להחזיר את הבקשה?

איילת נחמיאס ורבין: והיתר ההקמה – באיזה דבר חקיקה זה, בחקיקה הראשית?

איתי עצמון: חוק הקרינה הבלתי מייננת.

איילת נחמיאס ורבין: אוקיי.

איילת נחמיאס ורבין: אולי צריך להפנות שכל מה שנאמר כאן הוא בנוסף?

אפרת ברנד: כתוב, זה מה שכתוב – "כל תנאי פיזי הנדרש לפי היתר ההקמה.

אפרת ברנד: .. ולרבות".

איילת נחמיאס ורבין: מאה אחוז, צודקת.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר גמור.

אפרת ברנד: "(ג) בקשה אשר מהנדס הוועדה לא הודיע על תוצאות בדיקת התנאים המוקדמים בעניינה בתוך המועד האמור בתקנת משנה (ב), יראו אותה כבקשה שנקלטה בתום אותה תקופה".

אפרת ברנד: אם אפשר רק לפני ששומעים אם יש הערות, היה לנו שיח עם משרד התקשורת אחרי ששלחנו את הנוסח ובעצם אנחנו, בהמשך לדיון שהתקיים פה בפעם שעברה, הוספנו את התוספת כשהיא חתומה על ידי כל בעלי הזכויות.

אפרת ברנד: מכיוון שמדובר פה בהליך שהוא בעצם הליך של פטור מהיתר, מין הליך רישוי עצמי, ובעצם כל הפרטים האלה נועדו לצורך שקיפות אבל אנחנו לא רוצים להטיל על המהנדס ממש להתחיל לבדוק בעלויות - - -

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מורידים את החתימה.

אפרת ברנד: בטח, לא, גם אנחנו סבורים שהיא חשובה.

אפרת ברנד: אבל אני רוצה להציע הצעה שהיא בהלימה לתקנות הפטור.

אפרת ברנד: גם בתקנות הפטור יש פטור מהיתר בניה ולמעשה עולם התכנון הוא עולם נפרד מהעולם הקנייני.

אפרת ברנד: זאת אומרת, זה שאת מאפשרת לעשות משהו בהיתר, זה ודאי לא מייתר את זה שלמי שבא עכשיו להקים את האנטנה יהיו זכויות במקום - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שאני רוצה פה זה את ההסכמה שלהם שהמתקן יוקם, מה זה קשור בכלל לעניין הקנייני?

איילת נחמיאס ורבין: זה בכלל לא קשור.

אפרת ברנד: כי ההסכמה שלהם היא הסכמה קניינית.

אפרת ברנד: הם בעלי הזכויות וזה ממילא נדרש.

אפרת ברנד: גברתי, אני אגיד לך מה אני רוצה להציע: אני רוצה שבמקום התוספת הזאת יתווסף סעיף דומה לסעיף שיש בתקנות הפטור, שאומר: "הצבת המתקן תהיה על ידי בעל הרישיון לאחר קבלה – רגע, אני רוצה להציע שני דברים: א' שיתווסף - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה למה באתם לדיון עם הנוסח הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני פשוט לא מצליחה להבין.

איילת נחמיאס ורבין: לא מצליחה להבין את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מצליחה להבין למה הגעתם לדיון כשאתם רוצים לשנות את הנוסח ממה שמונח לפני.

אפרת ברנד: זו הצעה שאני חושבת שהיא מתאימה יותר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל למה להגיע עם זה להיום?

אפרת ברנד: כי פנו אלינו אתמול אחר הצהריים.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני מצטערת.

איילת נחמיאס ורבין: ועדת כלכלה לא מתנהלת באופן הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: זו התקנה וזה האישור שלה.

איתי עצמון: גם לאחר שתיאמתם אתי את הנוסח, היה ראוי ליידע גם אותי לפחות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת מאוד, ממש לא מקובל עלי.

אפרת ברנד: זו הצעה שאני חושבת - - -

איילת נחמיאס ורבין: ההצעה לא תדון בוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: יש ועדת כלכלה, יש לה נהלים.

איילת נחמיאס ורבין: יש כאן מנהלת ועדה, מנהלת הוועדה לא מרשה לח"כ כבל לי לדון בדברים בצורה כזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: תבדקו את עצמכם, משרדי הממשלה הנכבדים, איך אתם מתנהלים על דיון שהתקיים ב-25.12 כשהיום אנחנו ב-8.5.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו היינו בתקנה 3, מבחינתי תקנה 3 מאושרת.

צביקה מינץ: רק רגע, יש הערות.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, צודקים.

איילת נחמיאס ורבין: בבקשה, הערות.

צביקה מינץ: לנושא תת סעיף (10), אנחנו מבקשים להרחיב אותו ולהציג - - -

איילת נחמיאס ורבין: שקט.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת שמשרדי הממשלה ידברו ביניהם ולא תוך כדי הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

צביקה מינץ: אנחנו מבקשים שמי שמגיש את זה יציג את כל התוכניות שחלות על המקרקעין, הנחיות מרחביות הנוגעות אליהן, תוכניות מופקדות, תוכניות שיש להן הודעה על פרסום 77-78, כמו שנאמר בהמשך.

צביקה מינץ: זאת אומרת, שתהיה שקיפות מלאה במידע כדי להקל על המערכת כדי לבדוק את זה בצורה מסודרת.

איילת נחמיאס ורבין: בוא תדייק לנו עוד הפעם את הניסוח שאתה מבקש.

לאה ורון: התוכניות לא מצויות במחלקות התכנון של הרשויות היום?

יוסי אוחנה: אני אסביר.

יוסי אוחנה: סעיף 3 מעלה את הנושא שמי שמגיש את הבקשה צריך להגיש הצהרה, והוא מונה איזה רכיבים ההצהרה צריכה להכיל, ולמה?

יוסי אוחנה: על מנת שמהנדס העיר יזדרז לבדוק, תהיה לו כל האינפורמציה והוא יוכל לאשר – כי בסעיף קטן (ב) מדברים על 15 ימים.

יוסי אוחנה: על מנת שמהנדס העיר יוכל לקבל את הבקשה ולבצע את הבדיקה המתאימה, שהיא בסד זמנים מאוד קצר, אנחנו מבקשים להוסיף לאותה הצהרה מספר פרטים.

יוסי אוחנה: פרט נוסף שאנחנו רוצים להוסיף להצהרה הוא שמי שמבקש את ההצהרה יצהיר שהמתקן שהוא הולך להתקין עומד בדרישות התקינה של המתקן, שהוא בטוח וראוי לשימוש לפי אמות המידה.

יוסי אוחנה: שניים, מכיוון שהם באים להתקין את המתקן, כמו שגברתי אמרה, על גגות, בכמה גגות מדובר וכו', אנחנו רוצים שכשהוא מגיש את הבקשה הוא יפרט איזה תוכניות חלות באותו מתחם, באותו בניין שהוא הולך להתקין את המתקן הזה, התוכניות המופקדות, התוכניות המרחביות.

יוסי אוחנה: זאת על מנת שכשמהנדס העיר מקבל את הבקשה, בהצהרה מפורט שרוצים להתקין את המתקן, באיזה רחוב, באיזו כתובת, הוא רואה איזה תוכניות חלות על זה, הוא מראש יכול להגיד: רבותי, פה אי אפשר כי התוכנית - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל, סליחה, עו"ד אוחנה, אני מכירה אותך מדיונים אחרים, אתה איש מאוד מאוד מיומן, נניח שהוא לא פירט את כל התוכניות שחלות באותה שכונה, הוא כתב רק תמ"א 38 ולא את תוכנית לב העיר, ממה נפשך?

איילת נחמיאס ורבין: אתה לא מצפה שמהנדס העיר יבדוק דבר כזה?

יוסי אוחנה: גברתי בהחלט צודקת אבל הנרטיב של התקנות, כמו שאנחנו הצלחנו להבין ואולי אנחנו טועים, זה סד הזמנים הקצר, על מנת שהפרוצדורה תלך מהר.

יוסי אוחנה: הרי הוא מגיש את הבקשה, למהנדס העיר יש 15 ימים לבדוק את הבקשה, להגיד לו: אתה עומד בתנאים - - -

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד אוחנה, אני מצטערת להגיד לך, בעוד הבקשה הראשונה שלך מתקבלת על הדעת, בנושא התקינה – כי מה שאתה מבקש בעצם זה תצהיר שהוא עומד בדרישות התקינה, אני חושבת שזה מתקבל על הדעת בהליך של פטור כזה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לעומת זאת, הבקשה השנייה שלך, לדרוש ממנו לפרט את כל התוכניות שחלות, זה לא, אני פשוט לא יכולה לסמוך על הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: בעיני זה לסמוך על הצהרה, זה חסר אחריות.

יוסי אוחנה: ההערה של גברתי בהחלט נשענת על אדנים של היגיון רב, אין ספק, אבל מאידך, בדו-שיח של מרכז השלטון המקומי שלנו עם מהנדסי העיר הם ראו את 15 הימים ונבהלו.

איילת נחמיאס ורבין: כן, אני גם הסתכלתי על 15 הימים בתהייה מסוימת.

יוסי אוחנה: הם לא יצליחו לעמוד בסד הזמן הזה.

יוסי אוחנה: קיבלתי.

יוסי אוחנה: לכן אני מבקש מגברתי שתיתן לנו את המזור בסעיף קטן (ב) שזה לא יהיה 15 ימים.

יוסי אוחנה: חייבים להגדיל את התקופה.

יוסי אוחנה: מהנדסי הערים אומרים: אנחנו לא נצליח לעמוד ב-15 ימים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה רגע להעיר פה הערה, עוד הפעם אני חוזרת למשרדי הממשלה: לא יכול להיות – מרכז השלטון המקומי זה לא גוף נפרד.

איילת נחמיאס ורבין: משרד הפנים בתוך הסיפור הזה.

איילת נחמיאס ורבין: איפה משרד הפנים נמצא בתוך העניין הזה, עם כל הכבוד?

איילת נחמיאס ורבין: משרד הפנים היה אמור לצורך העניין לתווך לנו את ההערות של השלטון המקומי.

איילת נחמיאס ורבין: איפה משרד הפנים?

איילת נחמיאס ורבין: הלו, משרד הפנים?

איילת נחמיאס ורבין: אין אף נציג.

איילת נחמיאס ורבין: טוב.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך באמת, עו"ד אוחנה, ככל שאני רוצה לעזור לכם אני באמת לא יודעת איך.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני ראיתי סיכום שכתוב שכל משרדי הממשלה, ובהם משרד הפנים, אמונים על התקנות האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אוהבת להתחיל להיות הפסיכיאטר של משרדי הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אני אומרת לך, עו"ד אוחנה, בכנות, אני גם הסתכלתי על 15 הימים במידה מסוימת של תהייה אבל אני אומרת לך שעדיין אני לא אוכל לתת את הפתרון בכך שאני אשית משהו על מי שמבקש את הפטור הזה, שבעיני לא הגיוני להסתמך עליו.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט לא הגיוני להסתמך עליו.

איילת נחמיאס ורבין: לעומת זאת, אני מבקשת, אפרת, לגבי ההערה הראשונה של עו"ד אוחנה בעניין התצהיר - - -

אפרת ברנד: לזה יש מענה.

אפרת ברנד: בתוספת השנייה יש הצהרה של אחראי להתקנת מתקן עגינה שהוא כותב:

אפרת ברנד: אני נותן הצהרה, אני אחראי להתקנת מתקן העגינה, אני מצהיר כי התקנת מתקן עגינה בוצעה לפי כל דין החל על התקנתה.

אפרת ברנד: זו בהחלט הערה חשובה אבל יש לה מענה בנוסח.

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד אוחנה, אני חושבת שזה פותר את הבעיה.

יוסי אוחנה: בסדר, אנחנו לא באים להקשות עליכם גם, אבל, גברתי, 15 הימים זו גזירה שמהנדסי העיר לא יוכלו לעמוד בה.

דרור לוינגר: צריך לציין, זו רק הקליטה, יש 25 ימים לקבלת החלטה.

אפרת ברנד: זה קליטה, טכני.

יוסי אוחנה: אבל זה "אושרה הבקשה".

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה אבל מלכתחילה, משרדי הממשלה הנכבדים, למה אני צריכה לנהל בכלל את הדיון הזה פה?

איילת נחמיאס ורבין: כשמביאים תקנות לאישור הן אמורות להיות כבר בהסכמה, אם לא 100% 99.9%.

איילת נחמיאס ורבין: אורך הזמן זה דבר מהותי פה.

איילת נחמיאס ורבין: הרי במידה מסוימת חלק גדול מהעילה של התקנות האלה זה לזרז את הדברים האלה, אז איך יכול להיות שעל 15 הימים אין הסכמה?

אפרת ברנד: בין משרדי הממשלה יש הסכמה, הרשות המקומית לא מסכימה.

יוסי אוחנה: משרדי הממשלה לא צריכים להתמודד עם זה ביום-יום, צודקת.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שתהיה בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד אוחנה, עם כל הכבוד, בנסיבות העניין, אם לא הצלחתם לשכנע את משרד הפנים להביא בפנינו לוחות זמנים אחרים אני חושבת שיש פה בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך באמת.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני אגיד: לא 15 ימים, 18 ימים?

איילת נחמיאס ורבין: זה לא - - -

יוסי אוחנה: אני רק רוצה להתייחס להערה שעלתה פה שזה רק עניין טכני, שהוא צריך לתת אישור על קליטת הבקשה.

יוסי אוחנה: ככל שעל פניו זה טכני וככל שעל פניו אנחנו יושבים פה וזה נראה פשוט, טכני, קל ונינוח לעשות את זה, אבל מהנדסי הערים אומרים שהם לא יצליחו לעמוד בלאשר את זה תוך 15 ימים.

קריאה: לא לאשר, לבדוק את הבקשה.

יוסי אוחנה: לאשר שהם קיבלו את הבקשה, את התנאים המקדמיים.

יוסי אוחנה: עוד לא נכנסתי לעניין של 25 הימים.

דרור לוינגר: אם אפשר להעיר, הזמנים כאן הם זמנים אפילו ארוכים יותר ברישוי בדרך מקוצרת, שם הקליטה היא 10 ימים וההחלטה היא 25 ימים.

איילת נחמיאס ורבין: לאיזה מקרים מיועד רישוי בדרך מיוחדת?

דרור לוינגר: זה היתר בניה בהליכים מקוצרים לבנייה של עבודות ומבנים שהם יחסים קלים, אבל זה עד רמה של בניית ממ"דים, מגדל ממ"דים בבניין פשוט, תוספת בנייה על הגג – עבודות שהן הרבה יותר משמעותיות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת, עו"ד אוחנה, אני מבינה את הבעייתיות אבל במקרה הזה אני נאלצת לא לתת לכם את מבוקשכם.

צביקה מינץ: יש רשויות גדולות וחזקות שיכולות אכן לעמוד ב-15 יום, אבל יש רשויות שלא יעמדו בזה.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני, הקשבתי לכם רוב קשב והדיון מבחינתי הסתיים, לא בגלל שאני חושבת שהטיעון שלכם מופרך, ויכול להיות שיבוא יום ויבקשו מאתנו, משרדי הממשלה, הארכה מסוימת בעניין הזה, כי יכול להיות ש-21 או 30 יום זה יותר הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני אומרת לכם שבנקודת הזמן הזאת, שהתקנות כבר היו אמורות כל כך להבשיל – למה אתם חושבים שאני כל כך כועסת על הנושא, שפתאום לבוא ולשנות את נוסח הדברים?

איילת נחמיאס ורבין: כי לא יכול להיות שזו תהיה ההתנהלות.

איילת נחמיאס ורבין: ברשותכם, אני אמשיך הלאה.

נחמיה מיכאלי: ברשותך, גברתי, אני אבקש כן להתייחס לנושא של החתימה ולהבהיר שהתכלית שמבוקש לקבוע בנוסח - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני אישרתי את התקנה.

איילת נחמיאס ורבין: אלא אם יבוא חבר הכנסת איתן כבל ויודיע לי: איילת, התקנה שאישרת, אני רוצה להקשיב לנושא מחדש – אני לא פותחת את הנושא הזה לדיון.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: יש צורת עבודה ומשרדי הממשלה יצטרכו להסתגל אליה.

איילת נחמיאס ורבין: אני נורא-נורא מצטערת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא פותחת את הדיון הזה מחדש.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה נכון מהותית.

איילת נחמיאס ורבין: לכן בשנייה שאפרת הצביעה על זה אני אמרתי לה: את לא תקבלי ביטול חתימה.

איילת נחמיאס ורבין: זה הכול.

נחמיה מיכאלי: מוצע לקבוע את ההוראה בעניין במקום אחר.

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד מיכאלי, אני נורא מצטערת, אתם תעשו את הדיונים בתוך משרדי הממשלה בצורה נאותה ותביאו אותם לוועדות הכנסת בצורה נאותה.

איילת נחמיאס ורבין: זה הכול.

איילת נחמיאס ורבין: מאוד פשוט.

איילת נחמיאס ורבין: היה לא מסובך לעדכן אותנו מבעוד מועד, אתם עשיתם את זה בדיון.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מאשרת יותר תקנות שמשרדי הממשלה מנסים לשכנע אותי תוך כדי דיון כשהיה להם כל כך הרבה זמן.

איילת נחמיאס ורבין: לא עושה את זה יותר.

איילת נחמיאס ורבין: אתם יודעים כמה תקנות מחכות להסדרה פה בכנסת?

איילת נחמיאס ורבין: קרוב ל-200.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, זה בגלל דברים כאלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מאשרת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת לאשר את תקנה 3 במתכונת הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שהרשויות המקומיות יצליחו בכל זאת להסתדר עם לוחות הזמנים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עברנו לתקנה 4, אישור מהנדס הוועדה המקומית.

ליאור ורונה: גברתי, אפשר להוסיף משהו?

איילת נחמיאס ורבין: התקנה אושרה.

ליאור ורונה: הבנתי שהתקנה אושרה.

איילת נחמיאס ורבין: אז אנחנו לא מדברים אחרי שתקנה אושרה, אדוני.

איילת נחמיאס ורבין: אין, התקנה אושרה, אתה לא תאמין, ברוב קולות של חברת הכנסת.

ליאור ורונה: גברתי, אני מבין, אני רוצה לדבר על משהו כללי, משפט אחד, לא אגזול מזמנך.

איילת נחמיאס ורבין: בבקשה.

ליאור ורונה: אנחנו הבנו שמהות התקנות האלה היא לייצר מצב שכן יהיה אפשר להקים אנטנות מסוג מתקני גישה, בתנאים מאוד קשוחים ובפרוצדורה מאוד מורכבת.

ליאור ורונה: עצם זה שאישרת את תקנה 3 – ואני אומר את זה גם לפרוטוקול – האפשרות של החברות הסלולריות להקים אנטנות, כלומר, תכלית התקנות, לא תתקיים, כי הרשויות המקומיות, בעצם זה שנתת עכשיו למהנדס את היכולת לטרטר, לא יהיו אנטנות פשוט במדינת ישראל - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני אעצור אותך מעכשיו משום שאם יש דבר שאני לא יכולה לסבול זה intimidation, זו הפחדה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אוהבת הפחדה.

ליאור ורונה: אבל זו המציאות.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני, אל תגיד לי שזו המציאות.

איילת נחמיאס ורבין: גם איימו שהחברות הסלולריות יתמוטטו בעקבות הרפורמה במחירי הסלולר.

איילת נחמיאס ורבין: בואו נירגע בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מכירה את פורום החברות הסלולריות רק 20 שנה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת, הפחדה – יש חברי כנסת שזה היה אולי משפיע עליהם, עלי זה לא משפיע.

ליאור ורונה: העובדות הן שיש פחות אנטנות שקמות ויותר מתפרקות.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני, נתתי לך גם מחמת ההיסטוריה ובאורך רוח.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, יש משרדי ממשלה, את הטענות שלך תשמיע בפניהם, משום שמשרדי הממשלה יכלו להואיל בטובם לבוא בפני ועדת הכלכלה ולהסביר לה למה הם חושבים שמתכונת אחרת היא המתכונת הנכונה.

איילת נחמיאס ורבין: זה הנוסח שהם הביאו בפנינו, אני גם מוצאת בו היגיון ועל כן אישרתי אותו בנוסח הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אם יש לכם בעיה – יבואו משרדי הממשלה, יבקשו לתקן את התקנות.

איילת נחמיאס ורבין: לי יש גם חובה להתקדם בדיון.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רוצים שבסוף יהיו תקנות.

ליאור ורונה: גברתי, רק יש השלכות ואני לא סתם אומר.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני, אני הייתי מאוד מאוד סובלנית וטולרנטית ובאמת אני מוכנה להקשיב כי גם האינטרס העסקי נמצא בראש מעיני, אבל עם כל הכבוד, יש אינטרסים שקודמים לאינטרס העסקי.

ליאור ורונה: אני מדבר על האינטרס הציבורי, שיהיו יותר אנטנות.

איילת נחמיאס ורבין: האינטרס הציבורי זה האחריות שלי, לך יש את האחריות של האינטרס העסקי.

איילת נחמיאס ורבין: באינטרס הציבורי, בעיני, חתימה של בעלי הזכויות זה הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: משרדי הממשלה לא הצליחו לשכנע, לא טרחו לשכנע, פה אף אחד בחצי השנה שחלפה מאז שהתקנות האלה היו פה.

איילת נחמיאס ורבין: לא טרחו לשכנע אף אחד.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת, אני לא רוצה לשמוע יותר.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: אני נורא מצטערת שנאלצתי להפסיק אותך כך אבל גם לי יש סדר-יום, עם כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: הלאה, תקנה 4.

אפרת ברנד: "אישור מהנדס הוועדה המקומית 4.

אפרת ברנד: (א) המהנדס ייתן את החלטתו בבקשה בתוך 25 ימים מקליטת הבקשה.

אפרת ברנד: (ב) הרואה עצמו נפגע מהחלטת מהנדס הוועדה המקומית לסרב לבקשה רשאי להגיש השגה ליושב ראש ועדת הערר בתוך 15 יום מיום שהומצאה לו החלטת המהנדס; המשיבים לערר יגישו התייחסותם בתוך 15 ימים מיום שההשגה הומצאה לידם והחלטת היושב ראש תינתן בתוך 25 ימים, מתום המועד להגשת ההתייחסות; (ג) לא נתן המהנדס החלטה סופית לגבי הבקשה במועד שנקבע בתקנת משנה (א) או לא החליט יושב ראש ועדת הערר במועד שנקבע בתקנת משנה (ב) , לפי העניין, יראו את הבקשה כמאושרת".

איילת נחמיאס ורבין: למישהו יש הערות?

איילת נחמיאס ורבין: בבקשה.

4414: אנחנו מבקשים שתהיה לנו אפשרות להגיש ערר.

4414: בסעיף (ב) נכתב: "הרואה עצמו נפגע מהחלטת מהנדס הוועדה המקומית לסרב לבקשה", אנחנו רוצים להוסיף: "או על קביעת תנאי מהנדס ועדה לפי סעיף 3(ב) לעיל".

4414: אנחנו רוצים שגם בתנאים המקדמיים, אם הם יהיו לא סבירים או מנוגדים לחוק, אפשרות ללכת ליו"ר ועדת ערר שיבחן אותם, כי בפרוצדורה הקיימת למעשה, אם נשים תנאים שהם לא חוקיים, אין לנו יכולת לכפוף אותם ואנחנו נשארים במצב - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה לא התנאים של הקליטה, זה על התנאים של המהנדס.

4414: על התנאים של המהנדס.

4414: יש 15 יום למהנדס אפשרות להגיד שהבקשה לא נקלטה מטעמים כאלה וכאלה, אנחנו באים ואומרים: אם לא נקלטה - - -

איתי עצמון: אבל רק אם הבקשה לא כוללת את התנאים.

איתי עצמון: זו בדיקה יותר פרוצדורלית.

נחמיה מיכאלי: זו בדיקה לגמרי פרוצדורלית של פרטים ומסמכים שקבועים בתקנה 3(א).

נחמיה מיכאלי: התקנה הזו לא נועדה לקבוע איזה הליך של שיקול דעת למהנדס הוועדה, אלא לוודא שהבקשה שהוגשה עומדת בתנאים שנקבעו ב-3(א), פרטים ומסמכים.

4414: אנחנו מבקשים שעל הדבר הזה, על הפרוצדורה הזאת, אם הציבו תנאים שהם לא חוקיים – וזה קורה לנו חדשות לבקרים בבקשות - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה תנאי סף.

4414: נכון, זה תנאי סף.

4414: נניח עכשיו מהנדס עיר מציב תנאי סף שלא עומדים בהוראות הדין, למי אני פונה?

איתי עצמון: אז הוא פועל בניגוד לחוק.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נשמע לי הגיוני.

דרור לוינגר: צריך לומר שאנחנו מתנגדים לזה.

דרור לוינגר: ההליך הזה הוא הליך שקבוע בכל - - -

איילת נחמיאס ורבין: שניה, מדברים פה ברשות דיבור.

4414: אנחנו סבורים שמה שיקרה הוא שאם מהנדס עיר יציב תנאים שהם לא סבירים בהליך המקדמי, בעצם הבקשה תיעצר שם, היא לא תוכל להתקדם ולא יהיה לי שום גוף - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתה תוכל להשלים את הבקשה אם נפל בה פגם, אם לצורך העניין חסר מסמך.

4414: בוא ניקח דוגמה שהמהנדס קבע שחסרים לי פרטים שהם לא נדרשים בכלל על פי הוראות הדין, מה אני עושה?

4414: למי אני הולך?

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת "פרטים שנדרשים לא לפי הוראות הדין"?

איילת נחמיאס ורבין: הוא פועל בניגוד לחוק.

4414: אז אני אצטרך לפנות לבית משפט.

איילת נחמיאס ורבין: אם הוא דורש ממך תנאים שלא נדרשים על פי דין, סליחה שאני אומרת לך, תבוא אלי, הטלפון שלי השתנה, אתה יכול להתקשר אלי.

איילת נחמיאס ורבין: זה נשמע לי פשוט מופרך.

4414: אז אני יכול לתת לגברתי עשרות דוגמאות כאלה בכל הארץ.

4414: אנחנו מלווים את זה עשרות שנים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל, עו"ד כהן, מה שאתה מבקש זה לא הגיוני.

4414: למה?

איילת נחמיאס ורבין: למה זה לא הגיוני?

איילת נחמיאס ורבין: כי זה לא הגיוני שיש תנאי סף - - -

4414: כי יש הליך ערר?

איילת נחמיאס ורבין: כן, בוודאי.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא הגיוני שהוא יבקש דברים שבכלל לא נדרשים על פי תנאי הסף של התקנות.

4414: אבל אם זה לא הגיוני אז מה הקושי לאפשר לי זכות ערר?

4414: יש זכות ערר אם הוא מסרב לבקשה.

4414: מה הקושי שגם אחרי 25 הימים האלה אני אוכל להגיש אם הוא נתן תנאי סף לא סבירים?

4414: למה אני לא יכול לכפוף את זה?

איילת נחמיאס ורבין: יש תנאי סף פה.

איילת נחמיאס ורבין: אם תנאי הסף לא סבירים אי אפשר לאשר את התקנות כך.

איילת נחמיאס ורבין: תחליט.

איילת נחמיאס ורבין: אם תנאי הסף לא סבירים - - -

איילת נחמיאס ורבין: הוא לא קובע תנאים.

איתי עצמון: הוא לא קובע תנאים, רק אם כללת או לא כללת את המסמכים.

איתי עצמון: "להלן תנאים מוקדמים" – מדובר על פרטים ומסמכים.

איילת נחמיאס ורבין: משרדי הממשלה, חברות וחברים, האם הוא יכול לבקש מסמכים בנוסף?

אפרת ברנד: לא.

איילת נחמיאס ורבין: אז, ברשותכם, יכול להיות שזה המעצור המתאים, שהוא לא יכול לדרוש כדי לקלוט את הבקשה דברים בנוסף.

אפרת ברנד: לא, ודאי שלא.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שצריך להגיד את זה.

איתי עצמון: זו שאלת נוסח שאפשר לפתור אותה.

איילת נחמיאס ורבין: זו שאלת נוסח.

איילת נחמיאס ורבין: זה הגיוני, עו"ד כהן.

איילת נחמיאס ורבין: זה דווקא עניין הגיוני, כאן צריך למסגר את זה כדי שזה יהיה ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני מבקשת שתתייחסו לבקשת הניסוח הזאת, שאי אפשר לדרוש דברים מעבר לעניין הזה כדי שאנחנו לא נצטרך לתת ערר על עצם קליטת הבקשה.

איתי עצמון: אני רק אשלים ואגיד שאני חושב שזו שאלה נוסחית שאפשר לתקן אותה כשננסח את תקנה 3(ב) ולומר: "הפרטים והמסמכים הנדרשים לפי תקנת משנה (א)".

איתי עצמון: אפשר גם לחשוב על ניסוח אחר, לא להשתמש במילה "תנאים" אלא "מסמכים" או "פרטים", אבל זו באמת שאלת נוסח.

איתי עצמון: הכוונה היתה ברורה.

איתי עצמון: אני לא הבנתי את זה כפי שאתה הבנת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה שיהיה בדבר הזה ספק, אין בזה צורך.

איילת נחמיאס ורבין: כדאי לייצר פה ודאות.

איתי עצמון: את מסמיכה אותנו לשנות את הנוסח?

איילת נחמיאס ורבין: כן, לגמרי, בפירוש.

איילת נחמיאס ורבין: היו עוד הערות, בבקשה.

יוסף משה כץ: עו"ד יעקב כהן כבר עמד על הדברים, אני חושב שגברתי נגעה בנקודה, אנחנו חושבים שהרשימה צריכה להיות רשימה סגורה.

יוסף משה כץ: יש לנו ניסיון של שנים כאשר, בין אם מהנדס הוועדה או הוועדה המקומית, מעמידים דרישות נוספות, כמו תנאים לקבלת אישורים של גופים חיצוניים, כמו היחידה להגנת הסביבה או לדוגמה אישור ועדה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל פתרנו את הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אתם צדקתם, שכנעתם אותנו, אנחנו נפתור את זה בנוסח.

יוסף משה כץ: מה שלנו חשוב – בתקנות הללו יש שתי תקופות זמן, עד מועד הקליטה וממועד הקליטה.

יוסף משה כץ: אנחנו חושבים שמה שקורה בנוסח הזה, שבקשה לא תיתפס כנקלטה ואז לא ירוץ מרוץ המועדים של ה-25 ימים.

יוסף משה כץ: לכן אנחנו לא רוצים להיות במצב שבאים ואומרים לנו: לא מילאתם את התנאים כי לא קיבלנו את מלוא המידע שהיינו זקוקים לו מכם, לכן אנחנו מבחינתנו לא הגענו לשלב הקליטה.

יוסף משה כץ: אנחנו רוצים להיות שתהיה לנו את האפשרות במצב שהבקשה היא לא בגדר נקלטה ללכת לוועדת הערר ואז יושב-ראש ועדת הערר ייתן הנחיות למהנדס.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת לא לחזור על דברים שהתקבלה בהם החלטה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו פתרנו את הנושא.

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד כהן שכנע אותנו יפה מאוד שיש פה סוגיה שהיא לא ברורה.

איילת נחמיאס ורבין: זה שכנע אותנו.

איילת נחמיאס ורבין: ערר על הקליטה אנחנו לא - - -

איתי עצמון: נוסחית.

איילת נחמיאס ורבין: נוסחית.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה שיהיה ברור – ואני אומרת את זה לפרוטוקול – אני רוצה שלחברות הסלולריות במקרה הזה תהיה ודאות.

איילת נחמיאס ורבין: ברגע שהולכים להליך של פטור חייבת להיות ודאות מה המסמכים שאותם צריך להגיש, שאלה המסמכים הסופיים ולא צריך להגיש בגינם דברים נוספים, ולמעשה כל בקשה שכללה את המסמכים האלה היא נקלטת.

איילת נחמיאס ורבין: זה אמור להיות הליך כמעט אוטומטי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא ערר על הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אם יקרה לכם דבר כזה – סליחה שאני אומרת לך – תתבעו את הרשות המקומית המדוברת.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט מופרך.

יוסף משה כץ: אבל זאת הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא המקרה הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עוצרים את זה.

יוסף משה כץ: אנחנו נאלץ ללכת לעתירה או להליך - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני שלחתי אתכם כרגע לבית משפט, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה נראה לי מופרך.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט נראה לי מופרך.

איילת נחמיאס ורבין: אז אנחנו נעשה כל מאמץ שבניסוח תהיה ודאות כי את זה אתם מבקשים ובזה אתם צודקים שאתם צריכים.

איתי עצמון: אני רוצה להוסיף – לכן גם שאלתי לגבי הרישה של תקנה 3(א), על מה מדובר כאשר כתוב "כל תנאי פיזי הנדרש לפי היתר ההקמה", והובהר כאן לפרוטוקול שבהיתר ההקמה מפורטים התנאים הפיזיים הנוספים מעבר לרשימה שמנויה כאן בפסקאות (1) עד (10).

איתי עצמון: אז אני מבין שמדובר על פרטים ומסמכים ברורים.

איתי עצמון: כלומר, שיש ודאות למגיש הבקשה.

איתי עצמון: כך אני הבנתי את זה.

איילת נחמיאס ורבין: בוא נפנה רגע בעניין הזה למשרד להגנת הסביבה.

איילת נחמיאס ורבין: כתוצאה מזה שאנחנו מדברים על היתר ההקמה פלוס זה, האם נוצר איזשהו חוסר ודאות ביחס למסמכים שצריכים להיקלט לצורך 15 הימים?

הדס פיקסלר: אני רק אומר שאנחנו לא עוסקים בהליך שקורה ברשויות המקומיות.

הדס פיקסלר: לכאורה לא צריכה להיות בעיה אבל אומרים נציגי חברות הסלולר שיש בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל היתר ההקמה?

הדס פיקסלר: אנחנו לא קיבלנו מעולם טענות מחברות הסלולר שההיתרים שלנו אינם ברורים, אבל אנחנו זה לא הרשויות המקומיות אז אני לא יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: ההיתר מייצר מספיק ודאות?

הדס פיקסלר: להבנתנו, כן.

הדס פיקסלר: ההיתר שלנו.

צביקה מינץ: יש פה היתר בניה, שזה משהו אחר לגמרי.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני מדברת עכשיו על היתר ההקמה על פי חוק הקרינה.

איילת נחמיאס ורבין: לזה מתייחסות התקנות.

איילת נחמיאס ורבין: התקנות אומרות: הסעיפים שמנויים פה פלוס היתר ההקמה.

איילת נחמיאס ורבין: במובן הזה, דרישת הוודאות היא דרישה מתקבלת על הדעת והיא תטופל בניסוח.

איילת נחמיאס ורבין: כן, בבקשה.

צביקה מינץ: מה שאנחנו רוצים – כיוון שאת סוגרת את אותם 10 כרשימה סגורה - - -

איתי עצמון: לא, זו לא רשימה סגורה.

איתי עצמון: אני מקריא לך את התקנה: "ובה תיאור כל תנאי פיזי הנדרש לפי היתר ההקמה כהגדרתו בחוק בקרינה ולרבות פרטים אלה".

צביקה מינץ: אז אני אומר שסעיף (10) לא סגור עד הסוף ויש להרחיב אותו כך שלא רק התוכניות וההנחיות - - -

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, למה אתם חוזרים לתקנה שאושרה?

איילת נחמיאס ורבין: הם התייחסו לנושא הערר, זכותם לערר, ואמרתי להם שאי אפשר לתת פה ערר על עצם הקליטה, אבל אמרתי: בואו נראה איך אנחנו סוגרים את זה כך שהדרישות תהיינה סופיות.

איילת נחמיאס ורבין: התייחסתם לנושא התוכניות ואמרתי לכם: אי אפשר, זה לא הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: יש דברים שלא הגיוני להשית על מגיש הבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: כן, מהנדסי העיר יצטרכו להתמודד עם הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא הגיוני לצפות שהם יכתבו איזה תוכניות חלות.

איילת נחמיאס ורבין: ואם הם מחסירים תוכנית?

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד אוחנה, בבקשה.

יוסי אוחנה: לעניין סעיף 4(א), גברתי, אני שוב מעלה את הזעקה שאנחנו מקבלים ממהנדסי הערים ש-25 ימים זה לוח זמנים קצר, בשים לב שיש סוגי רשויות שונות, מחלקות ההנדסה שונות בגודלן, באיכותן, במקצועיותן וכן הלאה.

יוסי אוחנה: 25 ימים – השטח אומר: אני לא אצליח לעמוד בזה.

יוסי אוחנה: השטח אומר.

איילת נחמיאס ורבין: בעניין הזה אני חושבת שלתת פה 30 יום זה לא בלתי מתקבל על הדעת, משרדי הממשלה היקרים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת ש-30 יום זה לא פער כל כך גדול, אבל אי אפשר יהיה לתת יותר מ-30 יום.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה מתקבל על הדעת לתת פה 30 יום.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט לא נראה לי דרמטי.

איילת נחמיאס ורבין: זה כל מספר זוכה אמנם אבל זה לא - - -

אפרת ברנד: בסדר.

אפרת ברנד: פה פשוט יש יותר הלימה, כמו שדרור ציין קודם, להליך רישוי מקוצר שהוא הליך רישויי וניתנו בו 25 יום - - -

יוסי אוחנה: גברתי צודקת.

יוסי אוחנה: 25 יום – תורידי את ימי שישי ושבת זה פחות.

אפרת ברנד: אז 30 יום זה מעבר אפילו פשוט.

אפרת ברנד: אבל כמו שגברתי אמרה, גם בהליך רישוי מקוצר היה אפשר לקבוע 30, פשוט זה יותר מתקבל כשיש לך מערכת דינים שתהיה הלימה.

איתי עצמון: אלה אותם מועדים שקבועים בתקנות האמורות?

אפרת ברנד: תקנות רישוי מקוצר, כן.

דרור לוינגר: לעניין ההחלטה המהותית.

אפרת ברנד: לא ברור למה לתת יותר פה אבל אין לי מעבר לזה נימוק אחר.

איילת נחמיאס ורבין: אין לי דרך להתווכח.

איילת נחמיאס ורבין: מצד אחד, אני אומרת לעצמי: 25 יום להיתר בנייה זה נשמע לי משוגע לחלוטין.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אני לא יודעת אם רשויות עומדות בזה בפועל.

איילת נחמיאס ורבין: מעניין פעם לעשות time study על הדבר הזה, האם באמת רשויות מצליחות לעמוד ב-25 הימים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מעניין.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת אם הרשויות המקומיות אי פעם עשו בדיקה כזאת.

איילת נחמיאס ורבין: לי זה נשמע מופרך ,בתור בן אדם שעבד לא מעט מול רשויות מקומיות, לא רק בבנייה אלא גם ברישוי עסקים ובדברים אחרים.

איילת נחמיאס ורבין: רשויות, מניסיוני, לא עובדות בלוחות זמנים כל כך קצרים, אבל אולי עושים תהליכים לטייב.

איילת נחמיאס ורבין: אני בעד.

איילת נחמיאס ורבין: כל מה שמפחית רגולציה ומקצר לוחות זמנים – אני בעד.

איילת נחמיאס ורבין: נראה לי שזה לא סוף העולם, אלא אם כן לחברות הסלולריות זה נראה סוף העולם, אם זה יעלה מ-25 ל-30 יום.

איילת נחמיאס ורבין: זה נראה לכם דרמה גדולה?

יוסי אוחנה: לא, לא נראה להם.

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד אוחנה, לפחות בן אדם מבין היושבים בצד של החברות הסלולריות אני מכירה, אין לו בעיה לענות לבד.

ליאור ורונה: הבן אדם הזה כבר מיואש אחרי אישור תקנה 3(א) כי זו באמת תהיה בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אז היית צריך לדאוג לזה לפני כן.

ליאור ורונה: אנחנו דאגנו.

ליאור ורונה: גברתי, אם את באמת רוצה לדבר על זה – אנחנו דאגנו לזה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא באמת רוצה לדבר על זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אקבל החלטה אחרי הדיון על האופן שבו הדברים האלה מובאים.

איילת נחמיאס ורבין: מר ורונה, אני מצטערת להגיד לך, אתה יושב בדיון הזה, ובעוד דיונים אחרים אולי שקשורים לתחומים האלה, אנחנו יושבים בעשרות דיונים בנושאי תקנות, אי אפשר לאשר תקנות במדינה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט אי אפשר לאשר פה תקנות.

ליאור ורונה: אני מבין, גברתי, אני מבין לחלוטין.

ליאור ורונה: הסעיף הזה פשוט סעיף שהוא – אני לא סתם הייתי אומר, תאמיני לי.

איילת נחמיאס ורבין: אין סעיף, גם הסעיף לפני דקה היה בעייתי.

ליאור ורונה: אבל העברנו את ההערות.

ליאור ורונה: גברתי, הוא פורסם רק ביום ראשון, ברגע שהוועדה העלתה ראינו את זה ואז ישר קפצנו: מייל למשרד הפנים, מייל למשרד התקשורת.

ליאור ורונה: ברגע שידענו ישר קפצנו.

איילת נחמיאס ורבין: שלחתם מכתב לוועדת הכלכלה?

ליאור ורונה: גברתי, אנחנו עובדים מול הרגולטור שמולו אנחנו מתנהלים.

ליאור ורונה: לוועדת הכלכלה פניתי - - -

איילת נחמיאס ורבין: אף פעם לא שלחתם מכתבים לוועדת הכלכלה?

ליאור ורונה: שלחתי מכתב לוועדת הכלכלה כשרציתי לדחות את הדיון כי לא הייתי אמור להיות בארץ, אבל זה כבר סיפור אחר, לא ידעתי שגם בנושא הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת, מר ורונה, אנחנו מקבלים מארגונים - - -

ליאור ורונה: אז, גברתי, לא, לא העברתי.

ליאור ורונה: אני מנסה להיות לויאלי כלפי הרגולטור שלי, שמפעיל אותי, אין לי מה לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: אני – ואני אומרת את זה בניגוד למנהגי אי פעם – מסכימה להוציא רביזיה על הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד-מאוד-מאוד לא שבעת ממשרדי הממשלה, ואני גם לא שבעת רצון מההתנהלות שלכם כי מקובל להעביר הערות לוועדה.

ליאור ורונה: אני מקבל את ההערה.

איילת נחמיאס ורבין: ואל תשמחו כל כך עדיין כי אני עוד לא השתכנעתי שאתם צודקים.

איילת נחמיאס ורבין: בואו נמשיך, בבקשה, הלאה.

איילת נחמיאס ורבין: אם כך, יש חצי שעה.

איתי עצמון: אז אם כך, במקום 25 יום – 30 יום.

איתי עצמון: את מאשרת את תקנה 4?

איילת נחמיאס ורבין: הערתם לכל הסעיפים בתקנה 4?

איילת נחמיאס ורבין: כולם העירו את ההערות שהם רצו?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: אני מאשרת את תקנה 4.

אפרת ברנד: "יידוע 5.

אפרת ברנד: אושרה הבקשה, תמסור הוועדה המקומית, על חשבון בעל הרישיון, הודעה בנוסח האמור בתוספת הרביעית לכל הבעלים והמחזיקים בקרקע או בבניין שעל גגו אושרה הבקשה להקמת המיתקן; הודעה כאמור תישלח בדואר רשום לפי מענם הידוע של כל הבעלים והמחזיקים בקרקע או בבניין שעל גגו אושרה הבקשה כאמור; בנוסף, תפורסם הודעה כאמור באתר האינטרנט של הרשות המקומית".

איילת נחמיאס ורבין: יש למישהו הערות?

איילת נחמיאס ורבין: אין.

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: תקנה 5 אושרה.

אפרת ברנד: "חובות בעל רישיון לאחר הקמת המיתקן 6.

אפרת ברנד: (א) במקביל להקמת המיתקן, ולא יאוחר מ-15 ימים מיום הקמתו, יבצע בעל הרישיון את הפעולות האלה: (1) יציב שלט במידות 30 ס"מX 20 ס"מ כמפורט בתוספת השלישית; השלט יוצב במקום בולט ונראה לעין; (2) יפרסם הודעה בעיתון בנוסח האמור בתוספת החמישית; (3) ימציא למהנדס הוועדה המקומית הודעה של אחראי להתקנת מיתקן העגינה בנוסח האמור בתוספת השנייה.

אפרת ברנד: (ב) בעל הרישיון יתחזק את המיתקן וישמור אותו במצב תקין, למניעת מטרדים סביבתיים מהמיתקן .

אפרת ברנד: (ג) בעל הרישיון יסלק את המיתקן בתוך 30 ימים לאחר הפסקת השימוש בו; הופסק השימוש במיתקן, ישלח בעל הרישיון, ללא דיחוי, הודעה למהנדס הוועדה המקומית המעדכנת אותו על כך; לעניין תקנת משנה זו, הפסקה לתקופה הנדרשת לשם תחזוקה ותפעול שוטף של המיתקן, לא תיחשב להפסקת שימוש".

איילת נחמיאס ורבין: הערות?

איתי עצמון: אני מציע שאולי לפני שנשמע את ההערות, כהשלמה לתקנה, שתציגי את התוספות.

איתי עצמון: אני לא בטוח שאת כולן צריך להקריא, הן מונחות בפני הוועדה והוועדה מעיינת בהן, אבל להסביר את המהות.

אפרת ברנד: התוספת הראשונה היא הצהרה של מנכ"ל בעל הרישיון.

אפרת ברנד: הוא נותן תצהיר, קודם כל, שהוא עומד במספר המרבי של המתקנים, בין אם מדובר על אותו גג בניין ובין אם מדובר בהעתקה, שהוא עומד בתקנה המאוד חשובה של מספר המתקנים שאפשר להקים לפי תקנות הפטור.

אפרת ברנד: בנוסף, הוא מתחייב לשמור על המתקן תקין, מניעת גרימת מטרדים סביבתיים ושהוא יודיע למהנדס הוועדה המקומית על הפסקת שימוש.

אפרת ברנד: בנוסף, הוא מתחייב שאם הוא יעביר את האחריות על המתקן לבעל רישיון אחר אז התנאי להעברת האחריות יהיה חתימת בעל הרישיון החדש על ההצהרה הזאת והעברתה למהנדס הוועדה המקומית.

איילת נחמיאס ורבין: זה קורה, אגב, העברה בין חברות?

אפרת ברנד: הבנו שכן.

איילת נחמיאס ורבין: כן?

איילת נחמיאס ורבין: העברה של מתקנים בין חברות זה דבר שקורה?

4414: לא מתקנים מהסוג הזה.

אפרת ברנד: זה סעיף שמבטיח אם זה קורה.

איתי עצמון: עכשיו התוספת השנייה.

אפרת ברנד: כפי שציינתי קודם, יש הצהרה של האחראי על ההתקנה שההתקנה נעשתה על פי דין ושכול החומרים והמוצרים המרכיבים את מתקן העגינה מתאימים לדרישות התקנים.

אפרת ברנד: התוספת השלישית היא השלט שמוצב, כפי שקראתי עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: איפה אמור להיות מוצב השלט הזה?

איילת נחמיאס ורבין: בסמוך זה ליד המתקן, או בתחתית הבניין, בכניסה לבניין?

איילת נחמיאס ורבין: איפה זה אמור להיות מוצב?

אפרת ברנד: על גג הבניין - "יוצב במקום בולט ונראה לעין".

איתי עצמון: זאת שאלה טובה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה להבין מה המטרה של השלט.

אפרת ברנד: אני חושבת שהמטרה היא יותר בטיחותית, לדעת שיש כאן - - -

איתי עצמון: בתקנה שהקראת כתוב שהחובה להציב שלט היא במקום בולט ונראה לעין.

איתי עצמון: בתוספת אין מיקום של השלט – האם זה לא צריך להיות בסמוך לכל מתקן?

אפרת ברנד: כן.

איתי עצמון: אז זה לא כתוב.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אפרת, מה המטרה של השלט?

איילת נחמיאס ורבין: מה השלט הזה אמור לשרת ואיפה הוא אמור להיות ממוקם בדיוק?

אפרת ברנד: למיטב הבנתי, הוא אמור להיות משהו בטיחותי - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא למיטב הבנתך.

אפרת ברנד: לא, אני אומרת, גם משרד התקשורת פה.

אפרת ברנד: על הגג, סמוך למתקן.

איילת נחמיאס ורבין: אז למה זה לא כתוב?

אפרת ברנד: אפשר לדייק את הנוסח.

איתי עצמון: צריך לכתוב את זה, זו הוראה מהותית.

דרור לוינגר: כן, סמוך לכל מתקן.

איילת נחמיאס ורבין: לא כתוב "בסמוך לכל מתקן"?

איתי עצמון: אנחנו נכתוב את זה.

איילת נחמיאס ורבין: בבקשה לתקן את זה.

איילת נחמיאס ורבין: תוספת רביעית?

אפרת ברנד: תוספת רביעית מתחייבת לפי תקנה 5, שככל שאושרה הבקשה, הוועדה המקומית מוסרת הודעה לכל הבעלים והמחזיקים בקרקע או בבניין שעל גגו היא אושרה וזה נוסח ההודעה.

איילת נחמיאס ורבין: תוספת חמישית?

אפרת ברנד: התוספת החמישית היא נוסח פרסום ההודעה בעיתון לאחר הקמת המתקן, מידע על הקמת המתקן.

איתי עצמון: זו הודעה של יושב-ראש הוועדה המקומית?

אפרת ברנד: בעל הרישיון מפרסם הודעה בעיתון בנוסח האמור בתוספת החמישית.

איתי עצמון: לא, אני שואל מי חתום.

אפרת ברנד: מי שחתום זה יושב-ראש הוועדה.

אפרת ברנד: אני חושבת שזה צריך להיות מהנדס הוועדה המקומית.

איתי עצמון: גם בתוספת הרביעית זה יושב-ראש הוועדה המקומית.

אפרת ברנד: לדעתי, זה נכון שיהיה מהנדס הוועדה המקומית כי הוא גם זה שבודק.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רואה בעיה בזה שזה יהיה המהנדס, אלא אם כן השלטון המקומי רואה בעיה בזה שהמהנדס יהיה פה מי שחתום.

אפרת ברנד: הוא גם זה שמכיר כי הוא בדק, אז זה נראה לי נכון יותר.

יוסי אוחנה: לנו אין נפקא מינה לזה, גברתי.

צביקה מינץ: שאלה לגבי השלט – השלט יוצב בשטח הפרטי של בעל הרישיון או במרחב הציבורי?

אפרת ברנד: על גג הבניין, סמוך למתקן.

אפרת ברנד: לא הבנתי מה זה המרחב הציבורי?

צביקה מינץ: מחוץ לבניין.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא.

איילת נחמיאס ורבין: אני שאלתי את השאלה הזאת, צביקה.

איילת נחמיאס ורבין: מינץ, כהן, גרינברג, אוחנה, עצמון, כאן נמצא מתקן של קרינה בלתי מייננת – לא, זה לא הולך ככה.

איילת נחמיאס ורבין: זה למעלה על הגג.

צביקה מינץ: זאת אומרת שאף אחד לא יראה את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה אתך, לכן שאלתי את השאלה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה את התכלית של השלט הזה עדיין.

יוסי אוחנה: התכלית של השלט הזה, גברתי, אם אני מצליח להבין אותם – נניח שחלילה יש תקלה במתקן, רוצים לדעת למי הוא שייך, למי להתקשר, להגיד: רבותי, המתקן שלכם פה נשבר, החליק, לפחות יודעים למי לפנות, למי זה שייך, לאיזו חברה, אבל זה בוודאי לא יזהיר את הציבור.

קריאה: גם שכשמישהו עולה לגג שיידע, שייזהר מהמתקן.

איילת נחמיאס ורבין: בכל מקרה, מר מינץ, זה לא אמור להיות במרחב הציבורי, זה אמור להיות בסמוך למתקן.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שלא נופלת שגגה בידי בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שאני פועלת נכון בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: עוד הערות לתקנה 6? בבקשה.

יוסף משה כץ: ראשית, אנחנו מבקשים בסעיף קטן (ג), לגבי סילוק של 30 ימים – הרי המתקן הזה הוא מתקן שמסתנכרן עם מתקנים אחרים, כאשר מתקן מפסיק את עבודתו או את פעילותו, הדבר נובע בגלל שהמתקן לא נחוץ לרשת ואנחנו מבקשים לדלג או להקים מתקן אחר שייתן פתרון יותר יעיל ויותר אופטימלי לרשת.

יוסף משה כץ: 30 יום – אני חושב שהמספרים, כפי שגם דיברו חברי הוועדה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מתכוונת לגעת בזה, מר כץ.

יוסף משה כץ: אני אסביר למה, ואם גברתי לא תראה לנכון – אני יכול רק לנסות לשכנע.

יוסף משה כץ: בהתאם להיתר ההקמה שמוצא ממשרד להגנת הסביבה, יש לעשות הפעלה תוך 90 יום מיום ההקמה כדי לראות שהמתקן יעיל, פעיל ועומד בטווחי הבטיחות.

יוסף משה כץ: זאת הפעלה שבבסיסה היא ניסיונית.

יוסף משה כץ: רק לאחריה ניתן היתר הפעלה.

יוסף משה כץ: לכן, בתקופת הזמן הזאת, יכול להיות שיימצא, בין על ידי החברה ובין על ידי המשרד להגנת הסביבה, שהמתקן החלופי לא יכול להוות חלופה ולכן הוא לא יופעל.

יוסף משה כץ: לכן, בפרק הזמן הזה אנחנו עדיין רוצים שתהיה לנו את האפשרות להפעיל את המתקן הקיים.

איילת נחמיאס ורבין: למה הדברים האלה לא הובאו בפני משרדי הממשלה באופן הזה?

איילת נחמיאס ורבין: או שמשרדי הממשלה לא השתכנעו מהטיעון הזה?

איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה להבין, משרד התקשורת בעיקר.

יוסף משה כץ: אני אומר, 30 יום זה פרק זמן קצר מדי.

יוסף משה כץ: אנחנו זקוקים לבין 60 ל-90 יום.

יוסי אוחנה: להגיש בקשה ב-15 ימים, לפנות את זה כשזה לא עובד – זה בלתי אפשרי.

יוסף משה כץ: גם המועדים שם מדברים על 45 ימים.

מרדכי גליצר: קורים מקרים שיש לנו גם בעיות תמסורת ודברים טכניים שקורים למתקנים, לא קשור לאישור הפעלה.

מרדכי גליצר: המתקן הוא חוקי, הופעל, הכול בסדר, לצערנו, לפעמים אנחנו חווים בעיות טכניות שהמתקן מושבת יותר מ-30 יום.

מרדכי גליצר: אם כך אז אין עם זה בעיה.

יוסף משה כץ: הערה שניה מתייחסת לתוספת הראשונה.

יוסף משה כץ: התוספת הראשונה היא הצהרה של המנכ"ל.

יוסף משה כץ: זה פשוט מסרבל את הדברים.

יוסף משה כץ: אנחנו מעדיפים שזה יהיה סמנכ"ל הנדסה של החברה.

יוסף משה כץ: כפי שיושב-ראש הוועדה לא אמור לפרסם את ההודעה אלא מהנדס הוועדה, שהוא האיש הפועל, אנחנו חושבים שזה יהיה יותר יעיל פה שזה יהיה סמנכ"ל ההנדסה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת כבר למשרד התקשורת שאני לא רואה בזה בעיה, אבל השאלה היא האם אתם כיוונתם בכוונת מכוון לאחריות אישית כלפי מנהלי החברות?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רואה בעיה בכך שסמנכ"ל הנדסה יהיה חתום על זה.

איילת נחמיאס ורבין: דווקא מבחינה מקצועית על פניו זה התצהיר - - -

נתי שוברט: משרד התקשורת מלכתחילה ביקש את זה.

נתי שוברט: זו היתה דרישה של משרד המשפטים.

נתי שוברט: מבחינתנו, סמנכ"ל הנדסה.

נתי שוברט: גם היום, על פי הבג"ץ של המג"א שהוזכר כאן, מי שמגיש את התצהירים על שינוי כלשהו בכפוף למה שהותר בבג"ץ זה סמנכ"ל הנדסה, אז מבחינתנו זה בסדר גמור.

נועה עמירב-פטאל: אני מצטערת, יכול להיות שזו הערה שהגיעה ממחלקת נוסח.

נועה עמירב-פטאל: אני אישית לא מכירה אותה.

נועה עמירב-פטאל: אני יכולה כמובן לבדוק.

איתי עצמון: זו לא שאלת נוסח, זו שאלה מהותית.

נועה עמירב-פטאל: אני מבינה.

נועה עמירב-פטאל: אני אומרת שאני עוסקת בתכנון ובניה, אני לא - - -

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, משרד המשפטים יצטרך לשלוח את מר נוסח.

איילת נחמיאס ורבין: אני משנה את זה לסמנכ"ל הנדסה, אני לא רואה בזה בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: לרוב זה קשור לעניינים של אחריות קפידה, לאחריות אישית של מנהלים.

איתי עצמון: יכול להיות שאם לא קוראים לו בדיוק סמנכ"ל הנדסה זה היה מקור ההערה, שאם יש בעל תפקיד אחר שעושה את אותו תפקיד מהותית אבל התואר שלו הוא שונה.

איילת נחמיאס ורבין: למיטב ידיעתי, בכל חברת סלולר יש סמנכ"ל הנדסה או סמנכ"ל תפעול.

איילת נחמיאס ורבין: ההערה של עו"ד עצמון היא הערה נכונה ועל כן זה יכול להיות סמנכ"ל הנדסה.

4414: "מנהל ההנדסה" אפשר לכתוב.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני לא מורידה את זה מתחת לסמנכ"ל, ממש לא.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות באמת שאתה צודק, שהשיקול היחיד היה באמת להסיט את זה לבעל תפקיד שברור לגמרי מיהו, אבל יש היגיון בדבריהם, מבחינת הזמינות ובוודאי הבן אדם שמצוי בפרטים.

איתי עצמון: ברגע שהתקנות האלה יאושרו וייחתמו זה יהיה דבר חקיקה שיחול, ויכול להיות, כמו שאמרתי, שיהיו הגדרות שונות של תפקידים, או שתחום ההנדסה יהיה בידי סמנכ"ל לעניינים אחרים, לכן אני קצת חושש.

איילת נחמיאס ורבין: מעולם לא קרה דבר כזה, שאין סמנכ"ל הנדסה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מכירה דבר כזה.

אפרת ברנד: השאלה אם אפשר פשוט לקבוע סמנכ"ל ומטבע הדברים בעל הרישיון יבחר את הסמנכ"ל שהוא רלוונטי לעניין הזה?

אפרת ברנד: חשוב לנו זה שזה תפקיד בכיר.

איתי עצמון: השאלה אם אפשר אולי לתת איזושהי אופציה, כלומר שזה יהיה או המנכ"ל או סמנכ"ל?

איתי עצמון: שבעל הרישיון יוכל לבחור האם זה יהיה המנכ"ל או סמנכ"ל?

איילת נחמיאס ורבין: למען הסר ספק – אחריות אישית יש גם לסמנכ"לים בחברות.

צביקה מינץ: או מי שהוסמך על ידו.

איתי עצמון: או סמנכ"ל שהוסמך על ידי המנכ"ל.

איילת נחמיאס ורבין: זה בהחלט יכול להיות "מי שהוסמך על ידו".

דרור לוינגר: אבל אנחנו רוצים שהוא לא יסמיך מישהו - - -

איתי עצמון: "או סמנכ"ל שהוסמך על ידו".

איילת נחמיאס ורבין: סמנכ"ל שהוסמך על ידי המנכ"ל.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שאני לא יורדת מתחת לדרג סמנכ"ל.

איילת נחמיאס ורבין: מי שהציג "מנהל הנדסה" כנראה לא מכיר את הניסיון שלי בממשל תאגידי.

איתי עצמון: אז אנחנו, אם כך, נשנה שיהיה מדובר על המנהל הכללי של בעל הרישיון, או סגן המנהל הכללי שהוסמך על ידי המנהל הכללי.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה פתרון הוגן.

איילת נחמיאס ורבין: עוד הערה לתקנה 6?

יוסי אוחנה: גברתי, הפנו פה את תשומת לבי – אנחנו לא מתייחסים לתקנה 6 אבל אם כבר דיברנו על התוספות, התוספת השנייה מדברת על מתקן העגינה, לא על המתקן עצמו.

יוסי אוחנה: כשאני אמרתי שאנחנו מבקשים הצהרה לגבי תקינות המכשיר אמרו לי שזה בתוספת השנייה ואני קורא פה שמדובר במתקן העגינה.

איילת נחמיאס ורבין: מתקן העגינה זה כל המתקן, לא?

יוסי אוחנה: שמאכלס את המכשיר.

איילת נחמיאס ורבין: יש הגדרות בהתחלה, עו"ד אוחנה, יש הגדרה מהו מתקן עגינה.

איילת נחמיאס ורבין: בואו נסתכל אחורה, נוודא שאנחנו לא טועים.

יוסף משה כץ: ההפניה היתה לתוספת הרביעית והחמישית.

יוסי אוחנה: "מיתקן או התקן, המשמש לחיבור מיתקן גישה אלחוטית".

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שההערה במקום.

יוסי אוחנה: זה לא המכשיר עצמו.

איילת נחמיאס ורבין: המכשיר עצמו זה מתקן הגישה האלחוטי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שההערה של עו"ד אוחנה היא במקום.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם הפסקה מתודית, תסגרו את זה עד אז כי ההערה נכונה.

איילת נחמיאס ורבין: סידרנו את העניינים?

יוסי אוחנה: כן.

אפרת ברנד: הם אומרים שזה הסתדר.

איתי עצמון: לא צריך לתקן?

יוסי אוחנה: חברי פה הפנו את תשומת לבי שבתוספת הרביעית, במסגרת ההצהרה, יש גם הצהרה לגבי איכות המתקן עצמו ושהוא עומד בתקינה.

איילת נחמיאס ורבין: התוספת הרביעית?

איילת נחמיאס ורבין: זו הודעה.

איתי עצמון: בתוספת הרביעית זו הצהרה של המהנדס.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא הצהרה של בעל הרישיון, זה משהו אחר.

אפרת ברנד: נכון, זו הצהרה של המהנדס.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

יוסי אוחנה: סליחה, נכון.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להסדיר את זה, חברים.

איילת נחמיאס ורבין: למה אנחנו מאריכים כל כך בזה?

איילת נחמיאס ורבין: צריך להסדיר את זה שההצהרה היא גם וגם, גם על מתקן העגינה - - -

אפרת ברנד: אבל זה לא אותו גורם, לא אותו גורם שיכול להצהיר.

אפרת ברנד: פה זו כאילו אמירה קונסטרוקטיבית: מתקן העגינה - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה לא יכול להיות, אני אגיד לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו הרגע אמרנו שזה לא המנכ"ל אלא סמנכ"ל או מי שהוסמך - - -

גיא צפריר: יש פתרון – אפשר להעתיק את הנוסח שמופיע בתוספת הרביעית: "למתקן ניתנו ההיתרים הנדרשים..." כסעיף (ה), לצורך העניין, בתוך התוספת הראשונה, בתוך הצהרה של הסמנכ"ל המוסמך.

אפרת ברנד: בסדר גמור.

דרור לוינגר: זה בסדר מבחינתנו.

גיא צפריר: זה הכול, שזה יהיה אחיד ויהיה מסודר.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: אם כך, אני יכולה לאשר את תקנה 6 ואת התוספות הנובעות ממנה?

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מודה לכם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עוברים לתקנה 7.

אפרת ברנד: "שינוי, החלפה או העתקה של מיתקן 7.

אפרת ברנד: הוראות תקנות 3, 4, 5 ו-6(א) לא יחולו על מיתקן שמתקיים בו הקבוע בתקנה 2(ד)(1)".

אפרת ברנד: קרי, כאשר רק מחליפים מתקן במתקן על אותו גג, בלי העתקה, בלי מתקן חדש, כל ההליך של המצאת מסמכים, יידוע, ערר, לא מתקיים.

איילת נחמיאס ורבין: כשרק מחליפים?

אפרת ברנד: כן.

אפרת ברנד: כשמחליפים יש מתקן קיים, באותו גג.

איתי עצמון: שנשאר באותו גג.

אפרת ברנד: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: למישהו יש הערות בעניין?

איילת נחמיאס ורבין: לי זה נראה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: תקנה 7 מאושרת.

איילת נחמיאס ורבין: תחילה.

אפרת ברנד: "תחילה 8.

אפרת ברנד: תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן".

איילת נחמיאס ורבין: הצבעה

איילת נחמיאס ורבין: תקנה 8 אושרה.

איילת נחמיאס ורבין: מאושר.

אפרת ברנד: "תחולה 9.

אפרת ברנד: הוראות תקנות אלה יחולו על הקמת מיתקן חדש, וכן על שינוי, החלפה או העתקה של מיתקן שהוקם ערב יום תחילתן של תקנות אלה, שיעשו לאחר יום התחילה".

איילת נחמיאס ורבין: הערות?

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: אני מאשרת את תקנה 9.

איילת נחמיאס ורבין: עוד אין לי אישור לרביזיה.

איתי עצמון: ויש עוד תקנה אחת שנותרה פתוחה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, התקנה של המספרים, של הכמות.

איילת נחמיאס ורבין: אתם רוצים לנסות?

איילת נחמיאס ורבין: יש לי עוד חמש דקות עד שמותר לי לדון ברביזיה, לכו תנסו להסדיר את נושא מספר המתקנים.

אפרת ברנד: אנחנו רוצים להציע, ואנחנו רוצים לשמוע את עמדת גורמי המקצוע, שהעתקה לגג אחר מכוח תקנות הפטור תוכל להיעשות רק לגג שיש בו עד חמישה מתקנים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה רק על ההעתקה, מה עם הקמה?

אפרת ברנד: ברור, העתקה והקמה.

איילת נחמיאס ורבין: העתקה והקמה, מקסימום חמישה מתקנים בגג.

נועה עמירב-פטאל: זה לא יחול על מתקנים שכבר קיימים.

נועה עמירב-פטאל: כשבאים להפעיל את התקנות האלה, מתקן חדש לא יוכל -- -

דרור לוינגר: ברור, גם לא יוכלו לעשות שימוש בתקנות האלה כדי להביא מתקן למקום שכבר יש בו חמישה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה גם אומר שלא יוכלו להקים יותר מחמישה בכל מקרה, גם מכוח תקנות אלה?

דרור לוינגר: כן, נכון.

אפרת ברנד: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: גם מכוח תקנות אלה, חברים, זה צריך להיות ברור.

אפרת ברנד: ברור, ברור.

איילת נחמיאס ורבין: הערות של החברות הסלולריות לעניין?

איילת נחמיאס ורבין: זה נשמע לכם?

קריאה: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

קריאה: יש לזה השפעה.

יוסף משה כץ: מספר המתקנים שמתקינים הוא הרבה פעמים תלוי גודל הגג.

יוסף משה כץ: יש מבנים מאוד-מאוד גדולים, כמו בתי חולים, שהגגות הם עצומים, ולעומת זאת, יש לפעמים בית עם תכסית של גג מאוד קטנה.

יוסף משה כץ: ברור שהמתקן אמור לשרת את הצורך ההנדסי.

יוסף משה כץ: מתקן ששמים בצד אחד של גג לא יכול להתאים בפינה אחרת שנמצאת 300 או 200 מטר ממנו.

יוסף משה כץ: לכן – ואת זה צריך להבין – החברות לא מתקינות מתקנים כדי - - -

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד כץ, הרי באופן תיאורטי גם אפשר היה לא להגיד שלפי התקנות האלה אפשר 10 מתקנים בשנה, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: 10 פלוס 2, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: למה קבעו מספר?

איילת נחמיאס ורבין: יש סיבה לכך שקובעים מגבלה.

יוסף משה כץ: רצו להגביל את מספר המתקנים שמוקמים בשנה ככלל.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, אבל, חברות וחברים, לא יכול שאתה בא להגביל את הדבר הזה – לי לא נשמע הגיוני שלא מנסים להגביל את מספר המתקנים פר גג.

יוסף משה כץ: אבל כשיש גג שנמצא על בניין שגובהו, לדוגמה, 20 או 30 מטרים, מדובר בגג עצום - - -

איילת נחמיאס ורבין: הבנתי, הדוגמה של בתי החולים היתה מספיק ברורה ומספיק טובה.

יוסף משה כץ: אבל אם יש מתקן עגינה של חצי מטר ומעליו עוד תיבה של 30-50-80, זה זניח לעומת הגודל של המבנה.

יוסף משה כץ: אני לא חושב שמבחינה נופית יכולה להיות פה בעיה.

יוסף משה כץ: המתקן קטן.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתה מדבר על מבנים ספציפיים ואי אפשר בתקנות כאלה לדבר על מבנה ספציפי.

ליאור ורונה: אנחנו יכולים להתייעץ?

איילת נחמיאס ורבין: בטח.

איילת נחמיאס ורבין: יש לכם שלוש דקות עד שאני יכולה לדון ברביזיה.

איילת נחמיאס ורבין: הדוגמה של בית החולים היא דוגמה טובה, אבל מצד שני אתה לא יכול לקבוע את התקנות רק בהסתמך על דוגמה של בית חולים.

איילת נחמיאס ורבין: זה גם לא הגיוני.

איתי עצמון: צריך לקבוע איזושהי הוראה עקרונית.

איילת נחמיאס ורבין: חברות וחברים יקרים, אני חוזרת לדיון.

איילת נחמיאס ורבין: החברות הסלולריות?

גיא צפריר: אני אדבר בשמנו.

גיא צפריר: אנחנו מבינים שיש רצון גדול לקבוע איזשהו מספר, אנחנו חושבים שמהחיים, מהניסיון, זה לא נדרש עד היום כי לא מייצרים יותר ממה שצריך ולא שמים עד אינסוף וכו'.

גיא צפריר: אבל אם רוצים לשים כן איזושהי מגבלה כמותית שלא תפריע ולא תשפוך את התינוק עם המים, אז המספר שאפשר להתיישר אליו הוא לא יותר משישה-שבעה מתקנים כאלה, אבל צריך לצמצם או להחריג מהדבר הזה גגות שהשטח שלהם מעל 500 מטר, שזה לא יחול אם יש לנו למשל בית חולים, חניון גדול.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שצריך שישה אבל אני אתפשר על שבעה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אלך לקולא בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: וכן, אפשר להחריג גגות מעל 500 מטרים.

איתי עצמון: שאז לא תהיה מגבלה?

גיא צפריר: אנחנו לא שמים עשרות.

גיא צפריר: אתם רואים גם את הכמויות שאפשר להקים – עד 10 חדשים בשנה.

איילת נחמיאס ורבין: זה הגיוני, אז זה פחות מתקבל על הדעת שתהיה המגבלה.

איילת נחמיאס ורבין: לשלטון המקומי יש הערות בעניין?

איילת נחמיאס ורבין: זה בסדר?

איילת נחמיאס ורבין: מוסכם עליכם?

יוסי אוחנה: אנחנו באנו לחזק ויצאנו מחוזקים.

איילת נחמיאס ורבין: אני משתדלת שזה מה שיהיה בדיון.

איתי עצמון: יש לי שאלה נוספת.

איתי עצמון: מכיוון שעכשיו הוספה כאן מגבלה של מספר המתקנים בכל גג, האם לא צריך לכתוב איזושהי הוראה מיוחדת בתקנה 9, או להוסיף תקנה – לא משנה כרגע מבחינת המיקום – לגבי תחולת התקנות?

איתי עצמון: מה שהוועדה אישרה הוא שהתקנות יחולו על הקמת מתקן חדש, כלומר, ברור שאי אפשר יהיה להקים יותר משבעה בכל גג, אבל התקנות חלות גם על שינוי, החלפה או העתקה של מתקן שהוקם ערב יום תחילתן של התקנות".

איתי עצמון: השאלה מה היחס בין ההוראה הזאת לבין המגבלה?

אפרת ברנד: צריך להגיד לצורך העניין שאותה הוראה שתיקבע לא תחול על החלפה בגג שיש בו כבר מעבר למספר.

גיא צפריר: צריך לא להשפיע על הקיים.

אפרת ברנד: אם לצורך העניין יש לי עכשיו על גג שמונה מתקנים, ואני רוצה רק להחליף מתקן - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אומרת ללכת ולהוריד מתקן.

אפרת ברנד: בדיוק.

גיא צפריר: כל עוד זה לא יחול אחורה.

איתי עצמון: גם אם יש יותר?

אפרת ברנד: נכון, ואתה רק מחליף.

איילת נחמיאס ורבין: רק בהחלפה.

אפרת ברנד: רק בהחלפה על אותו גג בניין.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: בזאת סיימנו את התקנות ואנחנו עוברים לרביזיה.

איילת נחמיאס ורבין: אם קודם מישהו בטעות לא הבין שאני לא מרוצה מאופן ההתנהלות אז עכשיו אני מבהירה שוב שאני מאוד-מאוד לא מרוצה מצורת ההתנהלות.

איילת נחמיאס ורבין: זו לאה שלחה אותי להגיד לכם.

איילת נחמיאס ורבין: להבא, אני מבקשת שמשרדי הממשלה יתנהלו מול ועדת הכלכלה אחרת – כיוון שיש לכם פה כזה קשב – ואני מבקשת שדברים יועברו אלינו בטרם הדיון.

לאה ורון: הפרוטוקול לא רואה הבעות, נכון?

איילת נחמיאס ורבין: אבל עכשיו הוא כתב.

איילת נחמיאס ורבין: אפרת, בואי תסבירי לנו מה אתם מבקשים ולמה אתם חושבים שאנחנו נשתכנע.

איתי עצמון: צריך להצביע קודם על הבקשה לדיון מחדש.

איתי עצמון: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: אני בעד הרביזיה.

איתי עצמון: אז הבקשה לדיון מחדש בתקנה 3(א) אושרה ועכשיו יהיה דיון לגופה.

אפרת ברנד: ראשית, אני רוצה להתנצל בפני גברתי.

אפרת ברנד: באמת ההערה הזאת הועברה אלינו אתמול אחר הצהריים והיות, כפי שאני עוד רגע אסביר, ולא סברנו שזה שינוי מאוד מהותי אז לא פנינו לוועדה.

איתי עצמון: גם אם זה שינוי לא מהותי היה ראוי לפחות לעדכן אותי.

אפרת ברנד: איתי, התחלתי בהתנצלות, זה היה - - -

לאה ורון: אז תתנצלי.

איילת נחמיאס ורבין: זה הכי מרוגז שראיתי את עו"ד עצמון אי פעם, שתדעי לך.

אפרת ברנד: דווקא היה שיח לחלוטין פורה ושיתוף פעולה בינינו לבין עו"ד עצמון ואני מתנצלת.

אפרת ברנד: לגופו של עניין, אנחנו לא רוצים לשנות מהותית מהאמירה שצריך כמובן את הסכמת כל בעלי הזכויות, אבל היות ומדובר בהליך של פטור אנחנו לא רוצים להטיל על מהנדס הוועדה את החובה להוציא עכשיו נסחים ולבדוק מי הם בעלי הזכויות.

אפרת ברנד: לכן, מה שאנחנו מציעים בהלימה לתקנות הפטור – אנחנו מציעים שני דברים שבעצם מגשימים את אותה תכלית ומטרה חשובה שגברתי רוצה להגן עליה: דבר ראשון, אנחנו רוצים שבמקום "שהיא חתומה על ידי" יתווסף סעיף כללי בדומה לתקנות הפטור, שיגיד: "הצבת המתקן תיעשה על ידי בעל הרישיון לאחר קבלת הסכמת כל בעלי הזכויות במקרקעין".

איתי עצמון: הסכמה בכתב?

אפרת ברנד: הסכמה.

יוסי אוחנה: מה זה "הסכמה"?

איתי עצמון: הנהון בראש זה הסכמה?

איילת נחמיאס ורבין: מה זה "הסכמה"?

אפרת ברנד: שהם מסכימים.

אפרת ברנד: מדובר בשטח של בן אדם, ודאי שהם לא יכולים - - -

איילת נחמיאס ורבין: מה זה הסכמה אבל?

איילת נחמיאס ורבין: עו"ד ברנד, זה לא יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה הסכמה?

יוסי אוחנה: אבל איך נדע שהם מסכימים?

אפרת ברנד: הסכמה בכתב – יש לכם בעיה?

גיא צפריר: אין לנו בעיה עם הסכמה בכתב.

איילת נחמיאס ורבין: אוקיי, נגיד הסכמה בכתב.

אפרת ברנד: דבר שני, בתוספת הראשונה, ששם יש את הצהרת מנכ"ל או סמנכ"ל בעל הרישיון, הוא יצהיר כי הבקשה הוגשה בהסכמת כל בעלי הזכויות בבניין.

4414: בגג הנכס, כן?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאפשר לאשר את זה כך.

יוסי אוחנה: אז במקום שהבקשה תהיה חתומה על ידי כל בעלי הזכויות, תהיה הסכמה?

איילת נחמיאס ורבין: כן, זה לא הבקשה תהיה חתומה אלא תהיה הסכמה.

אפרת ברנד: תהיה הצהרה ואמירה.

דרור לוינגר: תהיה הצהרה.

אפרת ברנד: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו סגורים?

איילת נחמיאס ורבין: אפשר לאשר את התקנה?

איילת נחמיאס ורבין: בעד – פה אחד

איילת נחמיאס ורבין: אני מאשרת את התקנה.

איילת נחמיאס ורבין: בזאת אני מודיעה על אישור התקנות הללו כי אנחנו סיכמנו על הכול, בכפוף לכל התיקונים הנוסחיים והמהותיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני סומכת על עו"ד עצמון ועו"ד ברנד שיסגרו את הפינה הזאת באופן מוחלט.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להודות לכם על הדיון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: כל שנותר לי לקוות הוא שלא תהיה קרינה מיותרת, ומצד שני, שאפשר יהיה להשתמש בסלולר, במיוחד במקומות שבהם יש סוגיות ביטחוניות ובטיחותיות קשות מאוד, כמו בדרום הארץ.

איילת נחמיאס ורבין: זו הזדמנות באמת לקרוא לפורום החברות הסלולריות לעשות כל מה שהוא יכול על מנת לסייע בפתרון הבעיה הקשה הזאת בדרום הארץ.

איילת נחמיאס ורבין: המיסוך שיש שם מאוד-מאוד-מאוד מדאיג אז אני מנצלת את ההזדמנות ומבקשת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: משרדי הממשלה, בבקשה להשתדל לבוא מסודרים, מעודכנים, שאני לא אצטרך להפעיל את כפתור הפסיכיאטר הממשלתי שלי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, הישיבה נעולה.