ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 741, 2018-03-22 09:30

אלי אלאלוף: חברים, בוקר טוב לכולם.

אלי אלאלוף: נציגי המשרדים, אתם יכולים להיות בסבלנות, בשקט?

אלי אלאלוף: משרד המשפטים הם תמיד הכי שקט.

אלי אלאלוף: תשימו לב.

אסנת לוקסנבורג: כבוד היושב-ראש, הם הכי מנומסים.

אלי אלאלוף: תלמדו משי.

אלי אלאלוף: מותר לי להגיד, לא? זה לא נורא.

אלי אלאלוף: אנחנו באמת חרוצים, כי אנחנו עובדים גם בפגרה, כי הנושא מורכב ולא הצלחנו עד עכשיו למצוא פתרונות, והיום אולי נפתיע אתכם בגישה חדשה.

אלי אלאלוף: היום ה-22/3/2018, ו' בניסן התשע"ח, והשעה היא 09:38.

אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים לחוק שקשור לנושא התמרוקים.

אלי אלאלוף: היות ויש איזו שהיא הודעה, שנראית לי די דרמטית, מצד משרד הבריאות, אקצר את הפתיח שלי.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שהנושא מורכב.

אלי אלאלוף: הוא, קודם כל, קשור לבריאות הציבור.

אלי אלאלוף: הוא גם קשור לשכר הבין-לאומי, והוא גם קשור ליוקר המחיה.

אלי אלאלוף: אנחנו מנסים למצוא נוסחה שבה שלושת הדברים האלה יבוא לפתרון בלי לפגוע אחד בשני.

אלי אלאלוף: זה לא קל.

אלי אלאלוף: כל הניסיונות שלנו נעשו בכנות, וכל הלחצים הם לגיטימיים.

אלי אלאלוף: אני לא הרגשתי שום לחץ שהוא לא היה הגון, ולכן אני גם לא מרגיש שום צורך להתנצל על כך שאנחנו מאריכים את הדיון וגם לא מגיעים לסיכום בישיבה אחת.

אלי אלאלוף: בדרך-כלל, תקנות – זה הולך צ'יק-צ'ק.

אלי אלאלוף: במקרה הספציפי שלנו, אנחנו במצב שיש להתחשב בכול הגורמים שציינתי.

אלי אלאלוף: אני שמח לארח פה את שגריר קוריאה, שבאמת בא במיוחד כדי להזכיר לנו שהמדינה שלו היא מעצמה בתחום התמרוקים והיא מספר 4 בעולם – וכך למדנו ממנו בפתיח – והוא היה רוצה, בצורה לגיטימית לדעתו, ואני בטוח שהמערכת שלנו תדע לקבל את זה, להיות חלק מרשימת המדינות שכלולות בנושא הזה של תקנות התמרוקים.

אלי אלאלוף: Welcome.

אלי אלאלוף: Thank you.

אלי אלאלוף: אם הוא רוצה לדבר עכשיו, בקשה.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי:) כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, רבותי וגבירותי, זהו כבוד וזכות לשבת כאן ולקבל את ההזדמנות לדבר.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: מבחינתי, זהו אירוע שייזכר.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: כבוד היושב-ראש אמר שאני כאן כדי לומר כמה מילים על צו הרוקחים ועל תקנות הרוקחים.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: להבנתי, קוריאה איננה כלולה ברשימת 36 המדינות המורשות לייצא קוסמטיקה לישראל.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: אני לא מבין מדוע קוריאה איננה כלולה ברשימה הזאת, ולכן אני כאן כדי לדבר על קוסמטיקה קוריאנית.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: כפי שחברות הכנסת ונשים אחרות כאן כנראה כבר יודעות את האיכות והמוניטין שיש לקוסמטיקה הקוריאנית.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: קוסמטיקה קוריאנית – אנחנו מייצאים הרבה קוסמטיקה.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: כפי שאמר היושב-ראש, קוריאה היא מספר ארבע מבין המדינות המייצאות קוסמטיקה.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: כל אחד אוהב קוסמטיקה קוריאנית, חוץ ממני...

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: זו היתה בדיחה.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: לכן, אני מבקש שתכללו את קוריאה בתוך 36 המדינות המוכרות, רק כדי שזה יהיה 37.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: זה כל מה שאני מקווה.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: זה באמת מה שאני מקווה לו.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: כפי שאתם יודעים, קוריאה היא מדינה מתקדמת מאד, ורבים כאן משתמשים בטלפונים קוריאניים.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: אנחנו מאד טובים גם בייצור קוסמטיקה.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: זה מאד פופולרי באירופה, בארצות-הברית, במזרח-התיכון ובכל מקום.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: לכן, אני מבקש שתעשו התחשבות שקולה במקרה זה, ואני מבקש שתכללו את קוריאה בתוך 37 המדינות המוכרות.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: זה כל מה שאני רוצה לומר.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: אם יש לכם שאלות, אשיב.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: תודה רבה על מתן ההזדמנות לדבר על הקוסמטיקה הקוריאנית.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: תודה לכם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: משה, מנכ"ל משרד הבריאות, בבקשה.

משה בר סימן טוב: מנכ"ל משרד הבריאות ללא קול, ולכן אעשה את זה ממוקד.

קריאה: זה ללא קול?

קריאה: זה יפה.

משה בר סימן טוב: מאה מילים – וזה דועך.

משה בר סימן טוב: ..

משה בר סימן טוב: אני חושב שהמצב שאנחנו נמצאים בו היום, וצריך לומר את זה, ראשיתו בגלל תהליך שנולד בצורה עקומה ומאז הוא התגלגל בצורה עקומה.

משה בר סימן טוב: אנחנו נמצאים במצב הזה, כי עשינו תהליך חקיקה חפוז ולא מקצועי, ואנחנו עכשיו מנסים, בנקודות האלה, לתקן את מה שאנחנו צריכים.

משה בר סימן טוב: אבל אנחנו נמצאים במקום שבו אנחנו נמצאים.

משה בר סימן טוב: אנחנו לא הבאנו את החקיקה הזאת לכנסת, לצערנו, אבל, שוב, אנחנו מסתכלים קדימה ואנחנו רוצים לתת פתרונות, כי אנחנו חושבים שיש הרבה מאוד אלמנטים חשובים ברפורמה הזאת שכן צריכים לקרות.

משה בר סימן טוב: יש שלוש בעיות עיקריות שעולות פה לדיון בצורות שונות ובמופעים שונים, ולהן, בעינינו, צריך לראות שאנחנו מצליחים לתת פתרון שאנחנו, כמשרד שאחראי על בריאות הציבור, יודעים לעמוד מאחוריו.

משה בר סימן טוב: אני לא אקח שום פתרון ושום סיכון על בריאות הציבור.

משה בר סימן טוב: אנחנו חיים במדינה מספיק מסוכנת עם מערכת בריאות מתוחה עד הקצה.

משה בר סימן טוב: אין לי שום פריבילגיה שתהיה לי פה איזו שהיא פגיעה המונית בילדים או במבוגרים בגלל מוצרים לא נאותים.

משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים ליצור את האיזונים בין הדברים.

משה בר סימן טוב: שלוש הסוגיות, שלושת הנושאים, שעולות פה כל הזמן הן: דבר אחד הוא סיפור הייבוא המקביל; הדבר השני זה ה-private label; והדבר השלישי, שהוא אקוטי יותר, זה המדינות המוכרות – השיחה המקדימה שהייתה.

משה בר סימן טוב: אני יכול לציין מה היה בשיחה המקדימה, נכון?

אלי אלאלוף: ודאי, ודאי.

משה בר סימן טוב: יושב-הראש ואני נפגשנו עם השגריר קודם, ולעניין דרום קוריאה – ואמרתי זאת קודם גם פה בדיון – אנחנו נתחיל תהליך שהופך אותם למדינה מוכרת.

משה בר סימן טוב: התהליך הוא: דבר ראשון – של להכיר את הרגולציה שיש בדרום קוריאה.

משה בר סימן טוב: אנחנו מניחים שדרום קוריאה היא מדינה מתקדמת עם מערכת רגולטורית מפותחת.

משה בר סימן טוב: אז, דבר ראשון הוא להכיר את הרגולציה שיש שם.

משה בר סימן טוב: דבר שני – לחתום על הסכם של שיתוף פעולה, שיבטיח לנו שאם קורה איזה שהוא אירוע בטיחותי או אחר בקוסמטיקה שמיוצרת בדרום קוריאה, אנחנו מקבלים את המידע המלא.

משה בר סימן טוב: אנחנו יכולים להבטיח שנציגים של קוריאה יעשו עבורנו את הבדיקות שם במפעלים.

משה בר סימן טוב: זה משהו שגרתי שיש לנו עם הרבה מאוד מהמדינות האחרות.

משה בר סימן טוב: ככול שנוכל להשיג דבר כזה עם דרום קוריאה, אני מאמין שאנחנו נדע להתגבר על העניין הזה.

משה בר סימן טוב: עכשיו אדבר על ה-private label ועל הייבוא המקביל.

משה בר סימן טוב: אתחיל בייבוא המקביל, ואגיע ל-private label.

משה בר סימן טוב: הרפורמה, שאנחנו עשינו כאן, היא רפורמה שנועדה לייתר את הצורך בייבוא מקביל.

משה בר סימן טוב: היא רפורמה שבאה ואומרת:

משה בר סימן טוב: אנחנו פותחים את שער הכניסה לייבוא מוצרים לישראל רחב ככול הניתן.

משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים שכול אותם יבואנים מקבילים יהיו יבואנים רשמיים.

משה בר סימן טוב: הקול הולך להיגמר.

ענת כהן שמואל: תה?

משה בר סימן טוב: אולי.

משה בר סימן טוב: לא סתם יש את ההסתייגויות של היושב-ראש מהמונח "יבוא מקביל" או "יבוא פרללי".

משה בר סימן טוב: זו באמת לא דרך המלך.

משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים להבטיח שכול בן-אדם שרוצה להיות יבואן יהיה יבואן.

משה בר סימן טוב: את הרגולציה שלנו אנחנו פתחנו בהיבט הזה כמה שיותר.

משה בר סימן טוב: תכף אדבר גם על ה-private label.

משה בר סימן טוב: נקודה, שנשארה תקועה, היא הנקודה: בסוף, למה זה לא קורה?

משה בר סימן טוב: למה בכול זאת רוצים את הייבוא המקביל?

משה בר סימן טוב: כי נוצרים הסכמים בלעדיים; בראייה שלי, גם ככלכלן, הם לא חוקיים והם פוגעים פגיעה קשה בסחר וביוקר המחיה שמשלמים אזרחי מדינת ישראל, וצריך לטפל בשורש הבעיה.

משה בר סימן טוב: לא לשים עליו פלסטר של ייבוא מקביל, אלא לבוא ולומר שאנחנו נמצא את הדרכים החוקיות למנוע את הבלעדיות הזאת שיש.

משה בר סימן טוב: אם זה היה תלוי בי, אם זה היה במגרש שלי, הייתי הולך מאוד-מאוד קיצוני; הייתי אומר שמעל נפח שוק מסוים אסור שיהיה רק יבואן אחד, ושמעל נפח שוק יותר גדול אסור שיהיו שני יבואנים אלא צריך לפחות שלושה.

משה בר סימן טוב: בעיניי, זה מה שצריך לעשות.

אלי אלאלוף: יש לך גם תה וגם סודה, אז מותרת לך הפסקה שנייה.

אלי אלאלוף: ..

משה בר סימן טוב: תודה רבה.

משה בר סימן טוב: הדבר הזה לא נמצא באחריותי, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לאחוז את השור בקרניו, וכך האנשים הנחמדים מ"גוד-פארם", מ"איינשטיין" ומכול מיני דברים אחרים לא יצטרכו ללכת במסלולים עוקפים.

משה בר סימן טוב: אנחנו נפתח להם את הדלת רחב ככול הניתן.

משה בר סימן טוב: היום הם לא נכנסים בה, כי מישהו מונע מהם את הקשר עם "אסתי לאודר", "לוריאל" והרבה מאוד חברות אחרות.

משה בר סימן טוב: צריך לאחוז את השור בקרניו.

אלי אלאלוף: בנושא הזה, תרשה לי להוסיף.

מירב בן ארי: (להלן הדברים בתרגום חופשי:) השגריר רוצה לעזוב.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: (להלן הדברים בתרגום חופשי:) היושב-ראש, אעזוב עכשיו, מפני שאינני מבין עברית ואני מצטער על כך.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: אני פה חודשיים בלבד, והייתי צריך להחליט שאלמד עברית מהיום והלאה.

קריאה: Good luck.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: (להלן הדברים בתרגום חופשי:) שלום, ובהצלחה לכולם.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: בבקשה, לא לשכוח יותר את קוריאה.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: תודה לכם.

שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: היה נעים לפגוש אתכם.

אלי אלאלוף: צריך גם להכין את פסח... Thank you.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שהכנתי, בזמנו, הצעת חוק על ביטול הייבוא הבלעדי, וחשבתי שנגיע לסיכום.

אלי אלאלוף: הצעת החוק פה.

אלי אלאלוף: זה היה קשור גם לבלעדיות.

אלי אלאלוף: גם היצרן דואג לעצמו בצורה מוגזמת, כי הוא יודע שמה שהוא יבקש יקבל מהיבואן שמגיע לפה, וגם היבואן הבלעדי – נותנים לו איזו שהיא הגנה בלתי ראויה, בעיניי, לבלעדיות.

אלי אלאלוף: הבלעדיות גורמת למה שאנחנו ראינו, וההתייקרויות והמונופול, וכל מונופול הוא רק על חשבון האזרח הפשוט, כל אחד מאיתנו שיושב פה.

אלי אלאלוף: לכן הייתה לנו הצעה בעניין זה.

אלי אלאלוף: אני מודיע כבר שנחזור להצעה בכיוון הזה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הצעת חוק שפוסלת יותר לעתיד את הייבוא הבלעדי.

אלי אלאלוף: ראינו את זה בענפים אחרים, כמו ברכב.

אלי אלאלוף: אין שום סיבה שבמוצרי יום-יום מסוג זה, תמרוקים או מזון, נשאיר את זה כבלעדיות שהיא מונופול, שאחר כך האזרח הפשוט... אז תדעו שלא התכוננתי להגיע את זה היום, אבל לאור ההצהרה המאוד חשובה של מנכ"ל משרד הבריאות, אני מציין שזה בדרך.

אלי אלאלוף: גם בזה אנחנו נעשה את הבדיקות הרציניות כדי לבוא עם הצעת חוק שעומדת גם משפטית ובוודאי תעמוד בהתמודדות עם הנושאים שרצינו להעלות ולהתמודד איתם.

אלי אלאלוף: בבקשה.

משה בר סימן טוב: לגבי סיפור ה-private label, אנחנו חושבים על מתווה, שאנחנו צריכים לגבש אותו.

אלי אלאלוף: מה זה private label בעברית פשוטה?

משה בר סימן טוב: מותג פרטי, כלומר זה כל מיני אנשים שמייצרים בכול מיני מקומות מוצרים שמביאים אותם רק לישראל.

משה בר סימן טוב: אנחנו חשבנו שלא נכון שיהיה מוצר שמיוצר באיזו שהיא מדינה לא מוכרת, לצורך העניין – לא מוכרת, שהיא לא דרום קוריאה – ויגיע רק לישראל.

משה בר סימן טוב: אנחנו חושבים שזה לא נכון.

משה בר סימן טוב: צריך שהמוצרים שמגיעים לפה יהיו גם מוצרים שמגיעים לשם.

משה בר סימן טוב: אבל אנחנו מוכנים לבחון פתרון באופן אפקטיבי שאנחנו חושבים שהוא אפשרי.

משה בר סימן טוב: אציג את העקרונות שלו, ואני כבר שם את הכוכבית: הוא דורש עוד את הבדיקות המקצועיות שלו.

מירב בן ארי: מה פירוש?

מירב בן ארי: אנשים ישראליים לא יכולים לפתוח מפעל לא בארץ אלא במדינה אחרת ופשוט להביא משם?

מירב בן ארי: זה מה שאתה אומר?

משה בר סימן טוב: לא, לא.

משה בר סימן טוב: אני עכשיו - - -

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: הוא אומר שהם צריכים לפתוח את המפעל בארץ.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: תקשיבי טוב.

משה בר סימן טוב: לא.

משה בר סימן טוב: אני אמרתי שהמפעל שמייצר - - -

מירב בן ארי: הוא יהיה במדינה מוכרת.

משה בר סימן טוב: לא.

אלי אלאלוף: לא.

משה בר סימן טוב: הוא יכול להיות במדינה מוכרת.

משה בר סימן טוב: אם הוא לא במדינה מוכרת, זה צריך להיות מפעל שהפורמולה היא לא רק לישראל.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: הוא לא רוצה.

מירב בן ארי: הוא רוצה לפתוח מפעל בטורקיה.

משה בר סימן טוב: מירב, שנייה אחת.

אלי אלאלוף: להקשיב עד הסוף להצעה.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין את הרעיון של הבסיס.

מירב בן ארי: למה הוא צריך למכור בעוד מדינה?

מירב בן ארי: אני רוצה שהמפעל בטורקיה ימכור רק בישראל, אם זה מוצר טוב, אם זה מוצר בריא ואם זה מוצר שאין לו בעיות.

מירב בן ארי: אני לא מדברת על – מה שלא - - -

אלי אלאלוף: את מרשה שיהיה דיון מסודר?

מירב בן ארי: כן, אבל אני שואלת שאלה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

משה בר סימן טוב: כדי לתת מענה למצבים האלה, אנחנו נבחן פתרון שבו אנחנו נתייחס לאותם private labels שלא מיוצרות במדינות מוכרות או שמיוצרים במדינות מוכרות ולא משווקים גם במדינות נוספות כאילו הם היצרן על כל החובות שחלות בכל ועל כל האחריות שמחויבת מכך.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אז למה הוא אומר - - -

אלי אלאלוף: זה בדיוק.

אלי אלאלוף: תקשיבי.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: זה לא נכון.

משה בר סימן טוב: שוב, אני אומר שבמסגרת האמיתית והנכונה – התחלתי מהעוקם שיצאנו לדרך – דרך המלך הייתה מלכתחילה היא אם היינו הולכים להסכם הכרה הדדית עם אירופה ואז היו עושים נוטיפיקציה בישראל, וכול מה שעברנו באירופה ממילא משווק כאן וה-responsible person באירופה אחראי גם מולי.

משה בר סימן טוב: כרגע, אנחנו לא שם.

משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים ללכת לשם.

משה בר סימן טוב: זו דרך המלך.

משה בר סימן טוב: כל פתרון אחר הוא זמני ועקום.

משה בר סימן טוב: זו דרך המלך שאליה צריך לשאוף: הכרה הדדית עם אירופה, וישראל יכולה להחזיק את זה.

משה בר סימן טוב: השגריר האירופי בישראל אמר שזה בר-השגה ושזה תלוי בכלכלה ובנו.

משה בר סימן טוב: יש כבר מסגרת של הסכם.

משה בר סימן טוב: צריך למלא אותה בתוכן בנוגע לקוסמטיקה.

משה בר סימן טוב: אבל בתקופת זמן הביניים הזאת אנחנו נאפשר להם, שוב, להכניס לפה מוצרים, אבל אנחנו נתייחס אליכם כאילו אתם היצרנים, ואתם תיקחו אחריות מלאה על המוצר שאתם מייצרים, שהוא מיוצר בתנאי ייצור נאותים, באופן בטוח ובאופן מסודר עם כל האחריות שיש על כך.

משה בר סימן טוב: יהיה לכם תיק של המוצר כאילו אתם יצרנים.

מירב בן ארי: כאילו אתם יצרנים בטורקיה או כאילו אתם יצרנים בארץ?

משה בר סימן טוב: כאילו אתם יצרנים בארץ.

מירב בן ארי: ה-GMP צריך להיות GMP של הארץ, למרות שהמפעל לא נמצא בארץ.

משה בר סימן טוב: הוא צריך להיות GMP כמו שעושים GMP בעולם.

מירב בן ארי: אבל זה למרות שהמפעל לא נמצא בארץ.

משה בר סימן טוב: אז מה?

משה בר סימן טוב: יש GMP - - -

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: יש גם תקנים של ISO שקיימים בעולם - -

משה בר סימן טוב: יש גם הסכמים של הכרה הדדית.

מירב בן ארי: - - ובארץ משרד הבריאות לא מכיר בהם.

אסנת לוקסנבורג: זה לא נכון.

אסנת לוקסנבורג: הוא מכיר בהם.

אסנת לוקסנבורג: עשינו את זה תקן ישראלי עם מכון התקנים.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך ששנה וחצי חיכיתי למפעל לקבל GMP למוצרים ללא גלוטן, ועד שלא הגעתי לגרוטו אישית ודפקתי לו בדלת.

מירב בן ארי: ..

אסנת לוקסנבורג: זה נושא אחר.

משה בר סימן טוב: מירב, שנייה.

משה בר סימן טוב: את לוקחת את הדיון למקום - - -

מירב בן ארי: זהו.

מירב בן ארי: לבוא לקבל GMP פה למפעל זה להרוג מפעל עוד לפני שהוא קם.

מירב בן ארי: - -

משה בר סימן טוב: אני רוצה להסביר.

מירב בן ארי: תשאל את התעשייה הישראלית עם מה היא מתמודדת.

משה בר סימן טוב: מירב, אל תבזבזי את המילים שלי, את הקול שלי, על מה שלא רלוונטי.

משה בר סימן טוב: האמירה שלנו הייתה כזו: אנחנו לא יודעים ליצור את מעטפת הפיקוח על מוצר באופן שלם, ולכן אנחנו מסתמכים על מדינות מוכרות שהמוצר הזה משווק או מיוצר במדינה מוכרת.

משה בר סימן טוב: אם הוא לא מיוצר במדינה מוכרת, אנחנו מוכנים ללכת גם למסלול הזה, אבל אני לא אתפשר על בריאות הציבור.

מירב בן ארי: גם אני לא מתפשרת על בריאות הציבור, וגם לא אלאלוף, וגם אף אחד פה, ואף אחד שיושב כאן לא מתפשר על בריאות הציבור.

משה בר סימן טוב: אבל האחריות היא אצלי, ולכן אני מוכן אבל החובות יהיו חובות מלאות כאילו הוא ייצר בישראל.

משה בר סימן טוב: לא לבוא ולהגיד: "אני לא מכיר את היצרן", "הוא לא נותן לי את תיק המוצר", "אני לא בדיוק יודע איפה המפעל", "אני לוקח ממנו.

משה בר סימן טוב: פגשתי אותו באיזה נמל, והוא הביא לי את המוצרים והבאתי אותם לישראל".

משה בר סימן טוב: זה לא יהיה, אוקיי?

משה בר סימן טוב: תצטרך להיות אחריות מלאה שלכם.

משה בר סימן טוב: אתם הצהרתם פה כמה פעמים שאין בעיה עם זה, אבל אנחנו נעבור משלב ההצהרה לשלב האופרטיבי.

משה בר סימן טוב: יהיו לכם חובות מלאות.

משה בר סימן טוב: אם יש נכונות לקחת את האחריות הזאת, ואנחנו נצטרך לעגן את האחריות הזאת גם בהנחיות מהותיות שההפרה שלהן היא הפרה של חוק במדינת ישראל, אני חושב שאנחנו נוכל להתקדם.

משה בר סימן טוב: הייבוא המקביל יצטרך לקבל את הפתרון של דרך המלך, ולא את הפתרונות העקומים.

משה בר סימן טוב: הסיבה לכך שהקול שלי הוא כך היא שאני לא ישן בלילה בגלל הדבר הזה.

מירב בן ארי: בגלל מה?

צוריאל עובדיה: אבל מהי דרך המלך?

משה בר סימן טוב: דרך המלך?

משה בר סימן טוב: – שאתה תהיה ייבוא רשמי.

צוריאל עובדיה: אבל, אי-אפשר.

צוריאל עובדיה: אי-אפשר.

משה בר סימן טוב: למה אי-אפשר?

אלי אלאלוף: לא, רגע, רגע.

אלי אלאלוף: זו לא הישיבה הראשונה שלך פה.

משה בר סימן טוב: זה כמו שמישהו חתם בלעדיות על "אסתי לאודר".

משה בר סימן טוב: אני רוצה שזה לא יהיה חוקי.

משה בר סימן טוב: אני אמרתי על "אסתי לאודר", ואני יכול באותה מידה לומר על מקרים שונים.

אלי אלאלוף: לא תהיה יותר בלעדיות.

משה בר סימן טוב: לא תהיה לישראל כניסה של מוצר שיש עליו ייבוא בלעדי.

קריאה: אבל, עד אז?

קריאה: עד אז?

משה בר סימן טוב: לא עד אז.

אלי אלאלוף: אדוני, לא קיבלת את רשות הדיבור.

אלי אלאלוף: אתה עוד לא חבר כנסת.

אלי אלאלוף: יש לך ותק של יותר מחברי כנסת בוועדה הזאת, אבל אתה עוד לא חבר כנסת.

אלי אלאלוף: מי שרוצה את רשות הדיבור – הוא יסיים ותקבלו, ומי שרוצה לדבר – שיישב ליד השולחן.

אלי אלאלוף: אחרת, לא תהיה לו רשות דיבור.

אלי אלאלוף: אתה רוצה לסיים?

משה בר סימן טוב: סיימתי כבר.

אלי אלאלוף: מירב, את רוצה לדבר?

מירב בן ארי: כן, אני רוצה לשאול שלוש שאלות.

מירב בן ארי: שאלה אחת – אם אתה באמת הולך ואומר שהמפעלים יהיו כמו יצרן ישראלי, למרות שטכנית הם נמצאים בחו"ל, אני שואלת אותך:

מירב בן ארי: האם יש לך מספיק כוח-אדם כדי לבוא - - -?

משה בר סימן טוב: שאלה מצוינת.

מירב בן ארי: נכון?

מירב בן ארי: יופי.

משה בר סימן טוב: אנחנו נצטרך כוח-אדם.

משה בר סימן טוב: נצטרך לשלוח אותם, ונצטרך - - -

מירב בן ארי: תצטרך תקנים.

משה בר סימן טוב: ברור.

משה בר סימן טוב: מירב, מה את חושבת?

משה בר סימן טוב: נצטרך לשלוח אותם, לפעמים, למפעל בסין ולמפעל בטורקיה.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: אז, הנה, אני, מה שנקרא, נותנת - - -

משה בר סימן טוב: לכן, אמרתי שזו שאלה מצוינת.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: אני שמח שזו שאלה טובה.

משה בר סימן טוב: אני צריך לממש את האחריות שלי.

משה בר סימן טוב: אני לא עוסק פה בטכניקלי, אבל ברור שאני צריך אמצעים כדי לממש את האחריות שלי.

מירב בן ארי: אז, זה חייב לבוא בתוך התקנות, כי בסוף אני גם יו"ר שדולת כחול-לבן וכמעט כל חודש אני במפעל ויש את הרגולציה שמושתת פה על המפעלים, אבל היכולת לקבל GMP והיכולת לקבל את אישור משרד הבריאות היא באמת קשה.

מירב בן ארי: אני יודעת שאתם עובדים קשה, ואני לא מזלזלת, אבל, בואו, אתם לא זמינים מספיק למפעלים במדינת ישראל.

מירב בן ארי: זה לא חדש.

מירב בן ארי: דבר שני שאני רוצה להבין – דיברנו כאן על דרום קוריאה שזה טוב ויפה, אבל יש עוד מדינות חוץ מדרום קוריאה שהן גם רלוונטיות.

משה בר סימן טוב: אני אמרתי, בלי להזכיר - - -

מירב בן ארי: אחלה, השגריר בא, וכל הכבוד לו, והוא חביב עלי ואני מכירה אותו.

מירב בן ארי: יש עוד מדינות.

משה בר סימן טוב: מירב, שנייה.

משה בר סימן טוב: אל"ף, - - -

מירב בן ארי: מה עם טורקיה, שהשגריר ושר החוץ שלחו מכתב ליו"ר הוועדה ולשר הכלכלה?

משה בר סימן טוב: מירב, אני אומר לך - - -

אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, יש בזה גם עניין של דיפלומטיה של המדינה הזאת.

אלי אלאלוף: כשטורקיה תתנהג כלפי ישראל כמו שדרום קוריאה מתנהגת, אז אנחנו גם נתייחס אליה בהתאם.

מירב בן ארי: אין לי את העניין הזה.

מירב בן ארי: מבחינה כלכלית, יש יחסים מאוד טובים.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: יש להם גם - - -

משה בר סימן טוב: אסביר לך מבחינה כלכלית.

מירב בן ארי: בדיוק ראיתי שהחופשה הכי מבוקשת בפסח היא לאנטליה.

מירב בן ארי: אני רק אומרת שמשהו השתחרר שם.

משה בר סימן טוב: ולסיני.

אלי אלאלוף: הכי גדולה היא בבאר-שבע.

מירב בן ארי: ולסיני.

מירב בן ארי: בבקשה תגיד לו.

משה בר סימן טוב: בשני המקומות יש אזהרות מסע.

מירב בן ארי: ואנשים נוסעים.

אלי אלאלוף: אני ממליץ לבוא לבאר-שבע.

מירב בן ארי: זה דומה לסיני במזג האוויר.

משה בר סימן טוב: את חופשת הקיץ האחרונה שלנו העברנו בבאר-שבע.

משה בר סימן טוב: עכשיו, אני אענה לךְ מעבר לפן הדיפלומטי.

מירב בן ארי: אחרי זה אעיר עוד דברים.

מירב בן ארי: מעבר לפן הדיפלומטי, המדינות ברשימת המדינות המוכרות הן מדינות ש: דבר אחד – אנחנו סומכים על הרגולציה הפנימית שהם עושים שם למפעלים.

מירב בן ארי: דין דרום קוריאה לא כדין מדינות אחרות, אוקיי?

מירב בן ארי: יש מדינות שהן מתקדמות.

מירב בן ארי: דרום קוריאה היא מדינה מתקדמת עם תעשייה מפותחת, עם כלכלה מפותחת, עם רגולציה מפותחת ועם מנגנוני ממשל מפותחים.

מירב בן ארי: זה לא המצב בכול המדינות.

מירב בן ארי: הדבר השני – אנחנו צריכים הסכם בין דרום קוריאה, לצורך העניין, וישראל שיבוא ויאמר ויבטיח לנו שבכול פעם שיש איזו שהיא תקלה במפעל, אל"ף, אני יודע ממנה, כי יש רגולטור.

מירב בן ארי: ואין לך את זה היום.

אסנת לוקסנבורג: לא.

אסנת לוקסנבורג: איתם – לא.

משה בר סימן טוב: אפשר לעשות הסכם.

משה בר סימן טוב: על זה דיברנו עם השגריר.

משה בר סימן טוב: חותמים על הסכם.

משה בר סימן טוב: יש לנו הסכמים עם שוויץ, ארצות-הברית, אוסטרליה והרבה מאוד מדינות.

מירב בן ארי: כל המדינות היקרות.

משה בר סימן טוב: דרום קוריאה – לא כל כך.

מירב בן ארי: מי מביא דברים מאוסטרליה ומשוויץ, תגיד לי?

מירב בן ארי: אנשים לא נוסעים לחו"ל - - -

אלי אלאלוף: מירב, אני לא מבין.

אלי אלאלוף: מה את רוצה להוביל?

אלי אלאלוף: את הדיון הזה - - -?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: כי אני רוצה שמדינות - -

אלי אלאלוף: מה קרה לך?

מירב בן ארי: - - זולות יהיו חלק - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד.

מירב בן ארי: זה עניין של יוקר מחיה.

מירב בן ארי: אין מה לעשות.

אלי אלאלוף: טוב, רגע.

מירב בן ארי: כשאני מזמינה בגדים באינטרנט לבת שלי, אני מזמינה ממדינות זולות, ואין לי שום בעיה.

מירב בן ארי: דרך-אגב, גם אם תסתכל על חברה ישראלית ותפתח את הפתק הקטן – הנה, תגיד לך עוד אמא – אנחנו יודעים איפה מייצרים.

מירב בן ארי: זה בקמבודיה וכו'.

מירב בן ארי: למה מה שטוב לי באינטרנט לא טוב לי בארץ?

משה בר סימן טוב: את קונה תרופות - - -?

מירב בן ארי: מה אתה עכשיו מביא לי תרופות?

מירב בן ארי: מה קשור תרופות?

אלי אלאלוף: לא, לא, לא.

אלי אלאלוף: אפשר?

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: מברשת לשיער זו תרופה?

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: מירב, את מפריעה לדיון.

מירב בן ארי: מה אתה רוצה?

מירב בן ארי: שאני אשב כאן ואקבל את מה שנאמר כאן?

אלי אלאלוף: לא, את לא צריכה לשבת.

אלי אלאלוף: את צריכה לדבר, אבל בלי לחרוג - - -

מירב בן ארי: הוא אמר לי שיש לי שאלה מצוינת.

אלי אלאלוף: הראשונה, אבל כבר עברנו לשנייה.

מירב בן ארי: דרך-אגב, גם השנייה.

משה בר סימן טוב: השנייה פחות.

מירב בן ארי: מה, הוא נותן לי ציונים?

אלי אלאלוף: אנחנו כרגע, בשנייה.

מירב בן ארי: בסדר, אתה יכול להמשיך.

מירב בן ארי: אני מקשיבה.

מירב בן ארי: עזוב, תמשיך.

אלי אלאלוף: לא, אני רוצה להגיד לך מה שבא לי להגיד.

אלי אלאלוף: את לא היחידה שיש לה זכות.

אלי אלאלוף: את יודעת מה הם הקשרים בינינו, נכון?

מירב בן ארי: ברור.

אלי אלאלוף: אם אתם לא יודעים, הם מצוינים – גם אחרי הישיבה הזאת.

אלי אלאלוף: אל תדאגו.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שהנוכחות של השגריר הדרום קוריאני היא יוזמה שלו.

אלי אלאלוף: כמו שבמזון היו פה האיטלקים והאירופאים, עכשיו הוא.

מירב בן ארי: היינו שם.

אלי אלאלוף: אם אתה רוצה שהטורקים יבואו, שיבואו.

אלי אלאלוף: אני לא מחבב אותם במיוחד כאזרח מדינת ישראל שנפגעת מהטורקים מדי פעם.

אלי אלאלוף: למרות זאת, אנחנו משקיעים את הדולרים שלנו בתיירות אצלם.

אלי אלאלוף: לבריאות למי שאוהב את זה.

אלי אלאלוף: אני רוצה רק להגיד: מותר, וכל מי שרוצה לבוא ולהציג בוועדה שיבוא.

מירב בן ארי: בטח.

אלי אלאלוף: שנית, אני לא בעד ללכת למדינות העשירות כדי לייצר אספירין, כדי שלא תגידו איזה מוצר שאני כאילו משתמש בו.

אלי אלאלוף: היבואנים יעשו זאת יותר טוב מאיתנו וילכו למקומות שכדאי להם ללכת.

אלי אלאלוף: לכן החוק הזה צריך להיות טוב גם למדינות האחרות.

אלי אלאלוף: כרגע, יש פה רשימה שלא את ולא אני בנינו אותה, והיא סלקטיבית מאוד.

מירב בן ארי: נכון.

אלי אלאלוף: היא פוגעת במה שאת אומרת: יוקר המחיה.

אלי אלאלוף: היא בנתה את הבלעדיות, והיא, הרשימה הזאת, בנתה את המונופול של יבואנים מסוימים.

אלי אלאלוף: אז אנחנו צריכים לשנות את זה.

אלי אלאלוף: כדי לשנות, אנחנו נלך גם לבעיות היסודיות.

אלי אלאלוף: לכן אנחנו נילחם.

אלי אלאלוף: אני אומר: כל עוד אני פה, אני אלחם נגד בלעדיות.

אלי אלאלוף: אין, לא תהיה יותר בלעדיות.

אלי אלאלוף: לא אסתכל, גם אם בלעדיות זה מפעל א' שמייצר מוצר בשם מפעל לישראל באיטליה או בטורקיה, למשל במזון, ואתם יודעים על מה מדברים.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את הדברים האלה.

אלי אלאלוף: כרגע, היות ולא הצלחנו לשלב את שלושת המרכיבים – הוזלת המחירים, להבטיח במיוחד, וזה הראשון בעיניי, את בריאות הציבור, ולהוזיל דברים – אז אנחנו מדשדשים.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה.

אלי אלאלוף: נפסיק את הבלעדיות, נביא מכול פינות הארץ, מכול פינות העולם, בתנאי שנהיה בטוחים שפה האזרחים שלנו לא ייפגעו מהייבוא הזה.

אלי אלאלוף: ההצעה, שניתנה פה על-ידי משרד הבריאות, היא הבוקר.

אלי אלאלוף: שלא תחשבו: למדתי אותה הבוקר, רבע שעה לפניכם ולא יותר.

אלי אלאלוף: זה נותן מחשבה, ונעשה ונבדוק אותה, ולא מיד נקפוץ ונתחיל כבר לעשות מזה מהומה, כי זה באמת דורש הרבה מאוד למידה ונעשה את זה, כולל תקנים, וזה ברור.

אלי אלאלוף: לא תהיה פה מהפכה כלשהי, אם המדינה לא תעמיד את התקנים ואחר כך תראה את הפירות של התקנים שלה.

אלי אלאלוף: את רצית לשאול שאלה שלישית.

מירב בן ארי: לא, בסדר.

מירב בן ארי: אחרי זה.

אלי אלאלוף: ברשות

אלי אלאלוף: כם, הייתי רוצה לשמוע, ואחר כך נחזור למשרדים.

אסנת לוקסנבורג: אני דוקטור לוקסנבורג ממשרד הבריאות.

אסנת לוקסנבורג: הבהרה: דבר אחד – אנחנו כבר התחלנו בפגישות עם מנהל סחר חוץ במשרד הכלכלה, בשביל לנסות ולראות איך אפשר להתקדם מול מדינות שהן כרגע לא בתוך הרשימה המוכרת.

אסנת לוקסנבורג: כבר התקיימו פגישות איתם.

אסנת לוקסנבורג: הכוונה היא לעשות את זה בצורה מבוקרת, הדרגתית ולפי תנאים שיהיו מקובלים כמובן מבחינת בריאות הציבור.

אלי אלאלוף: איפה בחרתם את הרשימה?

אלי אלאלוף: מה עזר לכם לבחור את הרשימה?

אסנת לוקסנבורג: הרשימה של המדינות המוכרות היא רשימה - - -

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: את זה אנחנו יודעים.

אלי אלאלוף: מה לגבי החדשות?

אסנת לוקסנבורג: לגבי החדשות, אנחנו פתחנו את זה לדיון של מדינות שונות שאנחנו יודעים כרגע שהייתה פניה מהכיוון שלהן, שהן יצרניות משמעותיות.

אלי אלאלוף: אפשר לשמוע על המדינות האלה?

משה בר סימן טוב: אנחנו נעדכן אותך.

אסנת לוקסנבורג: אנחנו נעדכן אותך בהמשך.

אסנת לוקסנבורג: מה שרציתי להבהיר פה - - -

אלי אלאלוף: תעבירו את זה לטובת הוועדה, כדי שזה יהיה בפרוטוקול ושאנשים יידעו.

אסנת לוקסנבורג: עלו שמות שאנחנו צריכים להמשיך ולהתקדם ולבדוק אותם כמו דרום קוריאה וטאיוואן, והיו עוד כמה מדינות שהופיעו שם.

אסנת לוקסנבורג: הנושא השני שרציתי להגיד הוא, שכאשר יש יצרן שמייצר בדרום קוריאה ומשווק בעולם – באירופה, בארצות-הברית וכו' – הוא, כמובן, גם לפי התקנות ונוסח התקנות כמו שהוא קיים פה, יכול להביא את המוצרים לפה, לארץ, ולרשום אותם כאן בהקשר הזה, ואין שום בעיה.

אסנת לוקסנבורג: הבעיה הייתה אך ורק למקרים שבהם אותו יצרן באותה מדינה לא מוכרת, הקו היחידי שלו הוא קו לטובת ישראל.

גולן שלמה אלבז: זה לא מדויק.

אסנת לוקסנבורג: זה מה שרציתי להבהיר.

גולן שלמה אלבז: מה שאמרת לא מדויק, אם אני יכול להעיר.

אלי אלאלוף: תקבלו את רשות הדיבור עוד מעט.

אלי אלאלוף: אתם רוצים?

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: הפעם נתחיל מפה.

מרסלו גוטהלף: אני מרסלו גוטהלף, יועץ רגולציה ופורמולטור.

מרסלו גוטהלף: מנכ"ל משרד הבריאות אמר שהאחריות היא של משרד הבריאות בעניין המוצרים והרישיונות, אבל, לפי הרגולציה החדשה, המצב יהיה שהאחריות עוברת בלעדית ליצרנים ולנציג האחראי או ליבואנים והנציג האחראי ולא למשרד הבריאות.

מרסלו גוטהלף: האחריות יורדת מהם, ברגע שהם לא מאשרים את המוצר.

מרסלו גוטהלף: הם רואים את המוצר אחרי במידה - - -

משה בר סימן טוב: למי אתה חושב שיקראו לדיון בוועדה?

משה בר סימן טוב: לך או לי?

מרסלו גוטהלף: סליחה?

משה בר סימן טוב: למי יקראו לדיון בוועדה, כשתהיה פגיעה המונית?

מרסלו גוטהלף: לי, כנציג אחראי, - -

משה בר סימן טוב: אני אקרא לך.

משה בר סימן טוב: הם יקראו לי.

מרסלו גוטהלף: - - וגם יקבעו לי קנס או מעצר אם יהיה צורך, ולא לך.

קריאה: הוא צודק.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אדם פרידלר: אני אדם פרידלר, מנכ"ל רשת "גוד פארם".

אדם פרידלר: קודם כל, אני רוצה להגיד תודה על הנכונות ועל הדרך שנראה לי שעברנו מהפגישות הראשונות עד היום, ונראה שכן מקשיבים ושכן רוצים לפתור את הבעיה.

אלי אלאלוף: אומרים לי שאנחנו צריכים לברך אותך, לא? זה פנימי, לא?

אדם פרידלר: כן.

אדם פרידלר: תודה רבה.

אלי אלאלוף: בהצלחה.

אדם פרידלר: תודה רבה.

אדם פרידלר: עם זאת, אני רק רוצה להגיד שאני מפחד שנהיה במצב שבו עד שיגיעו אותן מגבלות שאתה אומר על יבואן רשמי, על אחוזים וכו' – האמת היא שזה make sense, וזה עושה לוגיקה מאוד נכונה, מה יקרה בינתיים?

אדם פרידלר: כאילו אם אני אצטרך לשבת, ובינתיים אתם תעבירו תקנות כמו שהן היום ואנחנו נשב ונחכה שתגיע איזו שהיא רגולציה חדשה ונעבור, יעברו פה כמה שנים טובות, ואני מניח שכולנו מבינים שיעברו כמה שנים טובות, שבהן המחירים יעלו.

אדם פרידלר: אני אומר: למה לעשות את זה?

משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים פתרון שלם, ובכל מקרה גם דיברנו פה בדיונים.

אדם פרידלר: אתה אומר שזה לא יעבור עד שההוא יהיה מוכן.

משה בר סימן טוב: לא אמרתי את זה.

משה בר סימן טוב: זו החלטה של היושב-ראש, וזו לא החלטה שלי.

משה בר סימן טוב: אבל אני אמרתי שאנחנו, בכול מקרה, דיברנו קודם עם יושב-הראש שנדרש פרק זמן היערכות בכל מקרה משמעותי גם לתקנות האלה.

משה בר סימן טוב: זה לא יכול לקרות ביום אחד.

משה בר סימן טוב: כמו שישבנו פה על המזון ואמרנו שצריך לתת זמן לתעשיית המזון, צריך לתת זמן גם לתעשייה הקוסמטית וגם לרגולטור.

משה בר סימן טוב: בכול מקרה, דיברנו על פרק זמן של שנתיים.

משה בר סימן טוב: אבל, בסדר, לגבי זה יושב-הראש יחליט איך הוא מתנהל.

אדם פרידלר: בסדר.

אדם פרידלר: אני רק מקווה שבאמת לא יעבירו איזה שהוא משהו שיגרום לתקופת - - -

משה בר סימן טוב: תכף האנשים שידברו אחריך יסבירו למה אי-אפשר לעשות את הדברים האלה ושצריך לשמור על הבלעדיות.

משה בר סימן טוב: חכה קצת.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני.

גולן שלמה אלבז: אני גולן אלבז מ"ביוטי קר".

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני עד כדי כך פוזל?

צוריאל עובדיה: בוקר טוב.

צוריאל עובדיה: אני צורי, מנהל חברת איינשטיין.

צוריאל עובדיה: רציתי לשוחח על נושא המוצרים הרגישים בתחום מוצרי התינוקות – שיחריגו מכול הרפורמה הזאת ויתנהגו ויתייחסו אליהם בדיוק כמו חלל הפה, כלומר שזה יוכר בדיוק כמו חלל הפה ולא יאסרו על ייבוא של מוצרי תינוקות.

קריאה: מקביל.

צוריאל עובדיה: כן, במקביל.

אלי אלאלוף: במידה ומאמצים את הגישה החדשה, אדוני המנכ"ל, נושא המוצרים לתינוקות יהיה לא יותר רלוונטי?

משה בר סימן טוב: אני חושב שהוא הופך לפחות רלוונטי, כן.

צוריאל עובדיה: כן, אבל עד אז מה יקרה?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: עד אז אנחנו נחיה בשיטה הקיימת.

משה בר סימן טוב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריך לחשוב באופן שלם על המתווה החדש.

אלי אלאלוף: חבר'ה, זו הצעה, זה מהלך, שבאה בכמה דקות, ובעיניי זה מהלך שייקח זמן.

אלי אלאלוף: אבל, אני, כאתגר אישי, הייתי רוצה לגמור את כל התהליך החקיקתי כל עוד אני פה.

צוריאל עובדיה: אנחנו מאוד מברכים על כך, אם אתם לא מבטלים במחי יד את - - -

אלי אלאלוף: ברשותך, תן לי לסיים את דבריי.

אלי אלאלוף: אני אומר שאנחנו נעשה הכול כדי שכול התהליך הזה ייגמר בחודשים הקרובים, ואם אפשר – עוד במושב הקיץ, אבל אל תשכחו שזה גם דורש תיקוני חקיקה, ואנחנו נתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים מראש שזה דורש, וגם זה יילקח בחשבון.

אלי אלאלוף: אני סומך על כל המשרדים הנוכחים פה, אוצר, כלכלה, ומשפטים, שישתפו פעולה עם משרד הבריאות כדי שנוכל להביא את זה בהקדם האפשרי ובהתחשב בשינויים שיידרשו בתחום זה או אחר.

צוריאל עובדיה: אז, כרגע להתייחס לרפורמה הזאת שמוצעת?

אלי אלאלוף: לא, לא, לדעתי.

אלי אלאלוף: זה לא כדי להטעות, חס וחלילה, אלא מפני שגם אני קיבלתי ובאתי עם דברים ונקודות מסוימות שהם כבר לא רלוונטיים.

אלי אלאלוף: אפשר להמשיך?

גולן שלמה אלבז: אני גולן אלבז מ"ביוטי קר".

גולן שלמה אלבז: ראשית, אני רוצה להעיר הערה.

אלי אלאלוף: זו חלוקת תפקידים?

אלי אלאלוף: זה שעם הכובע מרים את האצבע, ואתה מדבר?

אלון אלבז: כבודו, האמת היא שגם אני רוצה לדבר.

אלי אלאלוף: מי הבוגר?

אלון אלבז: אני.

אלי אלאלוף: תן לו לדבר ראשון.

אלון אלבז: כבוד היושב-ראש, אני אלון אלבז מ"ביוטי קר".

אלון אלבז: אני פשוט רציתי לציין שסין, הונג-קונג, היא היצואנית החמישית בגודלה בעולם בקוסמטיקה, ופשוט התעלמות ממנה, עם כל הכייף שבעניין, היא פגיעה אנושה בצרכן הסופי.

אלי אלאלוף: אני מבקש שאנשי משרד הבריאות - - -

מירב בן ארי: מה עם הונג-קונג?

מירב בן ארי: בדקתם את סין והונג-קונג?

אסנת לוקסנבורג: שוב, אנחנו התחלנו - - -

משה בר סימן טוב: סין - - -

מירב בן ארי: תגיד לי.

מירב בן ארי: הונג-קונג היא מדינה – לא נעים לי להגיד לך – שמשרד הבריאות שלה והרגולציה שלה הרבה יותר - - -.

מירב בן ארי: זה בטוח.

משה בר סימן טוב: הונג-קונג היא בהחלט eligible להיות מדינה מוכרת.

מירב בן ארי: לא נראה לי שבהונג-קונג מחכים שנה וחצי

משה בר סימן טוב: הונג-קונג היא בהחלט מדינה ראויה להיות מדינה מוכרת.

מירב בן ארי: בדקתם?

מירב בן ארי: הונג-קונג היא ברשימה שלכם?

משה בר סימן טוב: מירב, זה גם תלוי גם בנכונות שלה.

מירב בן ארי: היושב-ראש שאל – אז אני שואלת.

משה בר סימן טוב: זה תלוי בנכונות של ההונג-קונגים להגיע איתנו להסכם על שיתוף מידע.

משה בר סימן טוב: הקוריאנים הביעו נכונות כזו.

משה בר סימן טוב: זה תלוי גם בנכונות של ההונג-קונגים.

אלי אלאלוף: אני מציע: לפעמים, כדאי לפתוח.

אלי אלאלוף: אנחנו מתקרבים להגדה של פסח ויש את ההוא שאינו יודע לשאול – ואת בטח לא – אז בואו נעשה - - -

מירב בן ארי: ברור שאני לא.

אלי אלאלוף: במקרה הזה, זה היה.

אלי אלאלוף: כתבו את זה בתקופה של גולדה שלא ידעה לפתוח בשאלות, לצערנו, וחטפנו בגלל זה מלחמה.

מירב בן ארי: תרשום את הונג-קונג.

אלי אלאלוף: בבקשה.

גולן שלמה אלבז: אני גולן אלבז מ"ביוטי קר".

גולן שלמה אלבז: ראשית, אני רוצה להתייחס להערה של הגברת לוקסנבורג.

גולן שלמה אלבז: היא אמרה שיצרן מדרום קוריאה שמוכר בכול העולם אין לו שום בעיה למכור גם בישראל.

גולן שלמה אלבז: הדבר הזה הוא טעות.

גולן שלמה אלבז: יש פה חסם שהוא חמקמק וקשה לקלוט אותו, אבל הדרישה מיבואן ישראלי להציג certificate of free sale ממדינה מוכרת לא ישימה עבורו, כי גם היצרן הדרום קוריאני עצמו לא יכול להשיג את האישור הזה.

גולן שלמה אלבז: אני, כיבואן, לא יכול להשיג אותו.

גולן שלמה אלבז: היצרן לא יכול להשיג אותו, אלא אם כן הוא נסמך על טובות של צד ג'.

גולן שלמה אלבז: אי-אפשר לנהל כך עסק.

גולן שלמה אלבז: אני לא יכול לבקש מיצרן שיבקש טובה מצד ג'.

גולן שלמה אלבז: לכן, זה לא משנה אם היצרן מוכר במדינה מוכרת או לא מוכר במדינה מוכרת.

גולן שלמה אלבז: לא ניתן יהיה להביא סחורה ממדינה שהיא אינה מדינה מוכרת, אלא אם כן אנחנו מסתמכים על טובות.

גולן שלמה אלבז: לכן, לצערי, האמירה שלה שגויה ומטעה.

אסנת לוקסנבורג: קודם כול, היא לא שגויה והיא לא מטעה.

אלי אלאלוף: גברת לוקסנבורג, סליחה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שזו שאלה מאוד – אני לא הבנתי שזה המצב.

אלי אלאלוף: המצב הוא שאתה יכול להביא מאיפה שאתה רוצה ותיחשב כמייצר את זה פה בארץ.

משה בר סימן טוב: לא.

משה בר סימן טוב: זה במתווה החדש.

משה בר סימן טוב: הוא מדבר על הישן.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אנחנו לא בישן.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתענו לפי החדש ותאמרו איך אתם רואים את זה.

גולן שלמה אלבז: מילה נוספת לגבי דבריו של משה בר סימן טוב – אני חושב שמדובר, ואנחנו גם שומעים את הטונציה: "אתם תהיו כמו היצרנים", "אתם תעמדו בכול הדרישות", בהחמרה שהיא לא מטרת החוק.

גולן שלמה אלבז: מטרת החוק הייתה לבוא ולהקל עלינו.

גולן שלמה אלבז: אני כבר קולט לאן זה הולך.

גולן שלמה אלבז: אני חושב שהפתרון היחידי לנושא הזה הוא הפתרון שאתה, כבוד היושב-ראש, העלית בהצעת החוק הפרטית שהוגשה לפני שבוע יחד עם חברת הכנסת מירב בן-ארי ושרן השכל.

גולן שלמה אלבז: אין פתרון אחר.

גולן שלמה אלבז: יש צורך לשנות את הדבר הזה מיסודו.

גולן שלמה אלבז: כל פתרון אחר יעשה עוולה וייצור חסם שיגרום להתייקרות מחירים נוראית.

אלי אלאלוף: בבקשה, גברת.

שרה טל: שמי שרה טל, ואני עוסקת ברישום תמרוקים כבר כמעט 20 שנה.

שרה טל: רציתי להגיד שאני באה לכול הדיונים מתוך הבנה שאנחנו הולכים לדבר על הכנת תיק תמרוק ועל הנוטיפיקציה, וכול פעם זה חוזר לייבוא מקביל ומדינות מוכרות.

שרה טל: אם זו המטרה, אולי באמת עדיף שנדע מראש ולא נגיע.

שרה טל: אני מקווה שהרבה פה מסכימים.

אלי אלאלוף: אנחנו אוהבים לראות אותך, אז תבואי לפה.

אלי אלאלוף: אדוני, בבקשה.

יאיר כהן: אני יאיר כהן, הבעלים של חברת "קוסמטיקס", חברה שעושה ייבוא בעיקר מטורקיה.

יאיר כהן: בהמשך למה שאלבז אמר לגבי מדינות לא מוכרות, אני היום מביא כמעט את כל המותג הפרטי של קוסמטיקה עבור חברת "שופרסל".

יאיר כהן: חברת "שופרסל" היא חברה גדולה ומוכרת.

יאיר כהן: אני מכיר חלק מהאנשים של משרד הבריאות.

יאיר כהן: אני עומד בכול התקנים הקפדניים.

קריאה: מצוין.

יאיר כהן: אני מבין שמשרד הבריאות והבטיחות – זה צריך להיות דבר ברמה הגבוהה ביותר וללא פשרות, אך עם זאת עד היום לא הייתה תלונה אחת על המוצרים שלי, ואינני מבין מדוע לאחר הרפורמה אני פשוט לא אוכל לייבא את המוצרים שלי.

יאיר כהן: זה חד וחלק.

יאיר כהן: הדבר הזה מייקר, מסרבל ופשוט יגרום לסגירה של העסק שלי חד וחלק.

משה בר סימן טוב: אנחנו נתנו מענה.

משה בר סימן טוב: אם הוא עומד בכול התקנים כיצרן, לצורך העניין, - - -

יאיר כהן: איך יכולתי לייבא עד היום מוצרים, אם לא עמדתי בכול התקנים?

משה בר סימן טוב: בדקנו את הכול אצלנו.

משה בר סימן טוב: יש לנו את תיק התמרוק.

משה בר סימן טוב: אנחנו עוברים לשיטה אחרת – לשיטה של נוטיפיקציה.

משה בר סימן טוב: אנחנו הולכים לעולם אחר.

משה בר סימן טוב: אגב, אני חייב לומר משהו למר אלבז.

משה בר סימן טוב: הטונציה נועדה לומר לכם שאנחנו לא משחקים משחקים.

משה בר סימן טוב: אם אתם הצהרתם פה, ועכשיו אתם שוב חוזרים ומצהירים שאתם עומדים בכול התקנים, אנחנו רוצים - - -

אלון אלבז: אנחנו לא צריכים להצהיר.

אלון אלבז: אתם בדקתם אותנו.

משה בר סימן טוב: מצוין.

יאיר כהן: מוצר לא נכנס לארץ - - -

גולן שלמה אלבז: איפה הבעיה?

משה בר סימן טוב: מצוין.

משה בר סימן טוב: לא אמרתי שיש בעיה.

משה בר סימן טוב: אני לא אמרתי שיש בעיה.

גולן שלמה אלבז: אז, למה הטונציה הזאת?

משה בר סימן טוב: אני לא פרשן לענייני - - -

גולן שלמה אלבז: למה התקיפות?

גולן שלמה אלבז: אנחנו מרגישים פה כאילו אנחנו עבריינים, ויושבים פה כאילו אנחנו עושים איזה פשע חמור.

קריאה: אבל יש לו קושי - - -

גולן שלמה אלבז: בסך-הכול, אנחנו מביאים מוצרים איכותיים במחירים עממיים לצרכן הסופי.

משה בר סימן טוב: אני לא הפרשן לטונציה שלי.

אלי אלאלוף: אדון אלבז.

משה בר סימן טוב: אני לא הפרשן לטונציה שלי, אבל אני חושב שאני משתדל לומר את הדברים בצורה ברורה.

משה בר סימן טוב: אם אתם תעמדו בכול התקנים, כאילו אתם יצרנים, ואתם תיקחו אחריות על הדבר הזה, ולא תגידו "מישהו אחר מייצר – אני רק איזו שהיא חוליה אחרת בשרשרת" אלא אתם תיקחו אחריות, בין אם זה בטורקיה, בסין או במדינה אחרת, – - -

אלי אלאלוף: אני רוצה להביןן.

משה בר סימן טוב: - - אז אתם תוכלו להכניס - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין משהו.

אלי אלאלוף: כל מי שהביא עד עכשיו, עם כל האישורים שדרשתם, זה ישתנה מחר עם החקיקה החדשה?

מירב בן ארי: איך זה ישפיע?

יאיר כהן: כן, זה ישתנה.

קריאה: בטח שזה ישתנה.

משה בר סימן טוב: אדוני היושב-ראש, אנחנו עוברים לנוטיפיקציה.

אלי אלאלוף: מה זה אומר?

אלי אלאלוף: שכול מה שעשו עד עכשיו – לזבל?

משה בר סימן טוב: לא, להפך.

משה בר סימן טוב: אנחנו מקלים על ההכנסה של מוצרים לארץ.

משה בר סימן טוב: השיטה היום היא שיטה - - -

אלי אלאלוף: הוא הביא אתמול מוצר כלשהו, ומחר - - -

יאיר כהן: זה לא נכון.

מירב בן ארי: שנייה.

מירב בן ארי: תן לנו שנייה.

אלי אלאלוף: רגע, רגע.

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין.

אלי אלאלוף: גם אני שחקן.

אלי אלאלוף: הוא הביא כבר שנים מוצרים, ומחר הוא צריך להביא דוקיומנטים חדשים כלשהם ויש דרישות חדשות?

משה בר סימן טוב: רינת או אסנת יתקנו אותי אחר כך, אם אני טועה.

משה בר סימן טוב: היום, השיטה היא שאנחנו בודקים את המוצרים לפני שהם נכנסים לארץ.

משה בר סימן טוב: אני בודק את הכול.

אלי אלאלוף: אבל, מה לגבי המוצר שהוא הביא אתמול וקיבל אישור?

משה בר סימן טוב: אני בדקתי אותו מראש.

אלי אלאלוף: נו, בסדר.

אלי אלאלוף: אז הוא ממשיך להביא אותו.

משה בר סימן טוב: הוא יוכל להביא אותו ביותר קלות.

משה בר סימן טוב: הוא יוכל להביא אותו בנוטיפיקציה.

משה בר סימן טוב: הוא פשוט יוכל להודיע לי ולהכניס את המוצר לארץ.

אלי אלאלוף: דבר איתי עברית.

משה בר סימן טוב: בהודעה.

קריאה: בהודעה מראש.

משה בר סימן טוב: בלי לקבל אישור מראש.

משה בר סימן טוב: זה בלי בדיקה שלי מראש.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: הוא מביא את המוצר הזה היום באישור שלך.

אלי אלאלוף: אם מחר הוא מביא את זה למרות החקיקה החדשה, הוא יצטרך להגיש ניירות?

משה בר סימן טוב: יהיה לו יותר קל.

יאיר כהן: אין יותר קל.

יאיר כהן: אחרי שאני מקבל אישור, אין יותר קל.

אלי אלאלוף: אתה באת להגן עלי או אני – עליך?

אלי אלאלוף: אני מביא את זה עד היום באישור שלכם עם כל הדרישות.

משה בר סימן טוב: בדקתי את זה מראש.

משה בר סימן טוב: בדקתי את זה לפני שזה נכנס.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מה זה חשוב?

אלי אלאלוף: בדקת או לא בדקת.

אסנת לוקסנבורג: זה משנה.

משה בר סימן טוב: זה חשוב.

אלי אלאלוף: אבל המוצר הזה שהבאת – אתה בודק כל משלוח מחדש?

משה בר סימן טוב: לא.

אלי אלאלוף: אה.

אלי אלאלוף: אני אומר: את זה הבאתי.

אלי אלאלוף: אני ממשיך לייבא ולמכור פה בארץ.

אלי אלאלוף: למה אני צריך לבוא - - -?

קריאה: חמש שנים.

קריאה: זה הרישיון.

משה בר סימן טוב: יש לך חמש שנים.

אלי אלאלוף: חמש שנים.

אלי אלאלוף: הבנתם?

אלי אלאלוף: קודם כל, חמש שנים אתם ממשיכים לייבא מה שאתמול הבאתם.

משה בר סימן טוב: את זה אני אמרתי.

משה בר סימן טוב: הוא שואל על מוצר חדש.

משה בר סימן טוב: הוא אומר: "תראה, אני הבאתי את זה, ומחר אני רוצה להביא משהו אחר וזה את זה.

משה בר סימן טוב: אין לך את זה, לא בדקת לי את זה מראש".

משה בר סימן טוב: עדיין אני אומר: "אהלן וסהלן, תכניס את המוצר לארץ".

אלי אלאלוף: קודם כל, כל מי שממשיך לייבא לפי הזמן שנדרש, עד חמש שנים, ימשיך.

משה בר סימן טוב: ברור.

משה בר סימן טוב: כל המוצרים הקיימים יקבלו חמש שנים.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: ואז מתחילים חדש.

משה בר סימן טוב: נכון, נכון.

אלי אלאלוף: ואז, איך עושים שזה לא מייקר מידי?

משה בר סימן טוב: אנחנו לא מחפשים לייקר.

משה בר סימן טוב: אני אומר שהיום הוא תלוי באישור שלי, לפני שהוא נכנס לארץ – נכון?

יאיר כהן: נכון.

משה בר סימן טוב: אני יכול לאשר, - -

מאיר כהן: נכון.

משה בר סימן טוב: - - ואני יכול לא לאשר.

יאיר כהן: נכון.

משה בר סימן טוב: אתה יכול להיתקע עם מלאי, ואתה יכול סתם להתעכב בכניסה לשוק.

יאיר כהן: לא.

משה בר סימן טוב: מחר אני אתן לך את האפשרות להכניס את המוצר לארץ – למלא טופס במחשב, באינטרנט, באתר של משרד הבריאות, ואתה פשוט תכניס את המוצר.

משה בר סימן טוב: מה זה אומר?

משה בר סימן טוב: זה אומר שאני לא בדקתי לך את המוצר מראש.

משה בר סימן טוב: אני סומך עליך, וכשאני סומך עליך – אני עושה את זה כי אני מצפה ממך לקחת אחריות ושאתה בדקת.

משה בר סימן טוב: כמו שנאמר פה על-ידי יועץ הרגולציה, אני מצפה ממך; עכשיו, לא יהיה יותר שמשרד הבריאות בדק את המוצר מראש.

משה בר סימן טוב: יהיה שאתה בדקת את המוצר מראש כאילו אתה היצרן שלו.

משה בר סימן טוב: אתה מכיר את המפעל, אתה מכיר את היצרן, אתה מכיר את הרכיבים שמהם עושים ואתה מכיר את תהליכי העבודה, ואתה אומר: אני לוקח על זה אחריות.

משה בר סימן טוב: אני, בתמורה, נותן לך להכניס את המוצר לשוק – ורק להודיע לי על זה.

משה בר סימן טוב: זה שינוי שמקל עליכם – אם אתם יכולים לקחת את האחריות.

משה בר סימן טוב: אם לא – אפשר להישאר במשטר הישן.

גולן שלמה אלבז: עדיף.

יאיר כהן: עדיף.

משה בר סימן טוב: לכם עדיף, לכולם עדיף.

משה בר סימן טוב: אני חושב שלעם ישראל לא עדיף.

קריאה: עדיף.

גולן שלמה אלבז: אולי תעשו שני מסלולים כמו בהצעת החוק?

מירב בן ארי: הצענו שני מסלולים ביום הראשון, אבל הוא לא הסכים.

משה בר סימן טוב: יפה מאד, אבל לא יהיה.

קריאה: יושב-ראש הוועדה הציע.

מירב בן ארי: לא אשכח.

משה בר סימן טוב: יפה מאוד, אבל לא יהיה.

משה בר סימן טוב: אי-אפשר שגם האחריות תהיה אצלכם וגם האחריות תהיה אצלנו וכול אחד יחליט, לפי רמת הסיכון של המוצר, על מי הוא מטיל את - - -

גולן שלמה אלבז: שני מסלולים – מה הבעיה?

משה בר סימן טוב: לא יהיה.

אלון אלבז: זה שני מסלולים.

אלון אלבז: מה הבעיה?

אלון אלבז: מסלול ירוק למי שיש את הכול, ומסלול קשה יותר, לשיטתכם.

משה בר סימן טוב: יש תחיקה של רגולציה.

משה בר סימן טוב: אתם רוצים אירופה?

משה בר סימן טוב: אגב, זה מה שקורה באירופה.

קריאה: אבל אנחנו לא אירופה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אני - - -

משה בר סימן טוב: אלי, אני אומר לך: הם יושבים פה.

משה בר סימן טוב: אנחנו עושים את הרפורמה לא בשביל מי שיושב פה.

משה בר סימן טוב: דבר ראשון אנחנו עושים את זה בשביל הצרכנים.

מירב בן ארי: אלה שיושבים פה מוכרים בזול לכול עם ישראל.

קריאה: אנחנו האנשים שאחראים שדברים יגיעו בזול.

משה בר סימן טוב: מה הבעיה?

משה בר סימן טוב: תשאירו את המצב.

משה בר סימן טוב: אתם רוצים רפורמה?

מירב בן ארי: מי אלה?

מירב בן ארי: מי יושב כאן?

מירב בן ארי: הטייקונים?!

משה בר סימן טוב: לְמה אתם עושים רפורמה?

משה בר סימן טוב: כי אתם חושבים שיש משהו לא טוב, נכון?

מירב בן ארי: מי יושב כאן?

מירב בן ארי: יושבים כאן החבר'ה – כי אותנו מעניין?

מירב בן ארי: - -

משה בר סימן טוב: לא מעניין אותי אם הם טייקונים ולא מעניין אותי שום דבר.

מירב בן ארי: - - גם אותי וגם את - - - זה לא מעניין.

מירב בן ארי: זה אנשים שמוכרים בזול.

גולן שלמה אלבז: אתה שאלת שאלה לְמה - - -

אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו מתחילים - -

גולן שלמה אלבז: אני חייב תשובה קטנה.

אלי אלאלוף: - - להגיע לקקופוניה כזאת.

גולן שלמה אלבז: הוא שאל למה - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד: אנחנו עוד לא - - -

מירב בן ארי: מה זה?

מירב בן ארי: גוטהלף מוכר - - -?! הוא מוכר בזול.

אלי אלאלוף: אדוני המנכ"ל, אני חייב להגיד לך שעוד לא ביטלנו את האפשרות של שני מסלולים לתקופת מעבר.

מירב בן ארי: כן.

משה בר סימן טוב: בסדר.

משה בר סימן טוב: את זה הצעתי.

אלי אלאלוף: אנחנו אמרנו את זה, ואני מודה שאני מקור ההצעה.

אלי אלאלוף: אני מוכן לקחת אחריות, ואני עוד לא משתכנע שכדאי לעבור מהיום להיום למסלול חדש לגמרי.

משה בר סימן טוב: זה בסדר.

אלי אלאלוף: זה חלק מהמשחק של: תתנו למערכת להתארגן לדרישה.

אלי אלאלוף: יכול להיות שהם יגלו שזה, המסלול החדש, טוב מאוד, ויעזבו לבד.

אלי אלאלוף: אף אחד לא תופס אתכם ואומר "תישארו פה או פה".

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אתם יכולים לבחור בין זה לבין זה לתקופת מעבר.

אלי אלאלוף: אז, אני לא פסלתי את ההמשך של אפשרות של דו-מסלולי.

משה בר סימן טוב: יש.

משה בר סימן טוב: בסוף, אנחנו עושים רפורמה.

משה בר סימן טוב: כשעושים רפורמה, זה אומר שעוברים משיטה אחת לשיטה אחרת.

משה בר סימן טוב: זו המשמעות של רפורמה.

משה בר סימן טוב: אפשר להחליט שלא צריך רפורמה כי הכול מצוין, אבל הממשלה החליטה ושמו בחוק ההסדרים והביאו לפה ואתם אישרתם רפורמה שמשנה את שיטת הרגולציה בישראל משיטה של אישור מקדים לפני שיווק לשיטה של נוטיפיקציה.

משה בר סימן טוב: זה מה שאתם עשיתם.

משה בר סימן טוב: אנחנו חושבים שזה נכון.

משה בר סימן טוב: כך עובדות המדינות המפותחות.

משה בר סימן טוב: במדינות המפותחות לא יושב שמאשר כל מוצר ומוצר מראש.

מירב בן ארי: דרך-אגב, אין לנו בעיה עם זה.

משה בר סימן טוב: אוקיי.

משה בר סימן טוב: יש לכם בעיה עם זה.

משה בר סימן טוב: זו המשמעות של מסלול מקביל.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אין לנו בעיה, אבל אמרנו שצריכים להיות שני מסלולים.

מירב בן ארי: זה מה שאנחנו אומרים.

משה בר סימן טוב: לא, אין שני מסלולים.

מירב בן ארי: אוקיי.

אלי אלאלוף: אנחנו נדבר על זה.

מירב בן ארי: נדבר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

יואב גזית: שמי יואב גזית, ואני מהתאחדות התעשיינים.

יואב גזית: מנכ"ל משרד הבריאות אומר, ביושר רב, שחקיקת התיקון הייתה מהירה מידי, ואני חושב שזה גם היה צריך להתבצע אחרת, והתוצאה היא שגם אין מנוס, ועובדה, אדוני, אתם גם רוצים לעשות שינויים בחקיקה.

יואב גזית: החקיקה לא טיפלה בדבר אחד: בייבוא המקביל, ותראה כמה אנחנו מתעסקים סביב הייבוא המקביל.

משה בר סימן טוב: היא טיפלה.

משה בר סימן טוב: היא טיפלה.

משה בר סימן טוב: היא טיפלה.

יואב גזית: הלוואי שברבע מהזמן שמתעסקים בייבוא המקביל היינו מתעסקים בדיון בחקיקה, ואולי אז היה גם קצת - - -

משה בר סימן טוב: זה נכון.

יואב גזית: אדוני, לעצם העניין, ברור לכולם שיצטרך להיות בחקיקה הראשית, והיינו מבקשים, כתעשייה, כי החקיקה הראשית נוגעת בעיקר לתעשייה ולייצור.

יואב גזית: זו גם הסיבה לכך שהקול שלנו לא עולה פה כל כך, כי הדיונים הם סביב הייבוא המקביל.

יואב גזית: אנחנו מאוד היינו מבקשים שקולנו יישמע במסגרת התיקון לפקודת הרוקחים, כפי שאתם הגשתם.

יואב גזית: יש הרבה נקודות שהיינו רוצים שקולנו יישמע ונוכל להביע במסגרת השינויים האלה.

יואב גזית: אני רק אתן איזו שהיא דוגמה קטנה.

יואב גזית: בצד השינויים המבורכים למשל של להוציא את הבשמים והסבונים, אם סוגרים עסק על-פי החוק, ובחקיקה כתוב ש-12 חודשים יצטרך התעשיין להמתין עד שהוא יוכל לבקש בקשה לחידוש העסק וקיצרו את זה לשישה חודשים, זה לא מה שיפתור את העניין.

יואב גזית: יש הרבה נקודות שהתעשייה הייתה רוצה שהקול שלה יישמע במסגרת התיקון בחקיקה, ולא במסגרת התקנון.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אין לי התנגדות לעמדה שאתה מביע.

אסנת לוקסנבורג: אני רק רוצה להבין מה שאמרת.

אלי אלאלוף: סליחה.

אסנת לוקסנבורג: רק להבין.

אסנת לוקסנבורג: לא הבנתי את הנקודה.

אלי אלאלוף: אין לי התנגדות שנתייחס, אם יש בעיות, במסגרת שינויי החקיקה שיידרשו, שנתייחס אם יש הצעות קונקרטיות מצד התעשיינים לנקודה זו או אחרת.

אלי אלאלוף: אדון גזית, אם אתם רוצים להציע דברים, זה הזמן.

אלי אלאלוף: גברת, בבקשה.

מורן שקלאר: אני מורן שקלאר.

אלי אלאלוף: רק רגע.

אלי אלאלוף: גברת לוקסנבורג.

אסנת לוקסנבורג: אני פשוט לא הבנתי.

אלי אלאלוף: תקבלי מהחברות שלך.

אלי אלאלוף: בבקשה.

מורן שקלאר: אני מורן שקלאר, יועצת משפטית ב"אפי חורי הפצה", וגם אנחנו בעלי מותג פרטי.

מורן שקלאר: למעשה, ההצעה הזאת כרגע, שהדרישות מאיתנו יהיו דרישות יצרן, שוב לא ריאלית, שוב מחטיאה את המטרה של החוק, ושוב תעלה את יוקר המחיה.

מורן שקלאר: היא לא ריאלית.

משה בר סימן טוב: מישהו צריך לקחת אחריות.

מורן שקלאר: אוקיי.

מורן שקלאר: אז, בעצם, הציבור משלם את המחיר, והמחיר יהיה מאוד-מאוד כבד, כי בעצם זה מתגלגל על הציבור.

מירב בן ארי: אני יודעת.

מירב בן ארי: מהי המשמעות כשאומרים עכשיו לאותו אדם, שהוא יצרן?

מירב בן ארי: אני יודעת מהי המשמעות של יצרן ישראלי פה, אבל עוד לא הצלחתי להבין מהי המשמעות של יצרן שיש לו מפעל בחו"ל - - -

משה בר סימן טוב: מירב, אני אסביר לך.

משה בר סימן טוב: הם ישבו פה - - -

מורן שקלאר: בדיקות, עלויות, מעבדות – דברים שהיום אין, וממחר בבוקר הם יהיו.

מורן שקלאר: זה מתגלגל על הציבור.

משה בר סימן טוב: מהי הציפייה?

משה בר סימן טוב: שאנחנו נכניס לפה משהו שאנחנו - - -?

מירב בן ארי: מה עשית עד עכשיו?

משה בר סימן טוב: אז תבטלו את - - -

מורן שקלאר: הציפייה היא או להמשיך כמו שזה מתנהל היום, והיום יש מבחר מאוד גדול של מוצרי טואלטיקה וקוסמטיקה - -

מירב בן ארי: הוא מייצר כבר שנים.

מורן שקלאר: - -ואנשים יכולים לקנות היום איפור או מוצרי טואלטיקה במחיר שווה לכול נפש, וברגע שזה ייכנס לתוקף אנשים לא יוכלו יותר.

מורן שקלאר: ושוב, נותנים במה לכול בעלי האינטרסים שמושכים בחוץ, כל הגדולים, הטייקונים.

מורן שקלאר: אנחנו לא - - -.

מורן שקלאר: אי-אפשר.

משה בר סימן טוב: בדיוק להפך.

משה בר סימן טוב: בדיוק להפך.

מורן שקלאר: לא, סליחה.

מורן שקלאר: אני לא מסכימה איתך, כי, בעצם, העלויות האלה בסוף מתגלגלות על הצרכן.

מורן שקלאר: - -

משה בר סימן טוב: סליחה, סליחה.

משה בר סימן טוב: - -

מורן שקלאר: - - אנחנו, בעלי המותג הפרטי, לא יכולים לעמוד בכול העלויות והבדיקות האלה.

משה בר סימן טוב: - - מישהו צריך לקחת אחריות על מוצר שנכנס לארץ.

מורן שקלאר: אז צריך להמשיך במתווה הנוכחי או, שוב, כמו שהייתה כאן ההצעה, שני מסלולים.

משה בר סימן טוב: זה לא החוק.

משה בר סימן טוב: זה לא החוק.

משה בר סימן טוב: החוק בא ואמר - - -

מורן שקלאר: אבל זה מחטיא את המטרה.

מורן שקלאר: אני לא מבינה.

מורן שקלאר: זה נכנס לחוק ההסדרים, וזה מחטיא את המטרה.

מורן שקלאר: איך אפשר להתעלם מזה?

קריאה: הממשלה הביאה את זה.

מורן שקלאר: במקום להוריד את יוקר המחיה, אתה מעלה את יוקר המחיה.

מורן שקלאר: מה הרעיון?

אסנת לוקסנבורג: האמירה הראשונה של היושב-ראש - - -

משה בר סימן טוב: אני אסביר את הרעיון.

מורן שקלאר: ישיבה אחרי ישיבה, וכול פעם מדברים על זה וכול פעם מחזירים איזה שהוא מתווה שהוא לא ריאלי.

משה בר סימן טוב: אני אסביר את הרעיון.

אסנת לוקסנבורג: האמירה הראשונה, שנאמרה פה על-ידי היושב-ראש וחברת הכנסת, היא: קודם כול, בריאות הציבור.

אסנת לוקסנבורג: אתם כולכם מדברים - -

מירב בן ארי: אבל הם עד היום - - -.

מירב בן ארי: למה?

אסנת לוקסנבורג: - - ואני שומעת רק: כסף, כסף, כסף, כסף.

מירב בן ארי: מה קשור כסף בכלל?

אסנת לוקסנבורג: כשזה מגיע ללקיחת אחריות על בריאות - - -

מורן שקלאר: אז מה רע במתווה הנוכחי?

משה בר סימן טוב: תנו לי להתייחס.

משה בר סימן טוב: אני אתייחס.

משה בר סימן טוב: ההחלטה - - -

מירב בן ארי: אגב, אני אמרתי שלכול מי שיושב פה בשולחן בריאות הציבור חשובה, - -

משה בר סימן טוב: אוקיי.

מירב בן ארי: - - וזה לכולם: גם לצד הזה וגם לצד הזה.

משה בר סימן טוב: לא.

אלי אלאלוף: חבר'ה, - -

אסנת לוקסנבורג: כשמנסים למצוא פתרונות לשמור על בריאות הציבור, אף אחד לא מוכן לקחת אחריות.

אלי אלאלוף: - - נאפשר דיון ענייני.

מירב בן ארי: אף אחד - - -

משה בר סימן טוב: זה לא נכון.

משה בר סימן טוב: זה לא נכון.

משה בר סימן טוב: זה לא נכון.

משה בר סימן טוב: המשמעות של - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול שאלה.

אלי אלאלוף: בואו ונשכח לשנייה את כל החקיקה וכול זה.

אלי אלאלוף: היום אתם מרגישים שהמוצרים שמגיעים ונמכרים הם - - -?

משה בר סימן טוב: היום אני בודק.

משה בר סימן טוב: אענה לך כך: היום, אני בודק כל מה שנכנס לארץ.

משה בר סימן טוב: לגבי ייבוא מקביל, אני לא מרגיש שאני מספיק בטוח.

משה בר סימן טוב: אבל לגבי המוצרים שהם לא בייבוא מקביל, כן, אני מרגיש מספיק בטוח, כי אני בודק כל מוצר לפני שהוא נכנס לארץ.

מורן שקלאר: אפשר להמשיך?

משה בר סימן טוב: רק רגע.

משה בר סימן טוב: אתם באתם ואמרתם לנו, והמחוקק בא ואמר, וגם אנחנו אמרנו את זה: המצב הזה, שבו אנחנו בודקים כל מוצר לפני שהוא נכנס לארץ, יוצר בעיות בשוק – לא לכם אלא לאחרים.

משה בר סימן טוב: אלו בעיות הוא יוחצר בשוק?

משה בר סימן טוב: הוא יוצר בעיות של מיעוט יבואנים כי נורא-נורא קשה להיות יבואן, מיעוט מוצרים כי יש אנשים שאומרים "אנחנו עם הדבר הזה של האישור המקדים בכלל לא רוצים להתעסק", ועיכוב וכניסה של מוצרים לתוקף כי "לוקח לך חצי שנה לבדוק את המוצר ולי יש מוצר עונתי, ופגה העונתיות שלו".

משה בר סימן טוב: נוצר פה איזה שהוא עיוות שהרבה מאוד נהנים ממנו.

משה בר סימן טוב: כל מי שנהנה ממנו יושב פה בחדר.

משה בר סימן טוב: אחד פיתח ייבוא מקביל כתוצאה מזה, ואחד פשוט נהנה מהרנטה שיש ליבואן.

משה בר סימן טוב: אנחנו, כממשלה, חשבנו שאנחנו צריכים לשנות את הכללים ולפתוח את הדלת לכולם.

משה בר סימן טוב: בדרך גילינו, לצורך העניין, שזה עושה בעיה ליצרנים הפרטיים.

משה בר סימן טוב: אני לא יודע להיות בשתי מערכות רגולציה לאורך זמן, כי בעולם של נוטיפיקציה אני צריך לשלוח את הפקחים שלי לשוק לבדוק את המוצרים; הם יצטרכו ללכת לשוק, לראות את המוצרים ממש בעיניים, לבדוק אותם ולקחת אותם למעבדות ולעשות הרבה מאוד דברים שאנחנו לא עושים היום.

משה בר סימן טוב: זו רמת סיכון הרבה יותר גבוהה.

משה בר סימן טוב: אני לוקח על עצמי יותר סיכון, כי אני נותן בחוק – הטלתם את האחריות על מי שמביא את המוצרים לארץ.

משה בר סימן טוב: אם מי שמביא את המוצרים לארץ לא מוכן לקחת את האחריות, זה אומר שאין רפורמה.

משה בר סימן טוב: באף מדינה מתקדמת בעולם לא עובדים בשיטת הרגולציה של ישראל, ולכן חשבנו שצריך לעשות רפורמה.

משה בר סימן טוב: אין פקיד שיושב ובודק – אתם צריכים לבוא ולראות במשרד – את הרכיבים, בודק את הסיכונים ובודק בכול מיני רשתות.

משה בר סימן טוב: זה לא עובד כך.

משה בר סימן טוב: המוצרים נכנסים, ויש מי שלוקח אחריות.

משה בר סימן טוב: אם את לא מוכנה, אתה לא מוכן ואתה לא מוכן לקחת את האחריות, אז לא ייכנסו לארץ מוצרים שמישהו לא לקח אחריות שהם בטוחים ושמישהו לא ייקח אחריות ברגע שתהיה פגיעה בבריאות הציבור.

משה בר סימן טוב: מישהו צריך לקחת את האחריות.

משה בר סימן טוב: את זה החוק אמר.

משה בר סימן טוב: לא רוצים?

משה בר סימן טוב: – אז צריך להבין שהמחיר של זה הוא שנשארים במשטר הנוכחי עם העיוותים שיש בו, ויכול להיות שזה בסדר.

משה בר סימן טוב: צריך לחיות עם זה.

משה בר סימן טוב: ייתכן שבאמת משהו שנולד עקום צריך לחזור עקום.

אלי אלאלוף: אני לא רואה שנתקדם במיוחד.

אלי אלאלוף: האם המשרדים רוצים להגיד איזו שהיא הודעה?

מירב בן ארי: כן, בוא ונשמע קצת.

אלי אלאלוף: אחר כך אני רוצה שהיועצת המשפטית שלנו תבהיר לנו את המצב המשפטי, ואז אני סוגר את הדיון.

נורית הראל: אפשר להגיד עוד הערה, בבקשה?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: עוד לא.

אנואר חילף: אני אנואר חילף ממשרד הכלכלה.

אנואר חילף: קודם כל, אני מסכים עם זה שהרפורמה הזאת מאוד-מאוד חשובה.

אנואר חילף: נעשתה פה עבודה מקצועית.

אנואר חילף: אנחנו פשוט לא מגיעים למהות של הנקודות החשובות.

אנואר חילף: יש שני דברים שצריך להגיד אותם ולהגיד את האמת.

אנואר חילף: מדינות מוכרות וייבוא מקביל הם דברים שלא העתקנו מהמודל האירופאי, ובגלל זה יש שם - - -

אלי אלאלוף: מה הן הנקודות החשובות שלא הגענו אליהן?

אנואר חילף: יש מדינות מוכרות - - -

אלי אלאלוף: תפסיקו להצהיר.

אלי אלאלוף: אתם הפקידים המקצועיים.

אנואר חילף: לא, לא.

אנואר חילף: לא מצהירים.

אנואר חילף: לא מצהיר לגמרי.

אנואר חילף: יש פה עסקים - - -

אלי אלאלוף: תגיד לְמה הגעת.

אלי אלאלוף: במה לא טיפלנו?

אנואר חילף: יש פה עסקים - - -

אלי אלאלוף: לא, אל תתייחס.

אלי אלאלוף: אתה אמרת אמירה, ואני מתלבש על האמירה.

אנואר חילף: אין שום בעיה.

אלי אלאלוף: אתה אומר שיש דברים מהותיים שלא התייחסנו.

אלי אלאלוף: מה?

אנואר חילף: יש את העניין שדורש פתרון, ויש בינתיים מחלוקת בין המשרדים.

אלי אלאלוף: מה?

אלי אלאלוף: מחלוקת בין משרדים בעוד 100 שנה יהיו.

אנואר חילף: לנו יש הסכמה בעניין.

אנואר חילף: מוצרים חדשים שלא משווקים במדינה מוכרת.

אנואר חילף: מוצר חדש שאין לו רישיון ומחר מישהו רוצה להביא אותו – זו נקודה אחת.

אלי אלאלוף: זו הצעה שמביא המנכ"ל.

אלי אלאלוף: אני לא מתייחס לזה היום.

אנואר חילף: ההצעה – אני חושב שיש לנו, למשרד הכלכלה ולמשרד הבריאות, כן איזה שהוא מתווה שמדבר על מספר שנים אחרי יישום התקנות, להבנתי ארבע שנים, והוא אומר לשמור את האופציה ליבואנים הקיימים להמשיך לייבא מוצרים חדשים.

אנואר חילף: זה הפתרון שדיברנו עליו.

משה בר סימן טוב: אנחנו לא חוזרים בנו מזה.

אנואר חילף: אוקיי.

משה בר סימן טוב: זה לפרק זמן זמני, שאחריו צריך להגיע להסכם הכרה הדדית עם אירופה.

משה בר סימן טוב: זה הפתרון הנכון.

אנואר חילף: אני לא חוזר מההסכמה הזאת.

אלי אלאלוף: יש טיפול בנושא ההכרה ההדדית עם אירופה?

אנואר חילף: קודם כל, העניין הזה נאמר פה על-ידי משרד הבריאות.

אנואר חילף: זה לוקח זמן.

אנואר חילף: זה תהליך.

אלי אלאלוף: את זה אני יודע.

אלי אלאלוף: אני לא צריך.

אלי אלאלוף: משרד הבריאות?

קריאה: עוד לא התחלנו.

אנואר חילף: אני לא יודע להגיד לך.

אלי אלאלוף: מי מטפל?

אלי אלאלוף: מי המשרד האחראי לקבוע את ההסכם עם אירופה?

אנואר חילף: יש לנו, במשרד הכלכלה, אגף סחר חוץ, שהוא אחראי.

אלי אלאלוף: הוא מטפל בזה?

אנואר חילף: הוא מטפל בזה.

אלי אלאלוף: איפה הוא, האדון הזה?

אלי אלאלוף: הוא אף פעם לא בא לישיבה.

קריאה: אוהד כהן.

דבורה מילשטיין: אני היועצת המשפטית של משרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: את יכולה לתת תשובות על זה?

אלי אלאלוף: תגידי את שמך.

דבורה מילשטיין: אני יועצת משפטית ממשרד הכלכלה, ובין היתר אני מלווה את הפעילות של המינהל לסחר חוץ.

דבורה מילשטיין: אני יכולה רק להגיד שאנחנו גם קיבלנו את הפניות כמו שגם אתם קיבלתם וכמו שמשרד הבריאות קיבל, ואנחנו מתחילים עכשיו באמת את הבדיקה הלא פשוטה והמשא ומתן להסכם הכרה הדדית כפי שמשרד הבריאות מכיר מהתרופות.

דבורה מילשטיין: זה תהליך ארוך.

אלי אלאלוף: שנים?

דבורה מילשטיין: זה שנים.

דבורה מילשטיין: זה שנים.

קריאה: אז למה רק עכשיו?

משה בר סימן טוב: דבי, כמה שנים?

דבורה מילשטיין: אני לא - - -

משה בנימין: לכן, אני אומר: הדדיות.

קריאה: למה רק עכשיו?

דבורה מילשטיין: אני רק רוצה - - -

קריאה: שנתיים זה שנים.

אלי אלאלוף: אני אוהב את החקירות של "מה היה לולא?".

דבורה מילשטיין: אני רק רוצה להגיד שכמובן שהסכם זה שני צדדים, וזה לא שאנחנו מכתיבים את התוצאות.

משה בר סימן טוב: האירופאים הביעו נכונות לעשות את זה.

אלי אלאלוף: דבי, זה כל כך נורמלי שהסכם עושים בין שני צדדים.

אלי אלאלוף: גם בין אשתי לביני זה תמיד הסכמים.

אלי אלאלוף: - -

מירב בן ארי: אבל כמה זמן זה ייקח?

אלי אלאלוף: - - אבל כמה זמן?

אלי אלאלוף: למה לא לקחתם?

אלי אלאלוף: החוק הזה, הצבענו עליו ואישרנו אותו לפני שנה וחצי או שנתיים?

קריאה: סוף 2016.

אלי אלאלוף: לא עשיתם כלום מאז, מ-2016?

דבורה מילשטיין: התחלנו כאילו לחשוב על העניין, כשקיבלנו את הפניות מהמדינות.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: זה אומר שבעוד שנתיים אין הסכם.

דבורה מילשטיין: כמו שאמרתי, שני צדדים, וזה תלוי באירופים.

אלי אלאלוף: אני רוצה תכל'ס.

אלי אלאלוף: שנתיים.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, שהפתרון שלכם הוא לא באופק.

מירב בן ארי: הוא לא באופק.

משה בר סימן טוב: אגב, אלי, אני רק אומר:

משה בר סימן טוב: יש הסכם מסגרת - -

אסנת לוקסנבורג: יש פלטפורמה קיימת.

משה בר סימן טוב: - - של הכרה הדדית בין שתי המדינות.

משה בר סימן טוב: יש בו פרק אחד שכבר מיושם, וזה הפרק על התרופות.

משה בר סימן טוב: עכשיו אנחנו רוצים לעשות פרק על קוסמטיקה.

משה בר סימן טוב: ישב פה אצלך נציג האיחוד האירופי, השגריר של האיחוד האירופי, שהביע נכונות להתקדם מהר בעניין הזה.

דבורה מילשטיין: אני בטוחה שמבחינת המשרד שלנו במנהל לסחר חוץ, יש שותף רציני שיודע לעבוד מהר, וככול שהקצב של האירופים יהיה קצב מהיר – אני בטוחה - - -

משה בר סימן טוב: אני חושב שזה אפשרי.

משה בר סימן טוב: אני חושב שזה אפשרי.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: גברת, בבקשה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור לאנשי האוצר.

אלי אלאלוף: לך יש מעמד מיוחד.

נורית הראל: תודה רבה.

נורית הראל: אני דוקטור נורית הראל מחברת "ד"ר פישר".

נורית הראל: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שעלו פה.

נורית הראל: משרד הבריאות פתח והתייחס לייבוא המקביל, ל-private label ולמדינות המוכרות.

נורית הראל: בזמן שפה, בוועדה, מתמהמהים, רציניים ומתייחסים לייבוא ומזדעזעים שהם יקבלו תנאים כמו התעשייה המקומית, אנחנו מקבלים הכבדות; אנחנו כבר צריכים לעמוד ברגולציה.

נורית הראל: שכרנו אנשים, זה עולה לנו מיליונים, בזמן שפה עוד לא מחליטים מה לעשות.

נורית הראל: אני חושבת שתתייחסו לתעשייה המקומית, ושיקלו עלינו בינתיים, שלא ידרשו ממנו את כל התקנים שיהיו בתקנות, שנדרשים רק מאיתנו.

נורית הראל: מפעלים קורסים ונסגרים, ופה, בינתיים, מתדיינים תיאורטית רק על הייבוא המקביל.

נורית הראל: מה עם התעשייה המקומית?

נורית הראל: יושב פה חבר שרוצה לסגור את המפעל שבו 130 עובדים.

נורית הראל: אי-אפשר לעבוד ככה.

נורית הראל: אני מבקשת שמשרד הבריאות לא ידבר רק על ייבוא מקביל, רק על ייבוא בכלל, ויתייחס לכחול-לבן.

נעה בן-שבת: אבל כרגע חל עליכם ההסדר הישן, נכון?

נעה בן-שבת: לא החילו עליכם - - -

נורית הראל: לא.

נורית הראל: בינתיים, אנחנו מקבלים תקנות בהוראות שעה.

נורית הראל: אנחנו שכרנו עוד אנשים.

נורית הראל: אנחנו כבר צריכים להביא את ה-safety assessment.

מירב בן ארי: איזה תקנות?

נורית הראל: אנחנו מקבלים הוראה.

נורית הראל: אנחנו כבר צריכים להגיש למרבית מהמוצרים שלנו safety assessment.

נורית הראל: יש לנו את העלויות האלה כבר.

נורית הראל: אנחנו צריכים להכין תיקי מוצר, כי התקנות ייכנסו, וזה לא משהו שקורה ביום אחד.

נורית הראל: אני יכולה להגיד לכם שאצלי שלושה אנשים חדשים בעלי תואר ראשון ומעלה עובדים, ואלה עלויות.

נורית הראל: אנחנו לא יכולים עם הסחבת הזאת יותר.

נורית הראל: אתם צריכים לקבל החלטות, ולא להתייחס רק לייבוא ולייבוא המקביל.

מירב בן ארי: איזה תקנות חלות על התעשייה הישראלית?

משה בר סימן טוב: החוק מדבר גם על התעשייה הישראלית.

מירב בן ארי: אז החוק כבר חל עליהם?

משה בר סימן טוב: אל"ף, החוק - - -

נורית הראל: החוק לא חל, אבל יש לנו הוראות שאנחנו צריכים לעמוד בהן.

אלי אלאלוף: נציגי האוצר, בבקשה.

נורית הראל: כבוד יושב-ראש הוועדה, אם אפשר, אני מבקשת לתת רק דקה גם לחבר שלי להוסיף כמה מילים.

ירמיהו מזרחי: אני ירמיהו מזרחי מהתאחדות התעשיינים.

ירמיהו מזרחי: צריך להבין שנכון שרשמית התהליכים האלה והחקיקה הזאת לא באמת נכנסו לעבודה, אבל כולנו כבר הוצאנו אנשים לקורסים ללמוד את נושא הנציג האחראי, וכולנו כבר הכנסנו עוד אנשי רגולציה אצלנו במפעלים, על מנת להתכונן לזה, מכיון שאנחנו מאמינים וחושבים שאם משרד הבריאות תיקן תקנות תפקידנו לעמוד בהן.

ירמיהו מזרחי: העלויות קיימות.

ירמיהו מזרחי: זה נכון שמשרד הבריאות כרגע לא שם לאף אחד דרישה לנציג אחראי, אבל נציגים אחראים כבר קיימים במפעלים, כי אנחנו כן הולכים להתכונן לתקנות האלה.

ירמיהו מזרחי: אם אדוני, יושב-ראש משרד הבריאות, אומר שברגע אנחנו רואים איזו שהיא תקנה מאוד-מאוד לא טובה שנעשתה בדרך לא דרך והתקנה הטובה תהיה כשנגיע להכרה הדדית עם אירופה, אז למה אנחנו צריכים תקנה שאנחנו יודעים שהיא לא טובה ושהיא תהיה זמנית עד שתהיה תקנה טובה?

ירמיהו מזרחי: בואו ונעצור רגע, בבקשה, - -

קריאה: נכון.

ירמיהו מזרחי: - - תשאירו את הדברים איך שהם עד שנגיע להסכמים עם אירופה, נעשה את הדברים באופן יותר מסודר, ותחשבו קצת יותר קדימה.

ירמיהו מזרחי: אין טעם לעשות תקנה שאנחנו יודעים שהיא לא תקינה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אנשי האוצר, נציגי האוצר, בבקשה.

עידו שלמה סופר: תודה.

עידו שלמה סופר: אני עידו סופר, רכז תעשייה ומסחר באגף התקציבים.

עידו שלמה סופר: אומר לגבי כמה נקודות.

עידו שלמה סופר: קודם כול, לגבי הסוגיה שזו הייתה חקיקה זריזה וכו', אני רק מזכיר שזו הייתה חקיקת מסגרת, ואנחנו מתדיינים על התקנות כבר כמעט שנתיים.

עידו שלמה סופר: אז אני אומר זאת רק כדי שנשים דברים בפרופורציה.

עידו שלמה סופר: לגבי התעשייה הישראלית, שבאמת לא נמצאת כאן בפוקוס בתקנות ספציפית, אני חושב, יו"ר הוועדה וגם חברת הכנסת מירב, שכיון שאלה נושאים שקרובים ללבכם, כדאי וראוי לקיים דיון נפרד ולדון.

עידו שלמה סופר: אלה סוגיות הרבה יותר רחבות שקשורות לרגולוציה המקומית.

עידו שלמה סופר: זה קצת פחות רלוונטי לדיון הזה, אבל אלה נקודות שאנחנו עוסקים בהן ביום-יום ובהחלט ראוי לדון בהן.

עידו שלמה סופר: בהתייחס לרעיונות שהועלו כאן, גם על-ידי משרד הבריאות – יו"ר הוועדה, אשמח שתקשיב – אני חושב שיש איזה שהוא פער משמעותי בין התיאוריה והרעיונות היפים לבין הפרקטיקה.

עידו שלמה סופר: דבר אחד – הסכם הכרה הוא דבר שהוא נחמד, טוב ויפה, ולא ניתן להתחייב עליו.

עידו שלמה סופר: אם מבקשים לשמר שני מסלולים עד להגעה להסכם הכרה, אפשר, אבל בוא ונגיד שזה משהו שנמצא כרגע באוויר.

עידו שלמה סופר: לגבי מותג פרטי, כנ"ל.

עידו שלמה סופר: אמירה, שחובות יהיו בדומה ליצרן ישראלי, לא אומרת שום דבר.

עידו שלמה סופר: השאלה היא מה הם החובות והאם ניתן לעמוד בהם.

עידו שלמה סופר: זה משהו שצריך לבחון בו את הפרטים האלה.

עידו שלמה סופר: ללא הבנת הפרטים, כמובן שאי-אפשר גם להתייחס לזה.

עידו שלמה סופר: זה יכול להיות רעיון שהוא מעולה, וזה יכול להיות רעיון שייצור חסם ודברים שאי-אפשר להביא.

עידו שלמה סופר: לגבי ייבוא מקביל, יש כאן איזו שהיא אי-הבנה עמוקה.

עידו שלמה סופר: גם אם הרפורמה הזאת תעשה – בוא ונגיד ונשאיר רגע את הייבוא המקביל בצד – יהיו כאן עוד מותגים.

עידו שלמה סופר: אבל אם אתה מדבר על מותג ספציפי, והציבור אוהב לקנות מותגים ספציפיים, משמעות הייבוא המקביל היא תחרות פנים-מותגית.

עידו שלמה סופר: זו המשמעות של ייבוא רשמי וייבוא מקביל.

עידו שלמה סופר: אגב, אני מסכים עם היו"ר, ודיברנו על זה כמה פעמים, שצריך לבטל את הבלעדיות, אבל צריך רגע להבין: מי שעוצר בלעדיות ורשמיות זה הרגולטור.

עידו שלמה סופר: כשאתה מבקש, כשרגולטור בישראל מבקש, להביא אישור שדורש קשר ישיר עם היצרן, הוא יצר את הרשמיות.

עידו שלמה סופר: לצורך העניין, אם עכשיו תעביר חוק שאומר שרגולטור בישראל לא יכול לבסס את המשטר הרגולטורי שלו על דרישות שדורשות קשר ישיר עם היצרן, סיימת את הייבוא הרשמי; אדם יוכל לקנות מספק של מפעל או ממפעל, אבל אתה משווה את השטח ובעצם סיימת עם עניין הייבוא הרשמי והייבוא המקביל.

עידו שלמה סופר: מדינת ישראל והרגולציה של מדינת ישראל יוצרות את הרשמיות.

עידו שלמה סופר: אז על מה אנחנו מדברים?

עידו שלמה סופר: על חוק רשמי שיגיד שיפתור את הדבר הזה.

עידו שלמה סופר: ואז, נחזור לתקנות ונגיד: בוא וננכה את כל הדברים שבעצם מכריחים ושיוצרים את המצב שבו יש רשמיות.

עידו שלמה סופר: הרשמיות היא פה על השולחן, כאן בתקנות.

עידו שלמה סופר: היא לא נמצאת במקום אחר.

עידו שלמה סופר: את הפתרון אפשר להעתיק מכאן למקומות אחרים.

עידו שלמה סופר: זה – כן.

עידו שלמה סופר: אז היבוא המקביל קריטי והוא חשוב, והוא יביא לירידת מחירים, וכבר אמרתי את זה בעבר: במידה ולא אותו רווח שנמצא אצל היבואן הרשמי רק יגדל, כי הקטנו לו את עלויות הרגולציה והוא לא יגולגל לצרכן.

עידו שלמה סופר: תודה.

אלי אלאלוף: אבל אני הבנתי מהשיחה הקודמת – אישרנו לעצמנו שאפשר לדבר עליה, נכון?

משה בר סימן טוב: מבחינתי, בוודאי.

אלי אלאלוף: גם מבחינתי.

אלי אלאלוף: אנחנו אמרנו שהיינו רוצים להכניס לתקנות האלה את ביטול המושג "יבואן רשמי".

משה בר סימן טוב: אני אומר לך.

משה בר סימן טוב: אני אחדד למה התכוונתי, אדוני היושב-ראש.

אלי אלאלוף: למה אני התכוונתי באמת.

אלי אלאלוף: אבל אמרו לי שזה ישר צריך לקפוץ לתיקון חקיקה.

אלי אלאלוף: אז, אני גם מוכן לזה.

אלי אלאלוף: - -

משה בר סימן טוב: אני אסביר.

אלי אלאלוף: - - אבל נעשה את זה במקביל.

אלי אלאלוף: אני יודע לעשות יותר משני דברים במקביל.

משה בר סימן טוב: בוודאי.

משה בר סימן טוב: אסביר על מה אתה חשבת ומה אנחנו הצענו, שהם לכאורה דברים דומים.

משה בר סימן טוב: דבר ראשון אסביר למה צריך קשר ישיר עם היצרן.

משה בר סימן טוב: בעולם שבו אנחנו לא בודקים את המוצרים, אם יש אירוע בטיחות, אנחנו צריכים שתהיה לנו את היכולת להגיע ליצרן – לדעת מי היה היצרן, באיזו אצוה ומה היו התהליכים שקרו באותו רגע.

משה בר סימן טוב: לדוגמה: הייתה לי פה הרעלה מטחינה.

משה בר סימן טוב: אני ידעתי ללכת ולזהות, דבר שזיהינו, שהיה עובד שלא שטף ידיים כשהוא יצא מהשירותים והלך להחליף את הצינור שדרכו ממלאים אחר כך הטחינה; ידענו שמהנקודה הזאת עד הנקודה הזאת הייתה לי טחינה נגועה בסלמונלה שפוגעת באנשים פתוגנית.

משה בר סימן טוב: לכן, אנחנו ידענו, באופן ספציפי, לטפל באירוע הזה, בלי להגיד: "עכשיו, תפסיקו לאכול טחינה במדינת ישראל".

משה בר סימן טוב: מה אני צריך?

משה בר סימן טוב: לכן זה קשר עם היצרן.

משה בר סימן טוב: אם אין לי קשר עם היצרן, אין לי את היכולת לעשות את זה.

משה בר סימן טוב: מכיון שבסוף קשר עם היצרן מחויב, אנחנו הצענו לבוא ולומר שאסור להתקשר עם יצרן שעובד רק עם יבואן אחד.

עידו שלמה סופר: אין דבר כזה.

משה בר סימן טוב: למה אין דבר כזה?

עידו שלמה סופר: אין דבר כזה.

משה בר סימן טוב: למה אין דבר כזה?

משה בר סימן טוב: תגידו שהוא צריך לפחות שניים ולפחות שלושה.

עידו שלמה סופר: - - - להתערב בקשר - - -

קריאה: אתה הולך להתערב - - -

נעה בן-שבת: אפשר - - -

משה בר סימן טוב: בחקיקה אתה יכול לעשות הכול.

עידו שלמה סופר: אין חקיקה כזו.

אנואר חילף: אין חקיקה כזאת.

אנואר חילף: ספק יכול להחליט עם מי הוא יעבוד ועם כמה יבואנים.

אנואר חילף: אתה לא יכול להכתיב לו.

אנואר חילף: אנחנו לא עשינו את זה בשום תחום.

משה בר סימן טוב: יכול ועוד איך.

משה בר סימן טוב: אתה יכול להגיד לו - - -

קריאה: אתה חושב שאתה יכול.

קריאה: אתה לא יכול.

משה בר סימן טוב: ועוד איך יכול.

אנואר חילף: אתה גם לא יכול לאכוף את זה על ספקים בחו"ל.

נעה בן-שבת: על היבואן בארץ.

משה בר סימן טוב: אתה יודע לומר את זה על היבואן לארץ, שאסור לייבא לישראל מוצר שאם נתח השוק שלו הוא מעל X אחוזים אסור שיהיה לו רק יבואן אחד.

קריאה: אבל אנחנו פה - - -

משה בר סימן טוב: אתה יכול לומר את זה.

משה בר סימן טוב: אתה בטח יכול לאסור דרישת בלעדיות.

קריאה: - - - מיליונים.

קריאה: אנחנו לא הולכים לייצר פה - - -

נילי חיון דיקמן: בלי קשר עם היצרן אין לך את התיק.

נילי חיון דיקמן: אין לך כלום.

משה בר סימן טוב: אין תיק מוצר.

קריאה: אין תיק מוצר.

אלי אלאלוף: למעשה, אתם רוצים להגיד לי שאותה חברה של הטחינה, שבינתיים מפרסמת בטונות – אתם יודעים?

אלי אלאלוף: 30%, 40% – אבל באמת הבעיה של נטילת ידיים, של ניקיון בסיסי, לא יקרה עכשיו?

אלי אלאלוף: יקרה.

אלי אלאלוף: יקרה, ואתה מכיר.

משה בר סימן טוב: אבל אני יודע לנטר את זה.

משה בר סימן טוב: אני היום יודע להגיע לבעיה התהליך.

משה בר סימן טוב: הייתה לי בעיה עם חברת תרופות מאוד-מאוד גדולה או שפעם הייתה מאוד גדולה והיום היא פחות גדולה במפעל בהונגריה.

משה בר סימן טוב: אנחנו ידענו בסוף שהבעיה נבעה מזה שהם לא עשו את השטיפה השנייה לאחד המיכלים שלהם.

משה בר סימן טוב: ואז, ידעתי בדיוק לקחת את הסיכון ולומר: "אני לא אוסר עכשיו על הכניסה של כל המוצרים האלה מהמפעל הזה בהונגריה".

משה בר סימן טוב: למה?

משה בר סימן טוב: יש שם תהליכים, תהליכי GMP שבסוף יודעים לפרק את הייצור למקטעים כאלה, כשאני יודע לשלוט בזה.

משה בר סימן טוב: אחרת, הייתי גורם, אגב, לחברה נזק אדיר, והייתי גורם למחסור בתרופות.

אלי אלאלוף: יש מי שדאג מבפנים לעשות לה נזק.

משה בר סימן טוב: מה זה?

אלי אלאלוף: יש מבפנים מי שדאג לעשות נזק לחברה.

משה בר סימן טוב: נכון.

משה בר סימן טוב: דואגים בדברים אחרים.

משה בר סימן טוב: אבל, אני ידעתי להתנהל גם עם הטחינה, ואגב, גם עם הקורנפלקס.

משה בר סימן טוב: סיפור הקורנפלקס היה פה.

משה בר סימן טוב: אנחנו ידענו שזה היה באצוה מסוימת.

משה בר סימן טוב: הם הבטיחו לנו שהאצוה נמצאת בתוך המחסנים של המפעל.

משה בר סימן טוב: אמרנו להם: "לא, אתם תפרסמו את מספר האצוה לציבור".

משה בר סימן טוב: הם פרסמו את מספר האצוה לציבור, וגילינו שהאצוה הזאת הגיעה לצרכנים.

משה בר סימן טוב: מה הייתי עושה?

משה בר סימן טוב: הייתי אומר לכולם "אל תאכלו 'תלמה'"?

משה בר סימן טוב: !

קריאה: אבל אין מדינות - - - .

קריאה: בסוף, אלה מדינות מוכרות.

אלי אלאלוף: רגע, רגע.

אלי אלאלוף: אני רוצה שתקשיבו ליועצת המשפטית שתנתח בשבילנו מה ההצעה החדשה דורשת.

נעה בן-שבת: למעשה, בסוף 2016 - - -

מירב בן ארי: מה עם התייחסות לתעשיית כחול-לבן?

אלי אלאלוף: אמרנו שנעשה ישיבה מיוחדת.

משה בר סימן טוב: אני מסכים שהתעשייה נמצאת היום במצב הכי גרוע.

מירב בן ארי: בטח.

משה בר סימן טוב: יש הוראות, והם נערכים להוראות האלה, והחוק לא קורה, והם כל הזמן שומעים שיהיו כל מיני שינויים, ובמקום לעשות את הדברים המהותיים – אנחנו מתעסקים בדברים השוליים.

משה בר סימן טוב: אני יכול להגיד לכם שהייבוא המקביל זה עניין שולי.

נורית הראל: מה הפתרון?

נורית הראל: זה שאתה מבין זה לא עוזר.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: בוא ותפתור להם את הבעיה.

מירב בן ארי: תגיד להם מה לעשות.

אלי אלאלוף: אני מנהל את הדיון בינתיים.

אלי אלאלוף: אף אחד לא ידבר.

משה בר סימן טוב: אני אומר לכם: תתעסקו בדברים החשובים, ולא בדברים האלה.

אלי אלאלוף: מירב, ברשותך.

אלי אלאלוף: אף אחד כרגע לא – חבל על הידיים.

נעה בן-שבת: בסוף 2016 הכנסת חוקקה הצעת חוק ממשלתית, שהממשלה הביאה, שקבעה יסודות, בעצם, לכול ההסדר החדש שכרגע אנחנו דנים בו.

נעה בן-שבת: היסודות נקבעו בחקיקה הראשית, והם קבעו: את נושא הייבוא; גם את הייבוא המקביל, המסגרת נקבעה שם; גם את רישיון התמרוקים שביטל את הרישיון הספציפי ודרש רק את הרישיון הכללי, - -

משה בר סימן טוב: הנוטיפיקציה.

נעה בן-שבת: - - ואת ההודעה על שיווק, נכון; גם את הקביעה על נציג אחראי תיק תמרוק והערכת בטיחות.

נעה בן-שבת: אלה היסודות שהונחו בחקיקה הראשית, כשהנחנו באמת רק את היסודות הבסיסיים, וקבענו שיגיעו אלינו בתקנות שהן אלה שיפרטו את ההסדר הזה, ואחרי שהתקנות יותקנו נוכל בעצם לפעול לפי הסדר שלם, כולל היסודות וכולל ההוראות הפרטניות.

נעה בן-שבת: מה שקרה זה, שהחקיקה הזאת הייתה אמורה להיכנס לתוקף בתחילת יולי 2017.

נעה בן-שבת: הממשלה באה בצו וביקשה לדחות בשלושה חודשים, שזה מה שהחוק אפשר להם, וזה נדחה לאוקטובר.

נעה בן-שבת: באוקטובר, למעשה, החוק הזה נכנס לתוקף, כלומר היסודות כבר בתוקף, ויש חוק במדינת ישראל שקובע את כל ההסדר החדש הזה.

נעה בן-שבת: אמנם הוא לא פורט את זה לפרטים, אבל יש הסדר שכבר חל.

נעה בן-שבת: משרד המשפטים הוציא חוות דעת של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שאמרה שאפשר יהיה להמשיך לפעול לפי ההסדר הישן, כל עוד אין באמת תקנות שאומרות איך מפעילים את ההסדר החדש.

נעה בן-שבת: זו חוות דעת שהיא כרגע בתוקף.

נעה בן-שבת: אני לא יודעת כמה זמן יכול להמשיך מצב משפטי כזה בעייתי, כשיש חוק בתוקף ואין תקנות שאומרות איך לבצע אותו ולכן בפועל לא מבצעים אותו.

נעה בן-שבת: מעבר לזה, כרגע, התקנות שמונחות על שולחן הוועדה כוללות את כל ההסדרים גם לגבי ייבוא וגם לגבי ייצור מקומי.

נעה בן-שבת: כרגע, באים מטעם משרד הבריאות ואומרים: אנחנו רוצים לשנות את עקרונות היסוד לגבי חלק מהדברים.

משה בר סימן טוב: בעקבות השיח אתכם.

נעה בן-שבת: נכון.

נעה בן-שבת: עקרונות היסוד, שרוצים לשנות, הם לגבי הייבוא המקביל, לגבי המדינות המוכרות ולגבי המותג הפרטי.

נעה בן-שבת: להבנתי, השינויים, שמתבקשים פה כרגע, מצריכים תיקון חקיקה ראשי; צריך להיכנס לסעיף הייבוא ולהגיד שליבואן לא יהיה הסכם בלעדיות.

נעה בן-שבת: צריך יהיה להיכנס לסעיף הראשי של המדינות המוכרות ולקבוע את דרך ההכרה ומה המדינות הנוספות.

נעה בן-שבת: צריך יהיה להיכנס לסעיף של היצרנים ולהגיד שיצרן שמייצר במדינה בחו"ל לצורך שיווק רק בישראל ייחשב יצרן.

נעה בן-שבת: כלומר, כל זה הוא תיקון חקיקה ראשי.

נעה בן-שבת: זה משהו שכרגע אין לוועדה סמכות לעשות במסגרת התקנות שנמצאות על שולחנה.

נעה בן-שבת: אני אוסיף למשוואה הזאת שיש הצעת חוק, שהגיש אדוני יחד עם חברת הכנסת מירב בן-ארי, שמבקשת לתקן את נושא הבשמים והסבונים המוצקים ושמבקשת לתקן לגבי הנציג האחראי איזה שהוא, - -

משה בר סימן טוב: זה לא מקובל עלינו.

נעה בן-שבת: בסדר.

נעה בן-שבת: אני רק מציגה את ההצעה.

נעה בן-שבת: - - ושמבקשת לגבי המדינה המוכרת גם להוסיף את ישראל כמדינה מוכרת כדי לפתור את בעיית המותג הפרטי.

נעה בן-שבת: זו הצעת חוק שהונחה בסוף המושב הקודם.

נעה בן-שבת: 45 ימים שהיא צריכה להיות מונחת יחלפו בתחילת כנס הקיץ, ואז אפשר יהיה לקדם אותה.

צוריאל עובדיה: גם מוצרי תינוקות.

נעה בן-שבת: שנייה, לא סיימתי.

נעה בן-שבת: מוצרי תינוקות לא נמצאים שם, בהצעה הזאת.

נעה בן-שבת: בעצם, להבנתי, אנחנו נמצאים במצב כזה שיש שלוש אפשרויות: או שהתקנות האלה יישבו ויכינו אותן והן מוסכמות על כולן ויביאו אותן לאישור הוועדה.

מירב בן ארי: זה לא קורה כבר שנתיים.

נעה בן-שבת: נכון, אבל זו אופציה.

מירב בן ארי: בואי ונהיה.

מירב בן ארי: .. זה לא קורה.

נעה בן-שבת: אוקיי.

נעה בן-שבת: אפשר גם לקחת רק את החלק של הייצור המקומי, להביא את הפרקים האלה מסודרים ולהגיד: את אלה בואו ונאשר, ונשאיר את כל הייבוא בחוץ.

נעה בן-שבת: זו גם אופציה.

נעה בן-שבת: זו אופציה אחת.

נעה בן-שבת: אופציה שנייה היא שהממשלה תבוא, בתחילת הכנס הבא, עם תיקון חקיקה ותגיד: אנחנו מבטלים את הרפורמה שעשינו ונשארים עם המשטר הישן, רוצים לעשות חשיבה לאן פנינו הולכות.

נעה בן-שבת: אופציה שלישית היא לבוא ולהגיד: אנחנו מבטלים, אבל תחת זה אנחנו מביאים את ההסדר החדש.

משה בר סימן טוב: יש אופציה רביעית, שבאה ואומרת שתחולת הרפורמה שעשינו תהיה עם כניסת התקנות לתוקף.

נעה בן-שבת: אבל, גם זה בתיקון חקיקה.

משה בר סימן טוב: זה בתיקון חקיקה, אבל זה תיקון חקיקה פשוט.

מירב בן ארי: תחולת החוק?

מירב בן ארי: בתוקף עם התקנות.

מירב בן ארי: נכון.

משה בר סימן טוב: אתם הפרדתם - -

מירב בן ארי: נכון.

נעה בן-שבת: נכון.

מירב בן ארי: זה מה שהיה צריך לעשות מלכתחילה.

משה בר סימן טוב: - - את תחולת החוק מהתקנות.

נעה בן-שבת: כן, אבל אנחנו לא - - -

משה בר סימן טוב: בסדר.

משה בר סימן טוב: אגב, אנחנו, מה שנקרא: "אמרנו לכם", - -

נעה בן-שבת: אנחנו למודי ניסיון רע בכנסת בלפרוט רפורמות בתקנות, כי אז הרפורמות לעולם לא נכנסות לתוקף.

משה בר סימן טוב: - - אבל לא משנה.

משה בר סימן טוב: זו החלטה שהייתה נכונה - - -

מירב בן ארי: אבל זה - - -

משה בר סימן טוב: לא משנה.

עידו שלמה סופר: זה לא קשור לחוק ההסדרים.

עידו שלמה סופר: זה קשור לזה שהכנסת לא מתנה כניסת חוק בתקנות.

מירב בן ארי: בתקנות.

מירב בן ארי: אבל - - -

עידו שלמה סופר: לא להאשים בכול את חוק ההסדרים.

עידו שלמה סופר: זו פרקטיקה ידועה של הכנסת.

משה בר סימן טוב: בסדר.

מירב בן ארי: כל הציבור פה תלוי באוויר.

משה בר סימן טוב: אני אומר שזו אופציה שאפשר לבוא ולומר שזה תיקון רטרואקטיבי שאומר שכניסת החוק לתוקף היא עם כניסת התקנות לתוקף.

מירב בן ארי: כן, זה חייב להיות.

משה בר סימן טוב: זה פשוט וקל.

מירב בן ארי: אגב, זה צריך לקבל פטור מחובת הנחה.

נעה בן-שבת: אני רק מעירה שבכנסת בשנים האחרונות זו הוראה מאוד בעייתי להגיד שבעצם שר שמביא תקנות הוא שיקבע את התחילה לתוקף של חוק.

נעה בן-שבת: הכנסת מחוקקת חוק ורוצה שהוא ייכנס לתוקף בזמן שהיא קובעת.

מירב בן ארי: אבל אין לך ברירה.

מירב בן ארי: יש כאן תעשייה שלמה באוויר, ייבוא שלא.

מירב בן ארי: .. , מכולות שתקועות ואנשים שלא יודעים אם לפתוח חנויות.

מירב בן ארי: אדם לא יודע: כן אפתח חנות?

מירב בן ארי: משתלם לי או לא משתלם לי?

מירב בן ארי: יש את התעשייה הישראלית שתקועה.

מירב בן ארי: לדעתי, צריך, ברמה של פטור מחובת הנחה, להביא בתחילת המושב ובהתניה של התקנות והחוק יחד, כי אנחנו כבר שנה.

מירב בן ארי: אנחנו כאן לבד שנה.

מירב בן ארי: חייבים לסגור את זה.

אלי אלאלוף: יש פה נקודה שאומרת לי היועצת המשפטית בשקט.

אלי אלאלוף: שינוי בחוק בנושא הזה הוא חקיקה ממשלתית.

נעה בן-שבת: ממשלתית.

אלי אלאלוף: אם הם לא יביאו את זה - - -

מירב בן ארי: מי זה?

מירב בן ארי: משרד הכלכלה?

מירב בן ארי: משרד הבריאות מביא את החוק והתקנה?

משה בר סימן טוב: אלה - - - ואלה - - -, תלוי - - -

אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה להגיד: אני לא רוצה להתחמק.

אלי אלאלוף: אנחנו נצא עם קושייה נוספת לפסח וזה ברור.

אלי אלאלוף: אנחנו במצב מאוד-מאוד לא - - -

מירב בן ארי: על-הפנים מה שקורה.

אלי אלאלוף: ממש.

מירב בן ארי: ממש.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שחשבנו שיש לנו חוקים בעייתיים, והתגברנו על צרות הרבה יותר גדולות, - -

מירב בן ארי: על רפורמת המזון התגברנו.

אלי אלאלוף: - - ופשוט פה אנחנו מרגישים שאנחנו טוחנים הרבה מים, ולצערנו, גם השנה אין מים.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה איזה שהוא צורך בשיתוף פעולה אבל בהובלה.

אלי אלאלוף: אם משרד הבריאות רוצה לתקן, שייקח על עצמו את ההובלה.

משה בר סימן טוב: בסדר.

אלי אלאלוף: זו הובלה שלכם.

משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים שלא יפריעו לנו.

אלי אלאלוף: תביאו הצעה, אל"ף, לתקן את התקנות הנוכחיות, ורשימת תיקוני החקיקה הנדרשים, ותביאו את זה עם ההסכמה של המשרדים האחרים, ואנחנו נהיה המשרתים של המהלך הזה.

אלי אלאלוף: אם לא יגיעו אלינו, אני, באופן אישי, לא יוזם יותר שום דבר.

אלי אלאלוף: הפתרון האחרון – אם בפרק זמן סביר התהליך הזה לא יקרה באחריות משרד הבריאות, יש לי רק הצעה שאומרים לי שאני יכול לעשות והיא לבטל את הרפורמה.

נעה בן-שבת: כהצעת חוק פרטית.

אלי אלאלוף: כהצעת חוק פרטית.

מירב בן ארי: למשוך את התקנות.

נעה בן-שבת: זה לא יעזור.

מירב בן ארי: זה לא יעזור כי החוק - - -

נעה בן-שבת: זו הצעת חוק פרטית שמבטלת.

נעה בן-שבת: זה לא רצוי.

נעה בן-שבת: זה לא רצוי.

אלי אלאלוף: זה לא יעזור.

אלי אלאלוף: אני בטוח שהיא לא תהיה פרטית שלי לבד – יש לי הרבה חברים שיהיו איתי – - -

מירב בן ארי: אין בעיה.

אלי אלאלוף: - - ונלך על ביטול הרפורמה הזאת.

אלי אלאלוף: תבינו שזה הפתרון היחיד שאני רואה כרגע.

עידו שלמה סופר: התקנות על השולחן או שמשכו אותן?

נעה בן-שבת: לא משכו כלום.

אלי אלאלוף: לא משכו.

מירב בן ארי: אם אתה מבטל את החוק, אז התקנות - - -

אלי אלאלוף: אבל אם אני מביא הצעה שכבר אומרים לי שהצעת החוק שלנו, שנעשתה בתיאום עם המשרד, ולא אגיד עד איזו רמה, - -

מירב בן ארי: לא טובה, ומתנגדים.

אלי אלאלוף: - - ואומרים לי שעכשיו מתנגדים, - -

מירב בן ארי: אז, לְמה?

אלי אלאלוף: - - אז, חבר'ה – אני לא אוהב להיות- - -, ובמשקל שלי לא כדאי וזה כבד לי – אני פשוט אמשוך את הרפורמה.

אלי אלאלוף: אני אבוא עם הצעת חוק פרטית שלנו ונמשוך את הרפורמה.

אלי אלאלוף: אז, תמשיכו לשחק במצב הנוכחי.

אלי אלאלוף: יש כאלה שיחגגו, ואחרים – שייאלצו לפעול בצורה לא נעימה.

אלי אלאלוף: אני מתנצל.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסגור.

אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון לגבי ההשלכות על התעשייה.

מירב בן ארי: כל התעשייה הישראלית.

אלי אלאלוף: אנחנו נקיים את הדיון מיד אחרי החגים.

אלי אלאלוף: אני מודה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.