ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 750, 2018-05-21 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם, היום יום שני, אני שמח לפתוח את השבוע.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצות המשפטיות, רשמת, דובר.

איתן כבל: כמדי יום, נתחיל את היום בשיר.

איתן כבל: אני מזכיר, שאנחנו כבר בספר במדבר, פרשת נשא, והיום נקרא את שירו של ירדן בן צור, אולה גונאר.

איתן כבל: אם מישהו מכיר – סורשייה, ששיחק במנצ'סטר יונייטד.

איתן כבל: זה מתחבר לעובדה, שלקראת סוף השבוע יהיה משחק גמר ליגת האלופות.

איתן כבל: זה לגמרי מתכתב עם השיר – וננצל את ההזדמנות.

איתן כבל: היום נקרא את שירו של ירדן בן-צור, אולה גונאר.

איתן כבל: בן-צור, יליד 1986, מתגורר ביפו, ותלמיד לתואר שני בחוד לספרות באוניברסיטת תל-אביב.

איתן כבל: הקטע מתוך עיתון שירה ספרות ורעיונות, "מעיין", בעריכתם של רועי צייקן ארד ויהושע סימון.

איתן כבל: אולה גונאר (גמר ליגת האלופות 1998/9)/ ירדן בן־צור.

איתן כבל: "הו, אולה גונאר, איך דחקת אבר הכדור ננתר ויצאת גבר/ הו, אולה גונאר, איך נבקע בי גלד כשהשער ננער והייתי לילד/ הו, אולה גונאר, איך עלית, חששת?

איתן כבל: ובלתי מהורהר באת, ראית, כבשת/ הו, אולה גונאר, גחת מים הצפון לזרוע, ויקינג נהדר, בקאמפ נואו עילפון/ הו, אולה גונאר, יהיו עוד גדולים ממך, מסי, ניימאר, אך שמך יימנה באלים/ הו, אולה גונאר, מאז לבותינו גסים בזכותך, איש סונאר האמנו שנית בנסים".

איתן כבל: ואכן היה נס במשחק הזה.

איתן כבל: שוב, בוקר טוב לכם.

איתן כבל: אני עושה מעבר חד, ברשותכם.

איתן כבל: אי-אפשר שלא להזכיר את הקטל בדרכים.

איתן כבל: מתחילת השנה נהרגו 118.

איתן כבל: נכון שיש כאן ירידה, כי שנה שעברה בתקופה זו נהרגו 129 בני אדם, אבל יחד עם זאת אני רוצה להזכיר, שהמספרים האלה של אפריל-מאי מאוד מטעים, כי זה קרה גם שנה שעברה, פחות או יותר – היה נדמה, ואז מגיע הקיץ, ומביא אתו לשינויים מאוד-מאוד דרמטיים.

איתן כבל: אני מקווה שהמגמה של הירידה תימשך.

איתן כבל: גם נעסוק באיזשהו שלב בעניין האופניים החשמליים, שאיני מבין – היתה תקופה פתאום של שבוע של כמה הרוגים, שניים או שלושה הרוגים, אם איני טועה, שהיו מאופניים חשמליים, ואלה דברים שיש לתת עליהם את הדעת.

איתן כבל: אנחנו עוד חייבים לטפל בעניין הרישוי.

איתן כבל: יש עוד דברים שצריך לעשותם, וגם אליהם נגיע, בעזרת השם.

איתן כבל: במעבר חד אנחנו עוברים אל הצעת החוק של חברי הכנסת רועי פולקמן, מרב בן ארי, מרדכי יוגב, יעקב אשר - הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון - דחיית מועד פירעון של הלוואה לדיור בנסיבות מיוחדות), התשע"ו-2016.

איתן כבל: אזכיר - כבר היה לנו דיון אחד בעניין הזה, ואתה היית אמור לבוא בדברים, אם איני טועה, עם הפיקוח על הבנקים, ולנסות להגיע אתם לאיזו הבנה.

איתן כבל: ברשותך, אשמח אם אדוני יפתח ויגיד לנו, האם הגיע להבנות.

איתן כבל: אם כן, נמשיך.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון.

רועי פולקמן: התשובה היא שכן – בהתאם לדיון הקודם, הגענו למספר הבנות – מכירה את זה הוועדה, מכירה את זה אתי היועצת המשפטית.

רועי פולקמן: הרציונל הבסיסי של הצעת החוק – אני רוצה כמובן בהזדמנות הזו להודות לרן מלמד מידיד, ולאחל לו רפואה שלמה – לא יכול היה להגיע הבוקר – היה בסיסי, שבו אמר, בדיון שהתקיים כאן גם עם הפיקוח על הבנקים, ואני גם רוצה להודות להם על ההסכמות וגם לאיגוד הבנקים, שבאופן כללי, רוב הבנקים מציעים סוג של גרייס, אבל זה תלוי – יש כאלה שכן, יש כאלה שלא, לפעמים לוקחים על זה עלויות, לפעמים לא.

רועי פולקמן: רצינו שהדבר הזה יהיה בסטרים ליין, ולא דווקא מי שמגיע למצב המצוקה, ולכן הוגדרו שלושה מצבים מזכים: דובר על אבטלה, דובר על מחלה ממושכת, ודובר על חופשת לידה.

רועי פולקמן: לא יודע אם אגדיר את ההסכמות שדובר עליהן, ויתקנו אותי חבריי – אבל דובר שאנחנו לא מחייבים אותם בכל מחיר להציע, אלא אנחנו מחייבים אותם להציע את זה לצד המסלול הרגיל, כלומר שזה יהיה שקוף וברור.

רועי פולקמן: לטעמי, זה פשוט מייצר תחרות, ובאיזשהו שלב הבנקים יציעו את זה אוטומטית, אבל הבנק חייב להציע גם מסלול גרייס לכל אחד, שבו זה אומר שבמצבים האלה, קרי אבטלה, מחלה, חופשת לידה מקבלים גרייס, והסיכום שהיה – לתקופה שלא תופחת משלושה חודשים למעט לבקשת הלקוח – הוא יכול לבקש פחות – לא יותר מפעם בשנה ולא יותר משלוש פעמים במהלך תקופת ההלוואה.

רועי פולקמן: זה הסיכום שהיה אתם.

רועי פולקמן: היה דבר אחד שסוכם – אקריא מה שסוכם ואומר הערה אחת שקיבלנו מאז שהנוסח פורסם.

רועי פולקמן: מה שסוכם עם הפורום שיושב כאן היה – הלקוח מובטל – אני אומר את זה עם שם דוגמה – לאחר סיום קבלת דמי אבטלה, לקוח חולה – לאחר סיום קבלת דמי מחלה, פגיעה וכו', ולקוחה בחל"ת, חופשת לידה, שסיימה לקבל דמי לידה, כלומר הרציונל היה: יש לי משכנתא, אני באירוע שבו אין לי יותר פרנסה – אני מובטל, חולה, מאריכה את חופשת הלידה מעבר לשלושה חודשים, ואין לי יותר דמי לידה, משכורת, ואז אני מבקשת מהבנק לקבל גרייס כמה חודשים.

רועי פולקמן: אלה ההסכמות שאני מכיר, שלטעמי אפשר לקרוא.

רועי פולקמן: זה מה שאני מכיר וזוכר, אלא אם יתקנו אותי.

איתן כבל: עד עכשיו שתיקה.

עודדה פרץ: הכול טוב.

רועי פולקמן: היה דבר אחד שאני רוצה להעלות – כמובן, אני מחויב להסכמות האלה.

רועי פולקמן: נעשו כאן הסכמות.

רועי פולקמן: אני רק שואל לגבי סוגיית הסיור, כי העלו לנו כמה הסכמות מקובלות – אני לא מתכוון לפתוח אותן, וגם מבחינתי, אנחנו צריכים לסיים.

רועי פולקמן: היתה הערה אחת, שעלתה לאחר שהנוסח פורסם לגבי למה רק סיום, כלומר האם זה משנה אם אדם אומר:

רועי פולקמן: אני מובטל – הלא מובטל מקבל דמי אבטלה שלושה חודשים.

רועי פולקמן: למה עקרונית ההגדרה "סיום"?

רועי פולקמן: הגדרנו שלושה תקופות מזכות: מחלה, לידה וכו'.

רועי פולקמן: למה זה משנה לנו, אם הוא בא לבנק, ומבקש אחרי חודש שהוא בדמי אבטלה – תנו לי את השלושה חודשים – בהתאם לסיכום שסוכם כאן, או אם הוא בא רק אחרי שלושה?

רועי פולקמן: האם זה משנה לכם מתי?

רועי פולקמן: אם זה לא עקרוני – ההערה היחידה שקיבלנו היתה למה להתעקש על הסיום.

רועי פולקמן: הגדרנו את האירוע המזכה – תנו לאדם.

רועי פולקמן: הוא יכול לבוא לבנקים.

רועי פולקמן: סיכמנו אתכם ממילא שאתם מציעים שני מסלולים, שזה מקובל – רק שלזה לא יחייב את המילה סיום.

רועי פולקמן: זו ההערה היחידה שקיבלתי מאז פרסום הנוסח.

איתן כבל: כיוון שבסך הכול הכללי נשמע מפיך, והשתיקה כהודאה של בעלי העניין, נתחיל את ההקראה.

איתן כבל: לכשנגיע לסעיף הספציפי הזה, ננסה לתת עליו את הדעת לנקודה שבה העלית.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אני אקריא.

איתן כבל: כל כך הרבה מילים?

איתן כבל: לפי ההסכמות, חשבתי שקיצרתם גם את זה.

איתן כבל: תיקון סעיף 9ב.

איתן כבל: 1.

איתן כבל: בחוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ"א- 1991 (להלן – החוק העיקרי), בהגדרה "הסכם הלוואה לדיור", במקום "שנחתם" יבוא "שנכרת".

אתי בנדלר: קודם כל, צריך להוסיף לנוסח שזה בחוק הבנקאות (שירות ללקוח), אחרי להלן - החוק העיקרי – בסעיף 9ב.

אתי בנדלר: המילים הללו נשמטו.

אתי בנדלר: זו היתה הבקשה של בנק ישראל, אז אני מציעה שעו"ד חן פליישר תסביר.

חן פליישר: חן פליישר, מהמחלקה המשפטית בבנק ישראל.

חן פליישר: כבר נגענו באזור הזה של הסעיפים, אז רצינו לעשות שיפור, ולנצל את ההזדמנות, ולהחליף את המילים "שנחתם" במילה "שנכרת" כדי לתת יותר אפשרויות לכריתה.

חן פליישר: חתימה, יש לה המשמעות של חוק חתימה אלקטרונית, והיא מגבילה את האפשרויות.

חן פליישר: חשבנו שזה מקרה, כפי שעשינו בחוק- - - , שנכון להרחיב את מגוון האפשרויות לכריתה.

אתי בנדלר: במילים אחרות, שלא צריכה להיות חתימה בפועל.

אתי בנדלר: יכול להיות שזו הסכמה טלפונית וכו'.

איתן כבל: לי אין בעיה עם העניין זה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את סעיף 1.

איתן כבל: מי בעד – ירים את ידו.

איתן כבל: בעד הסעיף – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הוספת סעיף 9ח1.

איתן כבל: 2.

איתן כבל: אחרי סעיף 9ח לחוק העיקרי יבוא: דחיית מועד פירעון של הלוואה לדיור בנסיבות מיוחדות.

אתי בנדלר: לפני (א) צריך לבוא המספר 9ח1.

איתן כבל: (א) טרם כריתת הסכם הלוואה לדיור, לדירה יחידה כהגדרתה בסעיף 9א1(ד), יאפשר תאגיד בנקאי ללקוח לכלול בהסכם ההלוואה הוראות המאפשרות דחיית מועדי פירעון של ההלוואה אם הלקוח יבקש; תאגיד בנקאי יקבע את התנאים לדחייה, בכפוף להוראות אלה: (1) דחיית מועד הפירעון תתאפשר באחת הנסיבות שלהלן, ובלבד שהתרחשה לאחר נטילת ההלוואה והלקוח הציג לתאגיד הבנקאי אסמכתה לקיומה: (א) הלקוח סיים את עבודתו והתקיימו לגביו שני אלה: (1) מאז סיום העבודה הוא מובטל; (2) הלקוח אינו מקבל דמי אבטלה; (ב) הלקוח אינו כשיר לעבוד במשך תקופה רצופה העולה על X ימים עקב מחלה או פציעה שארעו לאחר נטילת ההלוואה, ובלבד שהוא אינו מקבל דמי מחלה לפי חוק דמי מחלה, התשל"ו-1976, דמי פגיעה או קצבה לנכה עבודה לפי פרק ה' לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשמ"ה-1995 (להלן – חוק הביטוח הלאומי), דמי תאונה לפי פרק ו' לחוק הביטוח הלאומי או קצבה מקופת גמל לקצבה או ממבטח שניתנה עקב הנכות או הפציעה האמורים; הלקוחה ילדה וטרם חלפו X חודשים מיום הלידה ובלבד שהיא אינה עובדת ואינה מקבלת דמי לידה לפי פרק ג' לחוק הביטוח הלאומי; (א) יש הערות לגבי 2(א)(1)?

רועי פולקמן: הערה אחת קטנה.

רועי פולקמן: למה רק אם הלקוח יבקש?

רועי פולקמן: הסיכום היה שהבנק צריך לאפשר את זה, להציע.

רועי פולקמן: הרי הלקוח הוא לא צריך בהכרח לקבל את זה, אלא אם כן יבקש, אבל להציע לו את המסלול.

רועי פולקמן: אתם לא חייבים לתת לו.

ירון שגיא: תסביר מה ברירת המחדל – הוא יודע או לא יודע?

רועי פולקמן: בהנחה שהוא לא יודע כביכול; השאלה, שהבנק אומר לו בתוך החומר שהוא מקבל: יש לך אופציה לקבל, בתנאים מסוימים.

רועי פולקמן: בהנחה שהלקוח מגיע, והוא בא לחתום על משכנתא – הוא לא יודע.

אתי בנדלר: הכוונה – ואם זה לא ברור, נשפר את הנוסח בהמשך – הכוונה היא שהבנק יהיה חייב.

רועי פולקמן: להציג, והוא יכול לבקש לקבל את זה.

רועי פולקמן: זה בסדר.

רועי פולקמן: זו הכוונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: להעלות שהאפשרות הזו קיימת בפניו, והוא יחליט אם הוא רוצה או לא רוצה.

רועי פולקמן: לכל אחד מציעים את זה.

אתי בנדלר: הוא צריך לבקש אקטיבית, אם יש אחד מהמקרים.

איתן כבל: בבקשה.

אליסה דברה: אליסה דברה, מבנקים לא מעל החוק.

אליסה דברה: השאלה היא – קודם כל, אני מקווה שבאמת יהיה כך, שהבנק יהיה חייב להציע.

אליסה דברה: והדבר השני – במה זה כרוך, אם הלקוח ירצה?

אליסה דברה: מדוע הוא לא ירצה?

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: קודם כל, אמרנו מראש, שהבנק יכול להחליט שהוא מתמחר א זה.

רועי פולקמן: יכול לעשות מה שהוא רוצה.

רועי פולקמן: הערכת העבודה היתה שיש פה אפשרות לתחרות.

רועי פולקמן: זה חלק מומצר.

רועי פולקמן: זה כמו שאת יכולה לומר, שמציעים לך משכנתא - את לא חייבת לקחת אותה, כי בנק אחד יציע בריבית גבוהה, ואחר – בריבית נמוכה.

רועי פולקמן: אנחנו לא קובעים מה הבנק רוצה.

רועי פולקמן: אנחנו אומרים: זה שירות ללקוח, שהבנק חייב לתת אותו.

רועי פולקמן: עכשיו הבנקים יצטרכו להחליט, אם זה עולה להם, לא עולה להם.

רועי פולקמן: הטענה שלנו, שהם יראו שזה מעט אנשים, שהסיכון נכון, ועם הזמן או בכלל, יראו שאין לזה עלויות.

רועי פולקמן: הבנק הוא גוף עסקי.

רועי פולקמן: כמו שהוא יכול כל דבר – הוא יכול לומר לרועי שהוא מעריך את הסיכון שלו והמשכנתא שלי בריבית כפולה משלך.

אליסה דברה: אבל התנאים האלה הם חלק מחוזה המשכנתא?

רועי פולקמן: ברור.

אליסה דברה: זה מה שחשוב.

אליסה דברה: אחרת הלקוח נכנס לשדה שהוא לא מכיר.

רועי פולקמן: בזמן הבקשה, ברור שהבנק צריך לומר ללקוח.

איתן כבל: תכף אסכם את זה.

איתן כבל: בבקשה, ירון.

ירון שגיא: זה קצת מדאיג אותי, ברשותך, חבר הכנסת פולקמן, כי בהנחה שהרבה אנשים פתאום יזהו את זה, וזה יעבור כאש בשדה קוצים, ופתאום הבנקים יגלו שיש פה משהו, והתגובה שלהם תהיה שזה יהפוך להיות משהו מאוד יקר - איך אנחנו מגנים?

ירון שגיא: איך ניצור מסגרת למקרה הזה?

רועי פולקמן: זה כמו שאתה יכול לומר על כל דבר בשוק המשכנתאות.

ירון שגיא: כשזה עסק פרטי, אני מבין.

רועי פולקמן: אתה צודק, אבל זה נכון לכל דבר.

רועי פולקמן: הרי אתה יכול לומר שהסיכון בשוק גדול, והם יעלו את הריביות באופן דרמטי, ואז מה נעשה?

רועי פולקמן: לא קבענו תקרה.

רועי פולקמן: אנחנו אומרים: שוק המשכנתאות הוא שוק תחרותי.

רועי פולקמן: אנחנו טענו שיש מוצר חסר, שבו עושים קימינג של הבנקים.

רועי פולקמן: רוצים שהוא יינתן לא בזמן האירוע המשברי – זה הדיון שעלה כאן – שאדם מובטל או פתאום חלה, ופתאום אז הוא מנהל משא ומתן על הגרייס, ופתאום הבנק מחזיק אותך אתה יודע איפה.

ירון שגיא: בסופו של דבר פקיד בנק יושב – אני יורד לרזולוציה הכי נמוכה.

ירון שגיא: הלקוח שלו לא בא לו טוב.

ירון שגיא: הוא לא אוהב אותו שנים.

ירון שגיא: אומר: יש לי הזדמנות – ההן אדם לא ייפול.

רועי פולקמן: אבל הוא יכול לתת לו את זה בריבית.

ירון שגיא: על זה אני מדבר.

רועי פולקמן: בלי קשר לגרייס.

רועי פולקמן: יכול לומר לו: רועי, אתה לקוח בעייתי – לא יגיד לי את זה, אבל יגיד: הריבית שלך- אתה תקבל בריבית קל"ץ 3, ואני – בריבית 4.

ירון שגיא: כל מה שרציתי – כמו שמקבילים את הריבית, להקביל גם את זה.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר – כל הנקודה שבסוף הגיע אליה המציע יחד עם הגורמים הממשלתיים, היא שבאחת משלוש הנסיבות המדוברות, לכשהוא בא אל הבנק, הבנק יגיד לו מלכתחילה שיש לו האפשרויות האלה, ויקבע את התנאים.

איתן כבל: הוא יגיד לו: אם.

טיבי רבינוביץ: לכן לא יכול להיות מצב שפתאום הלקוח בא לו לא טוב, והפקיד מתחיל להמציא.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: נקודת המוצא היא, בסוף-בסוף, כל דבר הוא האם אין לו סוף.

איתן כבל: תמיד אתה יכול לשאול – יקרה כך, ויקרה כך.

איתן כבל: אין גבול לאפשרויות האלה.

איתן כבל: אנחנו מנסים לעשות פה צעד קטן עבור אוכלוסיות מסוימות, ולמה לא?

איתן כבל: אני מקווה שהבנקים ייקחו את זה גם למקום של תחרות.

אליסה דברה: שייקחו את זה למקום של הגינות.

רועי פולקמן: רק להבין – מציעם חייבים?

רועי פולקמן: לבקש, הכוונה לממש את ההצעה.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: לממש את ההצעה.

איתן כבל: זו הכנה לקריאה ראשונה, נכון?

איתן כבל: אני זוכר שזו הכנה לראשונה.

איתן כבל: למה אני אומר את זה – לא סתם שאלתי, רועי.

איתן כבל: אם נראה, פה עוד כל מיני עניינים כאלה ואחרים, שנוכל לתקנם לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: גם תראה את הנוסח.

רועי פולקמן: צודק.

אתי בנדלר: עכשיו יש שלוש נסיבות.

אתי בנדלר: אתה בנסיבה הראשונה.

איתן כבל: רועי ביקש להתייחס לעניין המועד.

רועי פולקמן: לגבי הלקוח סיים את עבודתו – הכוונה שהוא מובטל – אישור על היותו מובטל.

רועי פולקמן: מקובל, כמובן – זה הסיכום.

רועי פולקמן: הלקוח מובטל – זה התנאי המזכה לאירוע הזה.

רועי פולקמן: השאלה, למה צריך את הלקוח אינו מקבל דמי אבטלה?

רועי פולקמן: כלומר למה זה משנה?

רועי פולקמן: אנחנו יודעים שהוא מוגדר מובטל, ואנחנו קוצבים בזמן את המשך.

רועי פולקמן: אנחנו מגדרים את זה.

רועי פולקמן: האירוע של אני מקבל דמי אבטלה – יכול להיות שאני מקבל חלקי.

רועי פולקמן: למה זה משנה?

אתי בנדלר: לפי הנוסח הזה, יכול להיות שהוא בכלל לא מממש את זכותו לדמי אבטלה.

רועי פולקמן: הסכמנו מובטל – מקובל עליכם?

אתי בנדלר: בהתאם לנוסח שהממשלה הציעה.

רועי פולקמן: אם איגוד הבנקים מסכים, אפשר להוריד את 2.

רועי פולקמן: סיום עבודתו, הוא מובטל - זה נכון.

רועי פולקמן: האירוע הוא שהלקוח מובטל.

רועי פולקמן: זו לא הטבה שניתנת ללקוח לא מובטל.

רועי פולקמן: גם הוא מוגבל בזמן – שלושה חודשים, כל ההגדרות שהגדרנו.

רועי פולקמן: אבל הסיפור של מקבל דמי אבטלה - הם אומרים שהוא לא קריטי להם, כי הוא יכול להחליט שבשלושת החודשים הראשונים, כמו שרציתם – לא.

רועי פולקמן: יכול להיות שהוא מקבל 75% החזר, במאבק הצודק המשותף של כולנו, גם של בנק ישראל, להגדיל את דמי האבטלה ולשפר אותם.

רועי פולקמן: אבל זה עדיין לא אומר שהוא לא במצב כלכלי יותר קשר ברגע שהוא מובטל, גם עם דמי אבטלה.

רועי פולקמן: אם זה מקובל על כולם, בואו רק נוריד את סעיף קטן (2).

איתן כבל: בבקשה.

עודדה פרץ: עודדה פרץ, סגנית המפקחת על הבנקים.

עודדה פרץ: אין לנו התנגדות.

עודדה פרץ: רק אני רוצה להבהיר, שברגע שמגדילים את הקבוצה שלה נותנים את האופציה הזו, התמחור יכול להיות בהתאם.

עודדה פרץ: ברגע שהקבוצה יותר גדולה, זה יכול לגרום לכך, שזה יעלה יותר, האופציה הזו, ואז אלה שבאמת זקוקים לה, שהפסיקו לקבל דמי אבטלה – תהיה להם בעיה.

עודדה פרץ: אבל אין לנו בעיה, אני לא מתנגדת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמקבל את ההחלטה, יודע את התחשיב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי אומרים לו: אם אתה תקבל, זה ישתנה.

עודדה פרץ: נותנים את האופציה הזאת מראש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יודע מראש מכל מקרה.

אתי בנדלר: מבלי להביע עמדה לכאן או לכאן – אתם כמובן תחליטו בעניין, אני רוצה לומר איך לראות את ההצעה הזו.

אתי בנדלר: בעצם שלוש הנסיבות שבהן מדובר הן כאלה שאדם אינו עובד, אין לו הכנסה, וגם אין לו תחליף הכנסה – גם דמי לידה, גם דמי אבטלה וגם דמי מחלה או דמי פגיעה, הם תחליפי הכנסה.

אתי בנדלר: בעצם השאלה היא למה רוצים לייחד את האופציה הזו – האם למצב שבו אדם נשאר בפני שוקת שבורה ואין לו התחליפים האלה, או הוא במצב לא טבעי – או אם מדובר בדמי לידה, זה מאוד טבעי – אבל אין לו מקורות ההכנסה הרגילים שיש לו.

אתי בנדלר: ככל שמרחיבים את קבוצת הזכאות, ברור שיש לזה עלויות יותר גבוהות.

אתי בנדלר: לכן אתם צריכים להחליט, עד כמה אתם רוצים להחליט את זה.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, משפט על זה.

רועי פולקמן: אחד, המצב שתואר הוא מצב של פגיעה בהכנסה, שיכולה להיות מכלום – מובטל אחרי שלושה חודשים, ועד זה שהוא בחודשיים הראשונים מקבל 75%, והוא עדיין בקושי כלכלי, דמי לידה, שיש הוצאות נוספות.

רועי פולקמן: כלומר מצב של פגיעה בהכנסה הרגילה של אותו משק בית, של אותו פרט לצורך העניין.

רועי פולקמן: זה האירוע.

רועי פולקמן: לגבי התמחור, זו תמיד אמירה נכונה.

רועי פולקמן: המספרים סך הכול שראינו הם לא גדולים ביחס לשוק המשכנתאות.

רועי פולקמן: נצטרך לראות, המערכת הבנקאית היא גוף רציני.

רועי פולקמן: אם התמחור יהיה מאוד גבוה, נצטרך לראות מה עושים.

רועי פולקמן: אולי צריך יהיה לצמצם את ההגדרה, אבל על פניו, אתה אומר: מובטל.

רועי פולקמן: גם כשאדם מאבד את מקום עבודתו ומקבל דמי אבטלה, הוא לא מקבל בדרך כלל את כל שכרו.

רועי פולקמן: אתה אומר – למה ניכנס?

רועי פולקמן: אדם יכול לעשות את השיקול הזה, לומר – מגיע לי שלושה חודשים, אחכה לסוף דמי אבטלה.

רועי פולקמן: תנו לאדם.

רועי פולקמן: השוק יסדר את עצמו.

אתי בנדלר: מאחר שהממשלה הציעה לנתק את הזכאות בפסקה הזו מחוק הביטוח הלאומי לדמי אבטלה, יכול להיות שאדם התפטר כי נמאס לו מהעבודה שלו, והוא לא זכאי בכלל לדמי אבטלה; יכול להיות שאדם זכאי לדמי אבטלה, והוא לא ממצה את זכותו, לא ניגש בכלל לבקש דמי אבטלה – אין פה התניה, כלומר מדובר פה על מצב עובדתי – הוא סיים את עבודתו, והוא מובטל.

איתן כבל: בסוף, בואו נאמר את האמת – החוק הזה הוא סוג של ביטוח.

רועי פולקמן: חלף.

רועי פולקמן: הגענו לפה אגב, כי במודל של הביטוח זה היה נראה הרבה יותר יקר.

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: זה ביטוח מסובסד, אם תרצה, או נקווה.

רועי פולקמן: נכון.

איתן כבל: האופציה הזו לא קיימת בצורה זמינה מאוד.

איתן כבל: חלקית.

רועי פולקמן: נכון.

איתן כבל: לכן אני לא מחפש פה את השלמות – יסלח לי ירון, תסלח לי אליסה.

אליסה דברה: אני מאוד מברכת, אדוני, על החוק הזה.

איתן כבל: אני חושב שיש פה הצעת חוק שמקדמת.

איתן כבל: אם לא תיתן לה 100%, והיא תוכל לתת פתרון ל-20% או ל-30% מאותם אנשים, עשינו פה מעשה גדול.

איתן כבל: תזכרו שלא כולם לוקחים מאותו בנק את ההלוואה, וכל אחד בא עם שיקוליו.

איתן כבל: בסוף זה מתפזר, ואמור, בעזרת השם, לתת את התפוקה שלה כיוון המציע.

איתן כבל: בבקשה.

לירון מאוטנר לוגסי: לירון מאוטנר, משרד המשפטים.

לירון מאוטנר לוגסי: רק רציתי להסביר, שהסיבה שמחקנו את הנושא של מיצוי הזכאות זה כי ניסינו לפשט את זה; לא כי חשבנו שזה לא היה בהכרח נכון.

לירון מאוטנר לוגסי: כמו שהיועצת המשפטית הסבירה, חשבנו שזה הרציונל למקם את זה למצבים שיש משבר בהכנסה, ואין תחליף הכנסה, אבל לטובת פישוט העניין ידענו שיהיה מאוד קשה ללקוח להוכיח שבאמת הוא מיצה את הזכויות.

לירון מאוטנר לוגסי: מיצוי זכויות זה כבר בעולם משפטי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

רימון חייט: בוקר טוב.

רימון חייט: רימון חייט, התאחדות יועצי מימון לדיור.

רימון חייט: יש פה דיון על המחיר, אבל המחיר בעצם ידוע היום.

איתן כבל: אני זוכר שבפעם הקודמת נתת תובנות מעניינות.

רימון חייט: המחיר כבר ידוע, וכל העניין של אם הבנקים מסכימים או לא, הוא קצת תמוה בעיניי, כי הבנקים משווקים את הדבר הזה באופן די אגרסיבי.

רימון חייט: אני מסתכל, למשל, באתר של בנק הפועלים.

רימון חייט: אפשר דרך האינטרנט לקחת גרייס באמצע המשכנתא בלי שום בעיה.

רימון חייט: זה מוצר שהוא רווחי לבנקים, והם מעוניינים לתת אותו.

רימון חייט: הם משווקים אותו.

רימון חייט: אז למה לבר מצוה כן ולאבטלה לא?

רימון חייט: אז הסכימו שלכל מקרה, וזה מצוין.

רימון חייט: גם המחיר כבר ידוע מראש, כי זה בסך הכול גרייס.

רימון חייט: מה שאנחנו מבקשים, שלא רק הבנק יידע מה המחיר, אלא גם הלקוח יידע מה המחיר, כי מציגים ללקוחות, שיש פה חודש הטבה – חודש חופש, או חופשה ממשכנתא, או יולי אוגוסט ללא משכנתא או כל מיני שמות, אבל בדרך כלל לא אומרים להם כמה זה יעלה להם מבחינת סך הכול ההחזרים שלהם הדבר הזה.

רימון חייט: זה מוצג כחופש, ובסוף יש לזה מחיר שעלול להיות מחיר כבד, בין אם זה כאבטלה, ואז זה חירום, אז בדרך כלל הלקוח יהיה מוכן אולי לשלם את המחיר.

איתן כבל: כמה להערכתך?

רימון חייט: אנחנו חישבנו שבהלוואה די צנועה זה בקלות יכול להגיע במונחי סך הכול החזרים לאלפי שקלים, הדבר הזה, אם אדם ינצל כל שנה את יולי אוגוסט ללא משכנתא או יולי ללא משכנתא או כל מיני הצעות כאלה שישנן.

איתן כבל: אנחנו לא מדברים- - -

רימון חייט: זה המוצרים שמשווק הבנק - חודש חופש ממשכנתא.

איתן כבל: בואו נעשה סדר.

איתן כבל: אני רוצה לסיים היום את הצעת החוק של פולקמן, להביא אותה לקריאה ראשונה.

איתן כבל: אין לי בעיה שאדוני יאתגר אותנו בכל מיני עניינים אחרים של הבנק - אני בעד.

איתן כבל: אני רק אומר, שזה לא מה שמונח ברגע זה.

איתן כבל: מה שחשוב- - -

רימון חייט: אנחנו רק מציעים, שהלקוח יידע את המחיר.

איתן כבל: אגב, ברוב המקרים אנשים, כשאדם בא לקנות את הבית, בדרך כלל, בשונה מקניית ג'ינס, שעל עשרה שקלים הוא לא משאיר חנות בתל-אביב, או איפה שהוא גר, הוא גם לא מסוגל – אנחנו בני אדם – אנשים שנכנסים למהלך כזה, לא מסוגלים להבין.

איתן כבל: יקרה אחד מן השניים: או, אני מניח, הרוב לא יעשה את זה, אם יסתבר לו שיש לזה מחיר גבוה, יגיד: כולנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו תמיד בריאים, שתמיד יהיה לנו מקום עבודה, בעזרת השם, מסודר, כי ככה זה, והגיל לא משתנה, ותמיד ניראה צעירים ויפים ונהדרים.

איתן כבל: אבל מי שכבר לוקח את זה, שיידע בדיוק מה הוא לוקח.

רועי פולקמן: זה אומר שבסעיף (א), אם הלקוח יבקש תאגיד בנקאי - יקבע את התנאים – אולי יקבע ויציג ללקוח?

דרור פלדמן: זה מופיע בסעיף (ב) – היושב-ראש עדיין לא קרא - ימסור בכתב את מהות.

רועי פולקמן: צודק.

איתן כבל: אני עוד לא הגעתי לסעיף הזה, אבל שיהיה ברור – לא יהיה חוק, אם לא יהיה סעיף שמגדיר- - -

רועי פולקמן: צודק.

איתן כבל: לא אמרתי שלא.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: בכל מקרה יש שתי נקודות מרכזיות שבלעדיהן החוק הזה לא – חובת ההצגה שמוצר כזה קיים על המדף, ושנית, המשמעותיות בנטילת אותה זכות.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: אלה שתי הנקודות המרכזיות שמנקודת מבטי יש חובה שיהיו ברורים ולא נתונים לפרשנות.

איתן כבל: יש לנו פה תקופה רצופה עולה על.

רועי פולקמן: אז ההצעה, שלפחות כרגע נמחוק את סעיף (א)(2), ונחשוב על זה אחרי קריאה שנייה ושלישית.

רועי פולקמן: הסברת את השיקול.

עודדה פרץ: מה שתחליטו.

איתן כבל: זה לא עניין של מה נחליט; זה מה נכון.

איתן כבל: ואם נחשוב בין הקריאה השנייה ושלישית שראוי להשאיר את זה, נשאיר את זה.

רועי פולקמן: בסדר.

אתי בנדלר: אם כך, זה יהיה: הלקוח סיים את עבודתו, ומאז סיום העבודה הוא מובטל.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: (ב) - יש הערות?

אתי בנדלר: קודם כל, על איזו תקופה מדובר.

אתי בנדלר: סיכמתם את התקופה?

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: שאלה טובה.

רועי פולקמן: או זה הגדרות כמו של ביטוח לאומי?

ירון שגיא: חצי שנה, כמו אבטלה.

רועי פולקמן: חצי שנה הוא לא כשיר לעבוד, ואז הוא זכאי – או שלושה חודשים?

איתן כבל: אני מתנגד.

איתן כבל: לזמן יש פה משמעות גדולה מדי מכדי שנעביר אותו כלאחר יד.

איתן כבל: חשבתי שהגעתם להבנות ולהסכמות בעניין הזה.

איתן כבל: אני מציע שבין הקריאה השנייה והשלישית אנחנו נקבע – ובינתיים תשבו, כי יש פה מפתח רחב של שאלות מאוד משמעותיות, שרק עכשיו בשנייה אחת עלו כל מיני עניינים.

איתן כבל: אתם רוצים לשים פה מספר, שנחזור אליו?

אתי בנדלר: תמיד אפשר לחזור.

אליסה דברה: אני מבקשת להעיר, מתוך ידיעה אישית.

אליסה דברה: אדם שמבוטח בביטוחים נגד מחלות ופציעות, תקופת ההכשרה הרבה פעמים מתחילה שלושה חודשים לאחר קרות האירוע, ובאותם שלושה חודשים הוא חשוף לגמרי.

אליסה דברה: לא מגיעה לו שום הכנסה משום מקום הרבה פעמים, ואז הוא יכול להיות זכאי, אבל לא זכאי.

איתן כבל: ברשותכם, נסכם כך.

איתן כבל: בכל המקומות זה יהיה שלושה חודשים, ובין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית, תבדקו, רועי.

רועי פולקמן: בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה אומרים פה – אחרי שלושה חודשים שהוא לא כשיר, הוא יכול לבקש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל שלושת החודשים האלה, שהוא לא כשיר, למה הוא לא יכול לקבל אפילו דמי ביטוח לאומי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז המצב הזה, אם אין לו רזרבות, אין לו חסכונות שהוא יוכל לשלם את המשכנתא, בשלושת החודשים האלה עד שיידעו - ברור שהוא לא משלם.

איתן כבל: לכן אמרתי, שמבחינתי, אין בעיה לא לשים מספר.

איתן כבל: בכל מקרה נחזור לדון בזה בין הראשונה לשנייה והשלישית.

איתן כבל: בבקשה.

ירון שגיא: שאלה.

ירון שגיא: אדם שהפסיק לעבוד, ואני מסכים אתך, אדוני – הוא הלך למחשב, כפי שתיאר – הפעיל את זה שבוע אחרי שהפסיק לעבוד.

ירון שגיא: האם אפשר לעשות מה שנקרא כפל מבצעים – עברו לו שלושת החודשים האלה, עכשיו והוא רוצה להיכנס לתוכנית שעליה אנחנו מדברים.

ירון שגיא: האם יגידו לו: לא, כבר ניצלת את זה דרך המחשב שלושה חודשים קודם?

ירון שגיא: כלומר היום יש אפשרות דרך המחשב, לעשות את אותה פעולה – לבקש דחייה, גרייס, לא משנה, כמו שהוא תיאר.

ירון שגיא: היום אתה נכנס לאתר של בנק הפועלים- -

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום זה לא מחייב.

איתן כבל: מה שנאמר, שעקרונית, לא צריך את החוק.

איתן כבל: זו היתה הטענה – שיש לזה מחיר.

איתן כבל: אתה יכול גם לבוא, כמו שאתה עושה ביטוח למשכנתא - אתה מבטח את המשכנתא.

איתן כבל: אשתך יכולה לקבל פטורים – תמות לפני הזמן, ואתה מבוטח.

איתן כבל: יש כללים.

איתן כבל: כל העניין, שיש לזה מחיר, ומחיר כבד.

איתן כבל: בא רועי ואמר, שבשלושה נושאים זה לא נתון למשא ומתן.

איתן כבל: כלומר הנסיבות הן כמעט אין סופיות.

איתן כבל: נדמה לי שאתי בדיון הקודם אמרה: ואם כך ואם כך, ובצדק.

איתן כבל: הסיבות, למה אדם מתאחר בתשלום המשכנתא, יכולות להיות מפה עד הודעה חדשה, וכולן צודקות, ואחרי הדיון הרחב שקיימנו וההבנות שהגיעו, קבעו שבכל מקרה, בלי קשר לעובדה שהוא יכול, לא יכול, יש שלוש נקודות שהבנק חייב להציע ללקוח את המסלול הזה - באבטלה, מחלה ולידה.

איתן כבל: לכן אני אומר – אני מבין מה שאתה אומר, אבל אתה צריך לשכוח ממה שהוא אומר לא כדי לשכוח את זה לגמרי.

איתן כבל: פה מנסים לעשות משהו קצת שונה.

רועי פולקמן: להבנתי, אין פה כפל.

רועי פולקמן: כלומר הבסיס הוא זה – ואתה סוגר את זה בקביעת המשכנתא – אם תוך כדי אתה גם מחליט שהבנק נותן לך אופציה ליולי אוגוסט, זו בעיה שלך.

רועי פולקמן: הם יכולים לומר: כבר ניצלת.

איתן כבל: לא, הבנק יכול לומר לו: אין בעיה, אבל המחיר יהיה בהתאם.

איתן כבל: זה כבר עניין של מערכת יחסים שלך.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: רק לגבי דמי המחלה, זה סיפור יותר מורכב.

רועי פולקמן: אני רוצה לומר הערה אחת על (ג).

רועי פולקמן: ראשית, שם הזמן הוא ארוך יותר - זה ששה חודשים – לא שלושה, כי מרגע הלידה אתה אומר: יש לי אופציה – הלקוחה ילדה, וטרם חלפו ששה חודשים מיום הלידה – ברור, אחרת אין לזה משמעות.

רועי פולקמן: אבל רק הבקשה היא שעוצרים את זה - ובלבד שהיא אינה עובדת.

רועי פולקמן: אמרנו את אותו שיקול שעשינו על דמי אבטלה, היא אינה עובדת - כי היא צריכה להראות שהיא אינה עובדת.

רועי פולקמן: דעתו נחה שזה המצב, של הבנק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בלבד שהוא אינו מקבל דמי מחלה, לפי חוק דמי מחלה, אז אם הוא מקבל, זה אותו דבר כמו דמי אבטלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו מורידים את (2) ב-(א), אני חושב שיש מקום לטפל גם בזה.

רועי פולקמן: הגיוני.

רועי פולקמן: הכוונה אומרת שאנחנו הולכים על ההגדרה של האירוע המזכה.

רועי פולקמן: מובטל – יש זמן מוגבל.

רועי פולקמן: הרי גידרנו את זה בזמנים.

רועי פולקמן: הלקוח אינו כשיר לעבוד במשך תקופה רצופה העולה – בקריאה הזאת נעשה שלושה חודשים עקב מחלה או פציעה שאירעו לאחר נטילת ההלוואה – מקובל, זה הסיכום, זה מה יש.

רועי פולקמן: הכוונה, שלא צריך את המרכיב שמסבך אותנו – מקבל דמי מחלה, לא מקבל.

אתי בנדלר: אתה רוצה למחוק את כל הסיפא?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: לאחר נתינת ההלוואה הוא לא מקבל דמי מחלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו ההצעה שלי.

רועי פולקמן: בלי קשר.

רועי פולקמן: והלקוחה ילדה וטרם חלפו ששה חודשים מיום הלידה, ובלבד שהיא אינה עובדת.

רועי פולקמן: האירוע המזכה הוא לפי הסיכומים – רק לא צריך את כל המרכיבים.

אתי בנדלר: לא משנה אם יש לו תחליף הכנסה או לא.

רועי פולקמן: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שהתחליף לא מספיק – זו לא אותה משכורת שהוא מקבל.

איתן כבל: נכון.

רועי פולקמן: אחר כך, אם יהיו הערות של בנק ישראל, נתקן.

רועי פולקמן: אני אומר שנתחיל בגרסה הנקייה והפשוטה, ואם צריך, נסבך אותה.

אתי בנדלר: אני רוצה לוודא שרשמתי את הסיכומים נכון:

אתי בנדלר: בפסקה (1) פסקת משנה (א): הלקוח סיים את עבודתו, ומאז סיום העבודה הוא מובטל.

אתי בנדלר: (ב) הלקוח אינו כשיר לעבוד במשך תקופה רצופה העולה על שלושה חודשים עקב מחלה או פציעה שאירעו לאחר נטילת ההלוואה.

אתי בנדלר: (ג) הלקוחה ילדה וטרם חלפו ששה חודשים מיום הלידה, ובלבד שהיא אינה עובדת.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את הסעיף עם התיקונים, עם השינויים, וגם אומר, שבין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית נדייק יותר את הזמנים, אחרי עבודה שתיעשה.

איתן כבל: מי בעד – ירים את ידו.

איתן כבל: בעד הסעיף – פה אחד

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: (2) דחיית מועדי פירעון של הלוואה לפי סעיף זה תהיה לתקופה שלא תפחת משלושה חודשים, אלא אם כן הלקוח ביקש דחייה לתקופה קצרה מזו; (3) החובה על תאגיד בנקאי לאפשר דחייה לפי סעיף זה תהיה ללא יותר משלוש דחיות של מועדי הפירעון לאורך תקופת ההלוואה, ולא יותר מדחייה אחת בשנה; זה גם מה שאתה תיארת.

איתן כבל: (ב) בלי לגרוע מהוראות כל דין, טרם כריתת הסכם ההלוואה לדיור, ימסור תאגיד בנקאי ללקוח הסבר בכתב בדבר מהות וטיב התנאים לדחיית מועד פירעון של ההלוואה, ובכלל זה פירוט העלויות הכרוכות באפשרות לדחיית פירעון ההלוואה ובדחיית פירעון כאמור; תאגיד בנקאי לא יתנה על הוראות פסקאות (1) עד (3) שבסעיף קטן (א), אלא לטובת הלקוח.

איתן כבל: (ג) דחיית מועד פירעון של הלוואה לדיור לפי סעיף זה לא תפגע בזכויות אחרות של לקוח לפי הסכם ההלוואה או לפי דין, ובכלל זה בזכויותיו לדיור חלוף או בזכויותיו לפי הוראות חוק הלוואות לדיור, התשנ"ב–1992 לעניין פנייה לוועדה המיוחדת בהתאם להוראות סעיף 5א לחוק האמור.

איתן כבל: "

רועי פולקמן: זה ניסוח תקין בעברית, דיור חלוף?

איתן כבל: כן.

אתי בנדלר: אבדוק את זה.

אתי בנדלר: יש לי הערה לסעיף קטן (ב), אלא אם כן יש הערות לפסקאות (2), (3) לפני כן.

אתי בנדלר: אם כך, אדוני, לגבי סעיף קטן (ב) המוצע, התאגיד הבנקאי צריך למסור ללקוח הסבר בכתב בדבר מהות וטיב התנאים.

אתי בנדלר: איני יודעת מה נכנס למהות, ומה נכנס לטיב.

אתי בנדלר: בעיקר מה זה טיב התנאים – לא יודעת.

אתי בנדלר: לדעתי, צריך להיות בדבר התנאים – פשוט למחוק את "מהות" ו"טיב".

איתן כבל: גם אני חושב.

איתן כבל: זה סתם מסבך.

אתי בנדלר: טוב.

אתי בנדלר: וגם פה יש הבחנה.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לוודא שאכן לכך התכוונתם – וכלל זה פירוט העלויות הכרוכות באפשרות ובדחיית פירעון, כלומר יש עלויות לעצם האפשרות, או רק הדחייה כרוכה בעלויות?

עודדה פרץ: גם באפשרות.

עודדה פרץ: אם אתה לוקח את המשכנתא בלי גרייס, הריבית היא 7, ואם אתה לוקח עם גרייס – היא 10.

אתי בנדלר: עצם האפשרות מעלה את הריבית על ההלוואה?

אתי בנדלר: יש פה שני סוגי עלויות, ואני רוצה להיות בטוחה שלכך התכוונו, כי אני לא מבינה – אחת, לעצם האפשרות, והשנייה, לדחייה עצמה.

אתי בנדלר: זה באמת שתי עלויות שונות?

ירון שגיא: למה שזה יעלה, אם שילמת על זה מראש?

רועי פולקמן: זה מצוין.

רועי פולקמן: הם שומרים לעצמם את שתי האופציות.

רועי פולקמן: הבנק יכול לומר: עצם האפשרות לא תעלה כלום, רק תדע שאם תנצל, מראש אנחנו מסכמים אתך שתשלם עמלה של 100 שקל על זה שביצעת – סתם אני אומר.

רועי פולקמן: הם יכולים לומר לך או – יש לך עלות לזה שאנחנו נותנים לך את הביטוח הזה למקרה הצורך, אבל תדע שברגע שתרצה את זה, זה שלך – אין לזה אקסטרה.

רועי פולקמן: יכולים גם לומר לך: אין עלות לאופציה –רק תדע שכשתנצל, נגבה ממך איזו עמלה.

ירון שגיא: אבל זה לא נשמע טוב, כי אתה הרגולטור.

ירון שגיא: זה התפקיד של הרגולטור.

רועי פולקמן: כך אני הבנתי את זה.

עודדה פרץ: אני לא חושבת שיש שני דברים.

עודדה פרץ: יש מחיר של אופציה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המחיר מראש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שצריך לוודא שהוא ניצל את האופציה.

רועי פולקמן: עודדה, יש פה יותר גיוון, שבעיניי, יכול להיטיב עם הלקוח, וגם לתחרות.

רועי פולקמן: אני יכול לומר לך: לעצם האופציה – אין עלות.

רועי פולקמן: אני החלטתי, הבנק, אין עלות.

רועי פולקמן: אם תנצל, מראש אני אומר לך – יש לכך עמלה.

רועי פולקמן: זו אופציה אפשרית כזו, ואופציה אחרת.

רועי פולקמן: הבנק יכול לבחור.

רועי פולקמן: בעיניי, זה חלק מהמשחק התחרותי של הבנקים, שלאחד יגידו: אני לעצם הביטוח לא נותן לך.

רועי פולקמן: תדע שיש לי עמלה מסוימת, אם תנצל את זה.

רועי פולקמן: אני מקווה שלא.

עודדה פרץ: אם לא תנצל- - -

רועי פולקמן: אין עלות.

רועי פולקמן: זו גישה נכונה.

ירון שגיא: בעצם את מייקרת את כל המשכנתאות מראש רק בגלל חוק שיצא.

ירון שגיא: זה נראה רע.

רועי פולקמן: מה שאני אומר, לא עושה את זה.

ירון שגיא: מה שאתה אומר, לא עושה את זה, כי מה שהיא אומרת, נראה רע מאוד.

רועי פולקמן: הבנק יכול לומר: אני לא רוצה לייקר שום דבר, עצם האופציה – לא, רק תדע שאני גובה ממך עמלה מסוימת על האפשרות שהיא מסוימת.

רועי פולקמן: אני יכול להבין את זה.

רועי פולקמן: אני לא חושב שזה מופרך.

רועי פולקמן: כל עוד זה יהיה עלויות הגיוניות, אני חושב שזה שירות טוב ללקוח.

רועי פולקמן: זה כמו ביטוח.

רועי פולקמן: למה יצאנו למודל הזה – כי ידענו שלבטח – ויש מדינה אחת או שתיים שעושות ביטוח, זה גנרי וזה יקר יותר, כי אז אני אוטומטית כל חודש משלם.

רועי פולקמן: פה אמרנו, יכול להיות שבנק מסוים יגיד: רועי, אני לא מייקר לך את המשכנתא.

רועי פולקמן: תדע שאם אתה רוצה- - -

ירון שגיא: רק תקפיד שזה יהיה באמת כך, ושזה לא ייפול בין הכיסאות.

איתן כבל: כיוון שהוא רק מציע – הוא לא בנקאי – נשמע את איגוד הבנקים.

דרור פלדמן: כל מה שאמר חבר הכנסת פולקמן, מקובל.

איתן כבל: בבקשה, עודדה.

עודדה פרץ: אולי במקום "ו" נאמר "או".

עודדה פרץ: שלא יהיה מצב שכותבים גם וגם.

אתי בנדלר: אוקיי.

איתן כבל: הערות נוספות לסעיף קטן (ג) או אחרים?

גלי כספרי: אבל אז זה יאפשר לך לעשות מסלול, שהאפשרות הראשונה תהיה בגובה מסוים.

גלי כספרי: אני חושבת שזה ישאיר מרחב גבוה יותר.

איתן כבל: אני סוגר את העניין.

איתן כבל: אני לא פוסל מה שאת אומרת.

איתן כבל: לא נפתח את זה עכשיו.

איתן כבל: נבדוק את זה בין קריאה ראשונה לשנייה והשלישית.

איתן כבל: נשאיר "ובדחיית".

איתן כבל: אם יסתבר שיש לזה משמעות כבדה, שראוי להתייחס אליה, לא נהסס לשנות את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאנחנו צריכים לקחת בחשבון, כי מי שנמצא אצלנו פה זה הבנקים ובנק ישראל, ואיגוד הבנקים, ולא האזרח, ואנחנו אלה שצריכים לייצג את האזרח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנושא הזה העניין של "או" "ו", אנחנו צריכים לרדת מהנושא הזה של לייקר את המשכנתא.

איתן כבל: אני לא פוסל מה שאתה אומר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי מי שלוקח את המשכנתא – והוא לוקח את המשכנתא בתנאים, שיש לו ההכנסה, הוא בריא, אשתו עובדת, יש להם ההכנסה והם עשו את התוכנית שלהם כך שיוכלו לקבל את המשכנתא, למרות שאני בא מהישובים הערביים – 3% מהמשכנתאות הם באוכלוסייה הערבית – רק שלושה אחוזים, ויש מקום לשפר ולשנות, וזה לא בוער לאוכלוסייה שאני מייצג, אבל אם אנחנו מתקנים, צריכים להיטיב עם האזרח.

איתן כבל: טוב.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: לא פסלתי את זה.

איתן כבל: אמרתי שבין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית, נדון בכך.

איתן כבל: מה שאתה אומר, שווה התייחסות מעמיקה.

אתי בנדלר: אם כך אדוני, בסעיף 9ח1 החדש המוצע, יש להצביע על פסקאות (2), (3) וסעיף קטן (ב).

איתן כבל: יש שם תיקונים קלים שבוצעו.

איתן כבל: מי בעד – ירים את ידו.

איתן כבל: בעד הסעיפים – פה אחד

איתן כבל: תודה, הסעיפים אושרו.

איתן כבל: מי בעד סעיף (ג) – ירים את ידו.

איתן כבל: בעד הסעיף – פה אחד

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: בבקשה.

עודדה פרץ: הכול מקובל עלינו, רק רצינו להעיר שצריך להחיל, לטעמנו, את הצעת החוק הזו גם על כל הגופים נותני ההלוואות – לא רק על תאגידים.

עודדה פרץ: היום כל חוק צריך לחשוב על ההיבט הזה, שאין סיבה שזה יחול רק על תאגידים בנקאיים.

עודדה פרץ: אם גוף חוץ בנקאי נותן הלוואה לדיור, שגם הוא יהיה חייב לתת גרייס ללקוחות.

רועי פולקמן: זה הגיוני.

איתן כבל: אני חושב שזה הגיוני לגמרי.

איתן כבל: מלכתחילה חשבתי שאת צודקת.

איתן כבל: בבקשה.

אוהד מעודי: אוהד מעודי, רשות שוק ההון.

אוהד מעודי: לגבי הנושא של תאגידים חוץ בנקאיים, נבדוק.

אוהד מעודי: ככל הידוע לי, בפרקטיקה היום לא נותנים הלוואות למעט אולי של חברת ביטוח אחת, שמעניקה משכנתאות, כלל.

אוהד מעודי: אבל התאגידים החדשים, מה שנקרא, שירותים פיננסיים מוסדרים – אמורים לתת הלוואות חוץ בנקאיות- -

איתן כבל: בבקשה.

עודדה פרץ: כמובן, ההצעה הזאת חלה על הלוואות לדיור.

עודדה פרץ: ככל שלא נותנים, זה לא יחול.

רועי פולקמן: צופה פני עתיד.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: עודדה, בכל מקרה אני שולח אותו לבדוק את העניין.

איתן כבל: בכל מקרה נעסוק בזה בין הקריאה- -

אתי בנדלר: אכתוב בדברי ההסבר, שבעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית הוועדה תבחן אפשרות להחיל את הוראות החוק גם על נותני הלוואות לדיור מגופים חוץ בנקאיים.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: תודה.

רימון חייט: במקום הלוואות לדיור, אולי הלוואת בגיבוי משכון של נכס דיור.

רימון חייט: מטרת ההלוואה היא לא מה שמשנה; מה שמשנה, שלוקחים את הבית.

רימון חייט: אם לא עומדים בתשלום ההלוואה- -

רועי פולקמן: זה חצי נכון, כי מדובר פה גם על הלוואות לטווח ארוך.

רועי פולקמן: זה לא שאני ממשכן את הבית להלוואה לקנות רכב.

רימון חייט: לטווח ארוך.

אתי בנדלר: הצעת החוק חלה רק על הסכם הלוואה לדיור.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זו הכוונה.

איתן כבל: תודה רבה.

אתי בנדלר: נציג אוצר, עלויות.

עידית חנוכה: מסרו לנו – מר כפיר בטט – רכז מקרו באגף תקציבים מוסר, כי ההצעה אינה כרוכה בעלות תקציבית.

אתי בנדלר: תחילה.

אתי בנדלר: האם זה יחול רק על הלוואות שיינתנו מיום קבלת החוק?

איתן כבל: לדעתי, כן.

איתן כבל: מן הסתם.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: גם על זה אנחנו מצביעים, על התוספת הזו.

איתן כבל: מי בעד – ירים את ידו.

איתן כבל: בעד מועד התחילה – פה אחד

איתן כבל: מועד התחילה אושר.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.