הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 171, 2018-05-09 09:43

רחל עזריה: בוקר טוב.

רחל עזריה: אני שמחה לפתוח את הדיון של הוועדה ליישום חוק הפיקוח על השירותים הפיננסיים מוסדרים.

רחל עזריה: קיבלתי הרבה מאוד פניות בהקשר של נותני שירותי מטבע שחלקם נמצאים תחת חוק ה-P TO P ובעצם הפניות היו בסגנון של אתם עוקבים מה שקורה עם ה-P TO P ובאמת נעשה מאמץ גדול כדי לסייע.

רחל עזריה: השאלה אם אפשר לעשות משהו דומה גם לגבי הנש"מים.

רחל עזריה: ישבתי עם לא מעט אנשים שפנו אלי בעניין ואני סבורה שבאמת יש מקום לאיזושהי בדיקה או יכול להיות התערבות.

רחל עזריה: הדיון הזה הוא כדי להציף את כל הבעיות ולראות איך ואם אפשר לתת פתרונות.

רחל עזריה: אני אבקש מנציגי נותני שירותי מטבע להתייחס.

רחל עזריה: יש מישהו שרוצה לייצג בצורה רחבה יותר?

מיכה אבני: כן.

מיכה אבני: אני יושב ראש איגוד חברות האשראי שמייצג את בעלי הרישיונות המורחבים.

מיכה אבני: מעבר לתפקיד יושב ראש איגוד חברות האשראי, איגוד שמייצג את החברות שהגישו בקשה לרישיון מורחב, יש חברות ציבוריות, חברות עם מאזנים של מאות מיליוני שקלים ומיליארדי שקלים, שחלקן קיימות עשרות שנים בתחום הזה, היינו תומכים גדולים בהסדרה ובפיקוח על מנת לייצר תחרות מול השוק הבנקאי, אני גם מיסד ומנכ"ל של חברה ציבורית בתחום שנקראת פנינסולה שהיא בין הגדולות בענף.

מיכה אבני: אנחנו קודם כל רוצים לומר שאנחנו באמת מברכים על הוועדה ועל המהלך לייצר תחרות מול המערכת הבנקאית, על ההסדר הרגולטורי שנוצר.

מיכה אבני: אנחנו חושבים שבאופן כללי זה דבר טוב למשק.

רחל עזריה: ועכשיו לנקודה.

מיכה אבני: יש כמה נקודות ואני ארכז אותן.

מיכה אבני: נקודה אחת שתשמעי אותה לדעתי כמעט מכולם היא שעל אף המאמצים המצוינים שעושים באגף שוק ההון, יש אי בהירות לגבי המדיניות של האגף בנושא הרישוי.

מיכה אבני: עברה כמעט שנה והנפיקו נדמה לי שישה רישיונות.

מיכה אבני: אני לא סופר את זה שאני קיבלתי שלושה אבל שישה גופים קיבלו רישיונות ויש מאות רבות שממתינים בתור.

מיכה אבני: העיכוב בהנפקת רישיונות מובן כי זה דורש משאבים וזמן ומתבצעת כאן בדיקה מעמיקה, היא יוצרת אי בהירות בכמה רמות.

מיכה אבני: הגופים האלה לדוגמה צריכים לעבוד מול המערכת הבנקאית ומעמד הביניים הזה של אין רישיון מעמיד אותם במצב של אי ודאות ומקשה על העבודה.

רחל עזריה: אתה קיבלת רישיון.

מיכה אבני: אני קיבלתי רישיון.

מיכה אבני: התמזל מזלי.

מיכה אבני: אבל יש הרבה גופים מצוינים גדולים וקטנים שממתינים ולא יודעים מה מצבם.

מיכה אבני: הם יושבים מול לקוח פוטנציאלי והלקוח שואל אם יש רישיון או אין רישיון.

מיכה אבני: יש להם מכתב זמני.

מיכה אבני: אף אחד לא מבין מה זה הדבר הזה.

מיכה אבני: זו סוגיה אחת.

מיכה אבני: הסוגיות המהותיות הן איך יוצרים תחרות.

מיכה אבני: הרי לא מספיק שגוף מחזיק ברישיון.

מיכה אבני: כדי לייצר תחרות מול המערכת הבנקאית במתן אשראי, נדרשים מקורות.

מיכה אבני: מקורות הכספים במדינה נמצאים או אצל הציבור בבנקים בפיקדונות או בגופים המוסדיים בחיסכון לטווח ארוך.

מיכה אבני: אם אני רוצה למכור אשראי לעסק, אני צריך קודם כל לקנות את הכסף ממקום כלשהו ולקבל אותו.

מיכה אבני: יש מגבלה דרמטית בחוק הבנקאות (רישוי) שמגבילה את היכולת של גוף בתחום האשראי להנפיק אגרות חוב, בעצם לגייס כסף.

מיכה אבני: אנחנו קיבלנו כאן החלטה שהפיקוח על שוק אשראי חוץ בנקאי ייעשה על ידי אגף שוק ההון אבל נשאר סעיף בחוק הבנקאות (רישוי) שבא ואומר שבעצם הפיקוח על הבנקים יחליט מי יכול להנפיק אג"ח, מי בעצם יכול לייצר מקורות.

מיכה אבני: משיחות שהיו לי עם בנק ישראל ומשיחות שהיו לי גם עם הפיקוח על שוק ההון, יש נכונות לשנות את הדבר הזה.

מיכה אבני: יש מגבלות כשבאים ואומרים שגוף שרוצה לתת אשראי לעסק והעסק הזה מעמיד נכס נדל"ן כביטחון, לא יכול לגייס אג"ח כדי לתת אשראי כזה.

מיכה אבני: הבנק יכול לבוא לבעל עסק ולומר שבמסגרת האשראי שהוא נותן לו - או לבן אדם פרטי – הוא רוצה שעבוד על נדל"ן וזה נותן לו יתרון דרמטי, וגוף בשוק החוץ בנקאי לא יכול לעשות זאת כתוצאה של פיקוח שבאה מתחום הבנקאות ולא מאגף שוק ההון.

מיכה אבני: לפני שלוש שנים נעשתה פריצה ראשונה בדבר הזה וכרסמו קצת בחוק הזה ופתחו פתח במגבלות מסוימות להנפיק אגרות חוב, אבל צריך להוריד את כל החסמים האלה.

מיכה אבני: חסם אחד הוא מגבלות של שימוש.

מיכה אבני: בעצם באים ואומרים שאם אתה רוצה לתת אשראי לעסק עם מחזור שנתי של מעל 400 מיליון שקלים, אסור לך.

מיכה אבני: אם אתה רוצה לתת אשראי לעסק או לבן אדם שמביא נכס נדל"ן כביטחון, אסור לך והוא גם מגביל כמותית את האשראי שאתה יכול לגייס והוא גם אומר שאם אתה רוצה לגייס אשראי מהציבור, אתה צריך להיות מדורג, וזה לא כמו אף חברה אחרת במדינה.

מיכה אבני: זאת אומרת, כל חברה יכולה לגשת לרשות ניירות ערך, לבורסה, להגיש תשקיף, לעמוד בכל הדרישות והציבור והגופים המוסדיים יחליטו אם הם רוצים לקנות את האג"ח או לא.

מיכה אבני: אבל אם אתה נותן אשראי, אתה צריך להיות מדורג.

מיכה אבני: השיקול הזה צריך להיות שיקול של אגף שוק ההון ולא שיקול של בנק ישראל.

מיכה אבני: נדרש תיקון לסעיף 21 לחוק הבנקאות.

רחל עזריה: אתה מציע תיקוני חקיקה.

מיכה אבני: אלה שני תיקונים עיקריים שהם המשפיעים על המקורות.

רחל עזריה: זה מבורך.

מיכה אבני: אני מבין היטב ואני עושה לך סדר בדברים.

רחל עזריה: אני לא צריכה שתעשה לי סדר בדברים.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: יש אנשים אחרים שזה תפקידם לסייע לי, אם אני מבקשת עזרה.

רחל עזריה: בוא נעשה את זה פשוט.

מיכה אבני: אני אסכם לך את הנקודות.

רחל עזריה: תן לי לדבר ואז אם אני אבקש, אתה תמשיך לדבר.

רחל עזריה: אתה לא תסכם לי את הנקודות ואתה לא תעזור לי.

רחל עזריה: יש אנשים שזה תפקידם ואם אני מבקשת עזרה, הם שם.

מיכה אבני: יש מצב שאני יכול לעזור לך.

רחל עזריה: יש מצב.

רחל עזריה: אתה מבין באיזה דיון אתה נמצא?

מיכה אבני: כן.

רחל עזריה: אתה רוצה להמשיך לדבר או אתה רוצה להפסיק להיות רלוונטי לדיון?

מיכה אבני: אני מבקש לדבר.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: נעבור לדובר הבא.

רחל עזריה: משה בן יעקב.

רחל עזריה: אני אומר שאפשר לדון בתיקוני חקיקה אבל הדיון הזה הוא קודם כל דיון מעקב.

רחל עזריה: נושאים של תיקוני חקיקה, נשמח לשמוע בסוף.

משה בן יעקב: איגוד נותני שירותים פיננסיים.

משה בן יעקב: אנחנו מייצגים סדר גודל של 250 נותני שירותי אשראי שהם בסדר גודל קטן יותר.

משה בן יעקב: הם רישיונות בסיסיים בעיקרם.

משה בן יעקב: הטענות שלנו הן שהליך ההסדרה שאנחנו מברכים עליו הוא פשוט לא מטפל במערכת היחסים מול המערכת הבנקאית.

משה בן יעקב: מערכת היחסים שלנו היא עכורה, היא קשה, היא לא מאפשרת לנו תפקוד בסיסי ואנחנו מדברים מרמת פתיחת חשבונות וממשיכים להנפקת פנקסי צ'קים, כרטיסי אשראי ופעולות באינטרנט שאנחנו לא יכולים לבצע.

משה בן יעקב: אנחנו מבינים שהליך ההסדרה, חלק מהמטרות שלו הן בעצם לייצר אלטרנטיבה למערכת הבנקאית.

משה בן יעקב: עיקר השירותים שלנו מושתתים על שירותים שאנחנו בעצמנו מקבלים מהמערכת הבנקאית ואם לא תוסדר מערכת היחסים הזאת, אנחנו בעצם לא יכולים לפעול וזה אומר שסדרת חקיקות – שזו הייתה המטרה שלהם – היא פשוט יורדת לטמיון ואנחנו לא יכולים לעבוד.

רחל עזריה: תפרט מה הנקודות בגינן אתם לא יכולים לעבוד.

משה בן יעקב: זה מתחיל בזה שמי שיש לו אפילו רישיון – כרגע אין להרבה אבל גם מי שיקבל רישיון או מי שיש לו אישור המשך עיסוק זמני – ניגש לבנק ובשום בנק בצורה אוטומטית לא פותחים לו חשבון.

משה בן יעקב: יחידי הסגולה שהצליחו לפתוח חשבון בדרך כלל דרך בית משפט, הם לא מקבלים שירותים בסיסיים.

משה בן יעקב: אם אני רוצה לבצע ללקוח שלי העברה בנקאית, אני לא יכול כי אני תחת זכוכית מגדלת ורוצים שכל פעולה שלי תעבור דרך פקס.

משה בן יעקב: אם אני רוצה להפקיד צ'ק בחשבון, אני צריך לצרף אליו את החשבונית ולנמק מה הייתה מהות העסקה.

משה בן יעקב: אם אני רוצה לקבל כרטיס אשראי, אני לא רשאי.

משה בן יעקב: אם אני רוצה לקבל פנקס צ'קים - כדי להפעיל עסק צריך פנקס צ'קים – לשלם לספקים, לשלם לרשויות, למס הכנסה, לביטוח לאומי, אני לא רשאי לקבל פנקס צ'קים.

משה בן יעקב: אלה תנאים בסיסיים.

משה בן יעקב: זה ממש הלחם והמים של העסק הזה ואנחנו לא מצליחים להעניק את השירותים לשמם בעצם קיבלנו רישיון.

משה בן יעקב: קיבלנו רישיון לעסוק בענף הזה, בתחום הזה, ואנחנו לא יכולים להעניק את השירותים בלי הגיבוי של המערכת הבנקאית.

משה בן יעקב: בסופו של דבר אנחנו מבקשים הסדרה תחילה של מערכת היחסים מול הבנקים שתכלול מתן שירותים בסיסיים שמקבל כל לקוח שפותח חשבון ובהמשך קיום של ועדה שתסדיר את מערכת היחסים הזאת, אולי תקבע תקנון לפעילות מול הגופים האלה והתקנון הזה יחייב את הבנקים ונשמח אם הוא יאושר על ידי הפיקוח על הבנקים.

רחל עזריה: אתה אומר כמה דברים.

רחל עזריה: אתה אומר שלא פותחים חשבונות בנק.

רחל עזריה: בוא תגיד את הנקודות.

משה בן יעקב: לא פותחים חשבון בנק.

משה בן יעקב: לא מנפיקים פנקסי צ'קים.

משה בן יעקב: לא מאפשרים פעולות באינטרנט בצורה גורפת.

משה בן יעקב: שום פעולה.

משה בן יעקב: כרטיסי אשראי.

משה בן יעקב: מעבר לזה, שום מתן אשראי או משהו בסגנון הזה.

משה בן יעקב: זה בלתי אפשרי שאנחנו אפילו לא מבקשים את זה כרגע.

מרדכי הרוש: אפילו ברמה האישית של האנשים ולא רק ברמה העסקית.

מרדכי הרוש: למשל אני, שאני אפילו לא בעל מניות.

מרדכי הרוש: אני מאיגוד נותנים שירותים פיננסיים וגם מנכ"ל של חברה קטנה במשק.

מרדכי הרוש: אני אתן לך דוגמה.

מרדכי הרוש: כסף שאני הייתי אמור לקבל מהאוניברסיטה שעובר רק דרך פלטפורמה אחת מסוימת של בנק מסוים, הבנק סירב לפתוח לי חשבון בטענה בהתחלה שאני מוגבל, והוכחתי להם עם מכתב מבנק ישראל שאני לא מוגבל, ואחר כך בטענה שיש עלי הגבלה מסוימת.

מרדכי הרוש: הם לא פירטו אותה.

מרדכי הרוש: זה לקח כמעט 72 שעות של טלפונים ומכתבים והם האופציה היחידה כדי לקבל את הכסף מהאוניברסיטה.

מרדכי הרוש: כל זה רק בגלל שאני מיופה כוח בחשבון של נש"ם.

מרדכי הרוש: אתמול בלילה המפקד שלי מהמילואים התקשר אלי ולא ראיתי שהוא הטיל עלי איזו הגבלה בגלל שאני נש"ם.

מרדכי הרוש: הם פשוט לא היו מוכנים לפתוח לי חשבון, ברמה האישית.

רחל עזריה: ולא היית מוגבל.

מרדכי הרוש: בחיים שלי לא הייתי מוגבל.

מרדכי הרוש: בהתחלה הם טענו שאני מוגבל חמור.

מרדכי הרוש: אחר כך טענו שיש עלי הגבלה.

מרדכי הרוש: הם לא פירטו מה ההגבלה עד שהתעקשתי לקבל את זה במכתב.

מרדכי הרוש: אגב, יש לי את כל השיחות מוקלטות.

רחל עזריה: אתה אומר שבגלל שאתה מיופה כוח בנש"ם.

מרדכי הרוש: כן.

משה בן יעקב: הם מסמנים באופן אישי כל מי שיש לו נגיעה לנותן שירותי אשראי.

משה בן יעקב: בשום כובע אחר אנחנו לא יכולים לקבל שירותים בנקאיים.

משה בן יעקב: אני בעצמי ניסיתי לפתוח חשבון לחברה אחרת שהקמתי – לא הסכימו לפתוח לי חשבון עבור החברה האחרת, שזאת ישות משפטית נפרדת שאין קשר בין שני העסקים האלה.

משה בן יעקב: הם לא נותנים לנו שירותים בסיסיים, לא משנה באיזה כובע, גם באישי.

משה בן יעקב: אנחנו לא יכולים לקבל משכנתא לרכישת דירה.

משה בן יעקב: מה הקשר בין הדברים?

משה בן יעקב: אם יש לי יכולת החזר, אם אני נשוי, אם יש לי את ההון העצמי, למה שאני לא אקבל משכנתא בגלל שאני נותן שירותי אשראי?

משה בן יעקב: אני לא מבין את זה.

אופיר פנחסוב: אני הבעלים של חברת בוקאי 77.

אופיר פנחסוב: לחברה שלי יש שני סניפים של המרות מט"ח בתל אביב, אחד במלון דן והשני ברחוב בן יהודה.

אופיר פנחסוב: בין היתר אני מתעסק גם בנדל"ן.

אופיר פנחסוב: אנחנו קונים, משביחים ומוכרים נדל"ן מסחרי.

אופיר פנחסוב: בהמשך לדברים שנאמרו על ידי חבריי אני רוצה לתת לכם דוגמה ממש מהשבועות האחרונים.

אופיר פנחסוב: חמתי נפטרה, קיבלתי ירושה, אני ואשתי.

אופיר פנחסוב: הכסף ישב בבנק הפועלים בחשבון של אשתי.

אופיר פנחסוב: אשתי טיפלה בירושה.

אופיר פנחסוב: אח שלה יושב בניו יורק.

אופיר פנחסוב: יש לנו צו ירושה והכל נעשה כדת וכדין.

אופיר פנחסוב: יש לנו סכום של כסף בחשבון.

אופיר פנחסוב: גיסי נתן הוראה אצל הנוטריון שלנו בצורה מסודרת לטפל בכל ההליכים.

אופיר פנחסוב: כל הכסף יושב בחשבון.

אופיר פנחסוב: אני לוקח את החלק היחסי של גיסי, אני נש"ם, אני קונה את המטבע הרבה יותר זול מבנק הפועלים, העברתי אותו החוצה לנש"ם, רכשתי מט"ח והעברתי אותו בחזרה לבנק הפועלים.

אופיר פנחסוב: ביקשתי מהבנק להעביר את הכסף לגיסי בניו יורק.

אופיר פנחסוב: הבאתי קלסר עם כל המסמכים שלא תהיה להם בקשה אחת.

אופיר פנחסוב: תקשיבי טוב חברים.

אופיר פנחסוב: מסתכל עלי מנהל הבנק ואומר לי: עצם זה שהעברת את הכסף החוצה לקנות מט"ח בצ'אנז, אתה כבר עושה את העסקה פה מלוכלכת.

אופיר פנחסוב: אמרתי לו, תסתכל עלי טוב ידידי, אני עובד עם רישיון שהמדינה נתנה לי, אני עושה הכול כדת וכדין, אני מביא לך את כל המסמכים, אני מראה לך, אין כאן שום מסמך שחסר, אתה אומר לי שאני עשיתי את העסקה מלוכלכת?

אופיר פנחסוב: אתה לא מתבייש?

אופיר פנחסוב: הוא לא העביר לי את הכסף.

אופיר פנחסוב: נאלצתי לשלם עוד עמלות כבדות, להעביר את זה לבנק אחר, לרוץ, לעשות את כלל הפרוצדורה מחדש עד שבנק אחר הסכים – בנק לאומי - לעשות לי את הפעולה.

אופיר פנחסוב: אם יורשה לי, אתן עוד דוגמה יותר קשה מזאת.

אופיר פנחסוב: 24 שנים בנק לאומי מלווה אותי בעסקים שלי.

אופיר פנחסוב: לפני שנתיים וחצי פתאום איזה קצין ציות בסניף גילה שאני נש"ם.

אופיר פנחסוב: הבנק מלווה אותי שנים בכל העסקים שלי, ממנף אותי במיליונים בנכסים שאני קונה.

אופיר פנחסוב: בזכות הבנק אני התקדמתי.

אופיר פנחסוב: עד שקצין ציות פתאום הבין שהם מתעסקים במט"ח.

אופיר פנחסוב: הפקידה שמנהלת לי את החשבונות יודעת.

אופיר פנחסוב: היא רוכשת אצלי מט"ח.

אופיר פנחסוב: היא אומרת לי: תשמע, אני לא יכולה להסתכל לך בעיניים, קיבלתי הוראה מלמעלה, אני לא יכולה לדבר אתך.

אופיר פנחסוב: אתה חייב לעזוב את הסניף דחוף כי אם לא, סוגרים לך את החשבונות.

אופיר פנחסוב: אמרתי לה, מה?

אופיר פנחסוב: היא אומרת לי, כן, אתה חייב לעזוב כאן את הסניף, אתה חייב להעביר את כל החשבונות לסניף אחר.

אופיר פנחסוב: אמרתי לה, שולי, תסתכלי לי בעיניים.

ורד קירו זילברמן: אל תזכיר שמות.

אופיר פנחסוב: נכון.

אופיר פנחסוב: אמרתי לה, תקשיבי, את שומעת מה את אומרת?

אופיר פנחסוב: אני 24 שנים כאן.

אופיר פנחסוב: היא אומרת לי, אופיר, קיבלתי הוראה גורפת.

אופיר פנחסוב: היא אומרת לי, בינינו, אסור לי לדבר אתך יותר.

אופיר פנחסוב: אני אוהב תמיד להסתכל על חצי הכוס המלאה.

אופיר פנחסוב: כך אני גם מחנך את הילדים שלי.

אופיר פנחסוב: אמרתי אולי זה לטובה.

אופיר פנחסוב: היא אומרת לי, לא, לא את החשבון של הנש"ם אלא את כל החשבונות.

אופיר פנחסוב: היה לי סניף של ארומה.

אופיר פנחסוב: החשבונות הפרטיים שלי ושל אשתי.

אופיר פנחסוב: היא אומרת לי, הכול.

אופיר פנחסוב: אמרתי לה, מה זה קשור?

אופיר פנחסוב: היא אומרת לי, הכול, אסור לנו לנהל אתך חשבונות כאן יותר.

אופיר פנחסוב: וזה מה שעשו.

אופיר פנחסוב: העבירו אותי לחשבון אחר.

אופיר פנחסוב: ישבתי עם המנהל החדש.

אופיר פנחסוב: באמת נחמד, חבל על הזמן.

אופיר פנחסוב: אמר לי, תשמע, כל מה שאתה רוצה חוץ מלקבל כאן אשראי.

אופיר פנחסוב: אמרתי לו שאין בעיה, אני לא צריך אשראי.

אופיר פנחסוב: אני עובד.

אופיר פנחסוב: אמרתי לו, אבל נכסים אני קונה על שמי הפרטי וזה לא קשור לנש"ם.

אופיר פנחסוב: בדיוק הייתי באמצע עסקה ולכן הכול התחיל.

אופיר פנחסוב: קניתי נכס בארבעה מיליון ו-600,000 שקלים.

אופיר פנחסוב: ארבעה מיליון שקלים שלי הון עצמי.

אופיר פנחסוב: אמרתי לבנק שאני צריך 600,000 שקלים הלוואה, 15 אחוזים מימון, אמר לי: אופיר, אני מדבר אתך וירטואלית, הידיים שלי כבולות לכיסא, אני מת לתת לך, אתה לקוח הכי חזק שיכול להיות, אתה מבקש 15 אחוזים מימון, אבל אני לא יכול לתת לך, קיבלתי הוראה ואני לא יכול לתת לך.

אופיר פנחסוב: תסגור את הנש"ם, הוא אומר לי, תסגור את העסקים של המט"ח, תקבל כסף.

אופיר פנחסוב: אמרתי לו, אתה שומע מה אתה אומר?

אופיר פנחסוב: אתה רוצה שאני אסגור את העסקים שמפרנסים אותי ואת הילדים שלי כדי שהוא ייתן לי כסף?

אופיר פנחסוב: הוא אמר, כן, אין מה לעשות.

אופיר פנחסוב: אמרתי לו שפישמן ודנקנר אכלו להם מאות מיליונים שאנחנו עוד נשלם על זה.

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: נשמע עוד שניים-שלושה ואז נבקש מבנק ישראל להתייחס.

רחל עזריה: אומרת היועצת המשפטית של הוועדה שבגלל ענייני תביעות אל תזכירו שמות, אל תזכירו סניפים ספציפיים.

רחל עזריה: תשאירו את זה ברמה המערכתית.

רחל עזריה: גם כך הפתרונות יהיו ברמה המערכתית.

שניר יוסף: אני מנכ"ל של חברת בלינק שפיתחה אפליקציה להעברת כספים בינלאומית.

שניר יוסף: אני באתי להשמיע את קולן של חברות הפינטק כאן.

שניר יוסף: אחרי מה שנאמר כאן, דברים חמורים, את הצרות האלה אני קונה.

שניר יוסף: אנחנו מנהלים מאבק תשעה חודשים בישראל לפתוח רק חשבון בנק.

שניר יוסף: החולשה שלנו כחברות פינטק, הבנקים מודעים היטב לעובדה שכרגע אנחנו רצים על אדים מה שנקרא.

שניר יוסף: יש לנו מימון תקופה מוגבלת וככל שהבנק ימשוך אותנו לבור, כך הסיכוי יותר שנמות.

שניר יוסף: אנחנו באנו תמימים לסניף.

שניר יוסף: באנו ופתחנו חברה, הקפדנו על הנהלים, בנינו מדיניות ציות הלבנת הון, בנינו ניהול סיכונים חמורים מזה של הבנק.

שניר יוסף: באנו כמו שני פתאים לבנק והבנק יודע שאסור לומר לא.

שניר יוסף: הוא יודע שאסור לומר לא בגלל חוק הבנקאות ומה שהוא עושה, הוא לא אומר לך תשובה אלא הוא פשוט מושך אותך בעורמה, מושך אותך באף בעורמה ואומר לך כל שבוע יהיה בסדר.

שניר יוסף: תשעה חודשים התאזרנו בסבלנות ואז יום אחד הבנו שהכול מתוכנן והכול בעצם אסטרטגיה.

שניר יוסף: זה מחסל כאן עסקים, מחסל את תעשיית הפינטק.

שניר יוסף: אני רק אתן דוגמה.

שניר יוסף: חבר שלי לא מזמן רצה לפתוח עוד מיזם בתחום הפינטק.

שניר יוסף: העצה הראשונה שאני נתתי לו הייתה שזאת תהיה טעות טקטית מבחינתו לעבוד בישראל.

שניר יוסף: אני רוצה גם לומר שהחברה שלנו, אנחנו לא נוכל לשרוד עוד הרבה זמן וזה סיפור עצוב כי זה החלום שלנו וזו חברה שבנינו בכוחות עצמנו ואנחנו חבר'ה צעירים.

שניר יוסף: הבאנו כסף מהמשפחה כדי להרים את המיזם הזה.

שניר יוסף: יש לנו עבר ללא דופי.

שניר יוסף: גם אין לנו עבר בתחום אבל גילינו המר מאוד שישראל היא סביבה עוינת לתעשייה הזאת ולחדשנות.

שניר יוסף: אני היום בכלל בתהליך לקחת את המיזם שלי ולהוציא אותו לחוץ לארץ כי עוד שנייה אנחנו מרימים ידיים.

שניר יוסף: זו העצה שלי גם לחברים בכנסים אליהם אני הולך ולאנשים אתם אני מדבר.

רחל עזריה: תנסה למקד מה אנחנו צריכים.

רחל עזריה: מה צריך לעשות כדי שהסביבה לא תהיה עוינת.

שניר יוסף: קודם כל, הבנקים הם בסוג של פוסט טראומה.

שניר יוסף: אני לא מאשים אותם כי הם בין הפטיש לסדן.

שניר יוסף: אני הבנתי שהיום קצין ציות של בנק, כדי לפתוח חשבון, הוא סוג של אחראי עליך אישית.

שניר יוסף: משהו כזה.

שניר יוסף: לא יודע בדיוק, אבל כך שמעתי באיזשהו מקום.

שניר יוסף: הבנקים בעצם מפוחדים כי נחתו עליהם מכות קשות ואני, אם הייתי בנק, יכול להיות שהייתי מתנהג באופן דומה.

שניר יוסף: אני אומר את האמת.

שניר יוסף: תמיד יש איזה מעגל שוטה ברגולציה.

שניר יוסף: יש איזו תופעה שהרגולטור רוצה למנוע אותה, הוא מפעיל מכבש רגולטיבי אדיר, מרסק עסקים, קולט שעסקים נעלמים, קולט שאין סביבה עסקית נכונה, ואז הוא מתחיל להוריד את הרגולציה.

שניר יוסף: זה קרה בענף היהלומים, זה קורה הלוך ושוב לאורך ההיסטוריה.

שניר יוסף: זה הזמן לעשות את השינוי הזה, להקל על הבנקים, כי אם לא נקל על הבנקים, אני כבנקאי הייתי מתנהג באופן דומה.

רחל עזריה: התקשית לפתוח חשבון בנק?

שניר יוסף: קודם כל, לאכוף את החוק הקיים.

שניר יוסף: לאכוף חוזרים של בנק ישראל ולאכוף תוך זמן קצר.

שניר יוסף: קודם כל לפתוח חשבון ואז להתנהל.

שניר יוסף: לנהל את הסיכונים.

שניר יוסף: נכון שיש סיכונים בענף הזה אבל לנהל אותם.

שניר יוסף: לא למנוע מראש.

שניר יוסף: אני לא יכול שתשעה חודשים אני מנסה לפתוח חשבון בנק.

שניר יוסף: אני מרגיש שאני מנהל מלחמה.

שניר יוסף: כבר אין לי חשק.

שניר יוסף: אני כבר לא חושב עסקי, אני כבר לא חושב איך לגדול, איך להביא עוד טכנולוגיה.

שניר יוסף: כל שיתופי הפעולה, עצרתי אותם.

שניר יוסף: אני אתן דוגמה.

שניר יוסף: חברה אמריקאית שרצתה להיות שותפה אסטרטגית אתי, חברה אמריקאית גדולה שמעסיקה מאות עובדים בארצות הברית ושם הרגולציה לא פחות מחמירה אבל מנהלים אותה נכון.

שניר יוסף: הם באו לכאן לארץ, הם ניסו לפתוח חשבון בנק, הם פשוט התייאשו.

שניר יוסף: המנכ"ל בא לכאן אישית ואמר לי, שמע, אני מיואש, אין בישראל סיכוי.

שניר יוסף: יש מדד ה-דויינג ביזנס שהתפרסם לא מזמן.

שניר יוסף: ירדנו עשרות מקומות.

שניר יוסף: אם היה מדד לפינטק, היינו מקום אחרון.

רחל עזריה: אתה אומר שמה שבעצם הסיפור הוא הבנקים.

רחל עזריה: זה הסיפור.

שניר יוסף: חד משמעית הסיפור הם הבנקים.

יוסי משה חי: אני משמש כנש"ם כבר חמש שנים מבית שאן.

רחל עזריה: באת הבוקר מבית שאן?

יוסי משה חי: כן.

רחל עזריה: לפחות הייתה נסיעה יפה בכביש הבקעה.

יוסי משה חי: מאוד, יחסית לנסיעות שאני עושה.

יוסי משה חי: עד לפני חמש שנים אני הייתי נחשב יקיר הבנק.

יוסי משה חי: היה לי אולם שמחות שעד היום אני משכיר אותו, מסעדה מאוד נחשבת בעפולה עד היום, כל מנהלי הבנקים חברים ברמה אישית, מגיעים לאירועים משפחתיים.

יוסי משה חי: ברגע שפתחתי צ'יינג', הפכתי להיות לנש"ם, הפכתי להיות לשנוא הבנק.

יוסי משה חי: מבית שאן העבירו אותי לקריית אתא, לעפולה.

יוסי משה חי: קריית אתא עם הפקקים של היום, זאת נסיעה של שעה וחצי.

רחל עזריה: הצטרף אלינו חבר הכנסת חיים ילין.

רחל עזריה: ברוך הבא.

יוסי משה חי: כאמור, לקריית אתא נסיעה של שעה וחצי במקרה הטוב.

יוסי משה חי: אני מגיע לבנק, גם אין לי חניה ואני צריך לחנות במרחק של כחמש דקות.

יוסי משה חי: מכריחים אותי למשוך את הכספים שאני מושך, שזה בדרך כלל לא פחות מכמה מאות אלפי שקלים כל משיכה ואני צריך ללכת עם הכסף לרכב.

יוסי משה חי: כל זה כשיש לי סניף של דקה וחצי הליכה מהמשרד שלי.

יוסי משה חי: אני רוצה להפקיד צ'ק, אני צריך לנסוע לקריית אתא.

יוסי משה חי: אני רוצה לעשות העברה אינטרנטית, חצי שנייה, שעה וחצי בטלפון עד שהפקיד עונה לי ואומר לי שיעשה לי את ההעברה.

יוסי משה חי: הלקוחות שלי, שאני צריך לתת להם שירות שהם לקוחות, אני לא רוצה לספר עליהם – כמו אמרתם, לא לנקוב בשמות – אבל אלה לקוחות שהבנקים היו מקבלים אותם עם שטיח אדום.

יוסי משה חי: אני צריך לתת להם שירות.

יוסי משה חי: אני צריך כל רגע להתקשר אליהם, עוד עשר דקות, עוד חצי שעה, כאילו הכסף הוא לא שלי.

יוסי משה חי: כסף שיושב לי בחשבון.

יוסי משה חי: כסף שעבדתי עליו וההורים שלי עבדו עליו לתת לי אותו, אני צריך להתחנן שפקיד בנק יעשה לי העברה לחשבון.

יוסי משה חי: אין לי בעיה, אני מוכן.

יוסי משה חי: היום יש לנו אינטרנט, מיילים, כל הדברים האלה, אני אתן חשבונית, אני לא מחפש שום הנחות.

יוסי משה חי: כל מה שהם רוצים, אני אתן במסגרת החוק הכי טוב והכי מהיר, אבל אל תענו אותנו.

יוסי משה חי: זה ממש עינוי מה שעושים לנו.

יוסי משה חי: זה סבל.

רחל עזריה: אתה מדבר על כך שהעבירו את החשבון לעיר אחרת.

יוסי משה חי: לעיר אחרת.

יוסי משה חי: לקריית אתא, שעה וחצי נסיעה, אין חניה.

יוסי משה חי: אני מושך כספים, אני לא רוצה לומר איזה סכומים, אבל רואים אותי עומד בדלפק עם שקיות של כסף, אני לא רוצה להגיד מה המצב הכלכלי היום שאנשים מסתכלים עלי פעם שנייה, שלישית, רביעית – שוד.

יוסי משה חי: לא מספיק שאין לי חניה, זה ממש פחד.

יוסי משה חי: סיכון חיי אדם.

יוסי משה חי: הפקידים כבר מגיעים למצב שאומרים לך שאין להם מה לומר לי, שהם מצטערים.

יוסי משה חי: המנהלים הגדולים ששמו אותם כאילו – תסלחי לי – כמו רוטוויילרים, במיוחד על הנש"מים, מה הם אומרים לך?

יוסי משה חי: טוב, תסגור את החשבון.

יוסי משה חי: ממש בצורה גזענית כלפי המקצוע הזה.

יוסי משה חי: אני קורא לזה גזענות.

יוסי משה חי: זה לא מצחיק.

יוסי משה חי: אני מרגיש כך.

יוסי משה חי: אני מרגיש שגזענים כלפי.

יוסי משה חי: היום לא מכניסים בן אדם לפאב, לדיסקוטק, לא יודע לאן, כל התקשורת כותבת שלא הכניסו את הבחור הזה.

יוסי משה חי: לא רוצים להכניס אותי לבנק.

יוסי משה חי: עמלנו על הכסף הזה, זה כסף שכל מה שתבקשו עליו, תקבלו, אבל ברגע שאני צריך לתת שירות ללקוח שלי, אני צריך מיליון ואחת בקשות?

יוסי משה חי: זה ממש עינוי.

יוסי משה חי: אם את מסתכלת על זה מבחינת בנק ישראל, אין לי בעיה.

יוסי משה חי: כל מה שאתם רוצים, תבקשו במסגרת החוק ונביא לכם.

יוסי משה חי: לא נביא לכם, תסגרו את החשבון באותו רגע.

יוסי משה חי: כלומר, חשבוניות, כל מה שאתם רוצים, במסגרת החוק.

יוסי משה חי: לא קיבלתם?

יוסי משה חי: תסגרו את החשבון.

יוסי משה חי: כל עוד אני עובד נקי ומסודר, מי אתם שתגרמו לי לא לתת שירות ללקוחות שלי?

יוסי משה חי: הרי כשצריך לקנות מט"ח באים אלי עובדי הבנק בעצמם.

יוסי משה חי: אין כאן מישהו שלא משתמש בשירות שלי שאני נותן לעובדים זרים בצורה הכי מהירה והרי זולה.

יוסי משה חי: כולנו הרי משתמשים ולכולם יש אימהות וסבתות שמשתמשים בעובדים זרים.

יוסי משה חי: אצלי באים ותוך חמש דקות מקבלים את השירות הכי טוב והכי זול.

יוסי משה חי: אז למה שאני לא אוכל להעביר?

יוסי משה חי: חברת העברת כספים שמעבירה מאות מיליונים, אני לא יכול להעביר לה כסף דרך העברה אינטרנטית או דרך הבנק?

יוסי משה חי: כל יום אני צריך ללכת ולמשוך את הכסף, להעביר להם שהם יבואו אלי לסניף או שאני אסע לתל אביב לתת להם כסף מזומן.

יוסי משה חי: למה?

יוסי משה חי: למה הסבל הזה?

יוסי משה חי: אני צריך להעביר לחברה של העברת כספים 200, 300 אלף שקלים, לשלם עליהם עמלות, סיכון בחיי אדם ולא לעשות להם העברה לחשבון.

רחל עזריה: תודה רבה.

משה בן יעקב: הבעיה שלו בעיקר היא העניין של סניפים מתמחים.

משה בן יעקב: הוא נוסע שעה וחצי.

משה בן יעקב: הבעיה העיקרית שלו היא העניין של סניפים מתמחים.

משה בן יעקב: כל בנק קיבץ בסניפים מתמחים מתן שירותים לנותני שירותי אשראי.

משה בן יעקב: למשל בנק לאומי שזה אחד משלושת הבנקים הגדולים בישראל פרס בסך הכול שלושה סניפים כאלה בכל הארץ ובגלל זה אדם כזה צריך לנסוע שעה וחצי בבוקר.

רחל עזריה: איפה שלושת הסניפים?

משה בן יעקב: אחד בתל אביב.

יוסי משה חי: במרכז הארץ יש לנו בכוכב יאיר.

יוסי משה חי: אמרו לי או קריית אתא או כוכב יאיר.

משה בן יעקב: אין שום הגיון.

יוסי משה חי: ישדדו אותי באחד המקומות האלה.

משה בן יעקב: אנחנו מבינים שאולי צריך רמה מקצועית יותר גבוהה לתת את השירות.

יוסי משה חי: עוד דבר קטן.

יוסי משה חי: חברה בורסאית שאין מישהו כאן שלא נהנה מהפנסיות וכל מה שהיא נותנת, לא יכולה להעביר לי כסף לחשבון?

יוסי משה חי: זה אבסורד.

יוסי משה חי: אוסרים עליה להעביר לי כסף לחשבון.

משה בן יעקב: אגב, אפשר להישאר בסניפים מתמחים, אבל תנו לנו לקבל את השירות בסניפים אחרים.

יוסי משה חי: אין בעיה.

יוסי משה חי: לתת את השירות במקום שאני נמצא.

יוסי משה חי: כל מה שתבקשו, אני אציג לכם.

יוסי משה חי: לפני שאני מפקיד צ'ק, אני אעביר לכם במייל את החשבונית.

יוסי משה חי: לפני משיכה, תנו הוראת משיכה ותחסכו לי את עוגמת הנפש הזאת.

יוסי משה חי: זה סיכון חיי אדם.

יוסי משה חי: תודה לך.

רחל עזריה: בכיף.

רחל עזריה: עורך דין יצחק מימון.

יצחק מימון: תודה.

יצחק מימון: אני אנסה לומר את הדברים בנקודות למרות שגברתי כעסה קודם על חברי שניסה לסכם.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: תיקוני חקיקה.

מיכה אבני: אני ניסיתי להגיע לעקרונות מכיוון שאני מייצג כאן בערך 90 אחוזים מהשוק.

מיכה אבני: אני מבקש לדבר עוד פעם אחרי יצחק מכיוון שאני מייצג כ-90 אחוזים מהשוק ולא נתת לי אפילו להתחיל.

מיכה אבני: הדיון הזה רק מגרד את ההתחלה של הקצה.

רחל עזריה: עורך דין יצחק מימון נמצא בזכות דיבור.

מיכה אבני: היה צריך לתת לי לפחות עשר דקות.

רחל עזריה: אני מניחה שאתה מנהל את ענייניך כמו שאתה מנהל את ענייניך.

רחל עזריה: בוא אני אספר לך איך הדברים מנוהלים בכנסת.

מיכה אבני: הרבה יותר קשוח ומסודר מהכנסת שקבעה דיון באותו חוק.

רחל עזריה: אני מבקשת שתצא מהדיון.

מיכה אבני: אני מבקש שתחשבי על זה עוד פעם.

רחל עזריה: אני מבקשת שתצא מהדיון.

מיכה אבני: אני מתנצל על ההתבטאות.

רחל עזריה: אני מבקשת שתצא ואולי אחר כך אני אחזיר אותך.

מיכה אבני: אני מבקש שתחשבי על זה עוד פעם.

מיכה אבני: אני אצא אבל תחשבי על זה עוד פעם כי תחשבי על ההשלכות של הדבר הזה.

רחל עזריה: אני מבקשת שתצא מהדיון.

רחל עזריה: אני אחזיר אותך אחר כך.

רחל עזריה: עוד מעט.

רחל עזריה: תודה רבה.

יצחק מימון: אולי טעות שלי שהזכרתי את זה ואני מתנצל מראש.

יצחק מימון: סליחה.

יצחק מימון: אני עורך דין, אני עוסק באופן אקסלוסיבי ברגולציה של נותני שירותי אשראי, נותני שירותי מטבע, אני משמש כקצין ציות של כמה מהחברות אולי הגדולות במשק שעוסקות במתן אשראי ונותן שירות לעסקים אחרים בתחום שנתקלים בבעיות כאלה ואחרות או שזקוקים לייעוץ ולסיוע.

יצחק מימון: אני רוצה לדבר על הבעיה לשמה נתכנסנו כאן היום.

יצחק מימון: הוועדה הזאת אמורה לטפל או לפקח על היישום של חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים שכולם מברכים על קיומו.

יצחק מימון: אלא שאני רוצה להקדים ולומר שלדעתי המדינה אצה לה הדרך לבוא וליישם את החוק.

יצחק מימון: לדעתי זאת הייתה טעות מלכתחילה לבוא ולעמוד באופן דווקני על התחלה של היישום ביום התחילה המוקדם, ב-1 ביוני 2017, בשעה שהמדינה בכלל לא ערוכה לטפל בזה.

רחל עזריה: זה כבר נעשה.

יצחק מימון: זה כבר נעשה.

רחל עזריה: בוא נבהיר את הדברים.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לדעת דברים פרקטיים.

יצחק מימון: אני מיד מגיע לזה.

רחל עזריה: אני מבינה שיש כאן איזו אי הבנה בקרב חלק מהמשתתפים בדיון.

רחל עזריה: בשעה 11:00 ייכנס האדון הנכבד הזה ויבהיר שאנחנו צריכים לסגור את הדיון כי אחרת יש לי בעיה עם יושב ראש הכנסת.

רחל עזריה: לכן אנחנו רוצים גם להגיע לשלב שבנק ישראל ומשרד המשפטים מגיבים.

רחל עזריה: לכן הדיבור על מה נעשה לא נכון, או פריסת תפיסת עולם רחבה, זה לא מסייע לנו ולא מקדם אותנו.

רחל עזריה: החברים שלך שדיברו קודם נתנו נקודות פרקטיות שתכף אני אאמת אותן מול הרשויות הרלוונטיות וכך נוכל לצאת מהדיון כזה כשהתקדמנו בו.

רחל עזריה: אני מבקשת ממש שתיתן פרטים כי כמה שיותר פרקטי, יותר טוב.

יצחק מימון: אני אתן נקודות פרקטיות.

יצחק מימון: גברתי, בעוד מספר שבועות אנחנו נגיע ליום התחילה המאוחר של חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים שאמור לטפל בהסדרה של כל מי שמבקש לקבל רישיון למתן שירות בנכס פיננסי.

יצחק מימון: אנחנו נמצאים שנה אחרי התחילה של החוק וכפי שהזכירו חבריי מעטים הם אלה שקיבלו רישיונות.

יצחק מימון: כאן אני רוצה להתחיל לדבר על הבעיה.

יצחק מימון: דיברו חברים כאן על הבעיה עם הבנקים.

יצחק מימון: מעט דיברו על הבעיה הרגולטורית.

יצחק מימון: לצערי אין כאן נציג של רשות שוק ההון.

יצחק מימון: בנק הפועלים כדוגמה לא מוכן לפתוח חשבון חדש ולא מוכן לבצע שינוי בחשבון קיים אלמלא יציגו בפניו רישיון.

יצחק מימון: אמר חברי שמעטים קיבלו רישיונות.

יצחק מימון: כשגברתי רוצה לעקוב אחרי היישום, צריך להתבונן על התמונה כולה כי נוצרת כאן איזושהי תמונה רגולטורית.

יצחק מימון: בנק ישראל מפרסם הוראות, הוא רגולטור מכובד, הוא עושה את זה משנת 2001, הוא פרסם הוראות לבנקים כיצד להתנהג, כיצד לנהל את הסיכונים שלהם.

רחל עזריה: אתה מתייחס לעובדה שיש מיעוט רישיונות.

יצחק מימון: רגע.

יצחק מימון: לא סתם מיעוט רישיונות אלא אין רישיונות ובנקים כבר החליטו כמדיניות שמי שלא מציג רישיון, לא יוכל לבצע פעולות כאלה ואחרות.

יצחק מימון: אני רוצה לתת דוגמה חיה.

יצחק מימון: אדם מנהל חשבון בבנק הפועלים.

יצחק מימון: אדם הכניס שותף בחברה, מכר לו 50 אחוזים מהחברה, השותף גם נותן שירותי מטבע ותיק, הם החליטו לעשות ג'וינט ונצ'ר.

יצחק מימון: החובה הבסיסית שלו, לפי חוק איסור הלבנת הון, להתייצב בבנק מיד לאחר שבוצע השינוי ולמסור הצהרת נהנה.

יצחק מימון: הוא בעל שליטה.

יצחק מימון: זו חובה של כל אזרח.

יצחק מימון: הוא מגיע לבנק הפועלים, אומר להם, תראו, ערכנו שינוי, הודענו כבר לרגולטור, קיבלנו כבר תעודות, השותף שלי כבר רשום בתעודה, זאת אומרת, מי שצריך לקבל החלטה אם כן או לא, עשה את זה, ועכשיו אני בא לקיים את החובה שלי כאזרח ולהודיע לכם והחברה גם החליטה שהשותף שלי הוא יהיה מורשה חתימה, אז אני מבקש למסור את ההצהרה ולרשום אותו כמורשה חתימה.

יצחק מימון: זה קרה לפני חודש.

יצחק מימון: עד היום הבנק מסרב לקיים את ההוראה של התאגיד.

יצחק מימון: אין נאמנות של הבנק כלפי הלקוח, יש החלטה, חשבון בדירוג רגולטורי גבוה, החלטנו שכל עוד כל מה שהוא מחזיק ביד זה פתק שהוא קיבל מרשות שוק ההון לפני שנה שהבקשה שלו התקבלה, אני לא יודע מה קורה אתו, אני באופן שאני מפרש את ההוראות של בנק ישראל, לא מסוגל להכיל את הסיכון הזה.

יצחק מימון: איך אני עושה?

יצחק מימון: אני לא מתמודד אתו.

יצחק מימון: מה שהיה קיים, יישאר.

יצחק מימון: התאונה הרגולטורית הזאת, אני לא חושב שהיא יכולה להיפתר כאן.

יצחק מימון: היא יכולה להיפתר, אם גברתי אולי תביא את הרגולטורים לשבת יחדיו.

יצחק מימון: כי מה שקרה בעשור האחרון זה שהבנקים נטלו את תפקיד הרגולטור.

יצחק מימון: מספרים כאן החברים שלי על כך שהם מוכנים למסור כמעט את נפשם בשביל שיבצעו עבורם פעולות.

יצחק מימון: לצערי רובם לא יודעים שהם עוברים על החוק כשהם עושים את זה.

יצחק מימון: הבנקים מבקשים מנותני שירותי אשראי, מנותני שירותי מטבע, שיציגו בפניהם אסמכתאות שחושפות את כל הפעילות שהם מבצעים מול הלקוחות שלהם.

יצחק מימון: סעיף 31א לחוק איסור הלבנת הון קובע חובת סודיות.

יצחק מימון: יש כאן תאונה כי הבנק מקבל את נוהל 411, הוא מפרש אותו בצורה מסוימת ואז הוא בא ואומר שזו הדרך שלי לנהל את הסיכונים שלי, אני רוצה לראות אסמכתא, אני רוצה לראות קבלה, אני רוצה לראות חשבונית.

יצחק מימון: לקוח שמסרב, היום סעיף 24 כמדומני להוראה קובע - - -

קריאה: סעיף 50.

יצחק מימון: קובע שסירוב למסור מידע יהווה עילה סבירה לסגור את החשבון.

יצחק מימון: איפה אני מקבל את הצדק?

יצחק מימון: רק בבתי משפט.

יצחק מימון: אני נאלץ פעם אחר פעם כמייצג להגיע לבתי המשפט המחוזיים ולהציג בפניהם את הבעיה.

רחל עזריה: זמננו קצר.

יצחק מימון: אם אפשר להשלים משפט.

רחל עזריה: בבקשה, תשלים את המשפט.

רחל עזריה: אני מבקשת, מעכשיו יש שתי דקות לכל דובר ואני מבקשת שתתכננו את הזמן שלכם.

יצחק מימון: אני אומר משפט אחרון.

יצחק מימון: ב-1 ביוני נכנס יום התחילה המאוחר של החוק ובעצם המושג של נותן שירותי מטבע יפוס מן העולם והוא לא קיים.

יצחק מימון: יש צו איסור הלבנת הון שקיים משנת 2014, חל על נותני שירותי מטבע בלבד.

יצחק מימון: 1 ביוני אין צו לנותן שירות בנכס פיננסי.

יצחק מימון: מה הבנק יעשה?

יצחק מימון: אני הולך אתך צעד קדימה.

יצחק מימון: הוא יגיד שהם לא מפוקחים בכלל.

יצחק מימון: אין עליהם צו, אני לא מוכן לנהל להם חשבונות.

יצחק מימון: זה יקרה עוד ארבעה שבועות.

יצחק מימון: רשות שוק ההון לא הביאה אפילו טיוטה, לא התקיים דיון אחד בוועדת חוקה על הצו החדש למרות שכולם יודעים שה-1 ביוני מגיע.

רחל עזריה: לזה נבקש ממשרד המשפטים להתייחס.

קריאה: רשות שוק ההון.

יצחק מימון: הם צריכים להביא את הצו.

רחל עזריה: אתם עשיתם את העבודה במשרד המשפטים?

לילך וגנר: רשות איסור הלבנת הון ואז אנחנו נתייחס.

רחל עזריה: נעשה עכשיו סבב של משרדי הממשלה והרשויות.

קריאה: יש עוד דוברים פרטיים.

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: בואו ניתן עכשיו למשרדי הממשלה להגיב ואחר כך נעשה עוד סבב.

היבה ריזק: הרשות לאיסור הלבנת הון.

היבה ריזק: אני יכולה להתייחס ספציפית למה שנאמר כאן לגבי הצו לנותני שירות כי אנחנו עובדים יחד עם רשות שוק ההון על הצו הזה.

היבה ריזק: אנחנו מגבשים בימים אלה טיוטה ואנחנו מתכוונים לפרסם אותה בהקדם האפשרי.

היבה ריזק: אנחנו עובדים קשה על זה.

היבה ריזק: אנחנו לא רוצים להגיע ליוני כשאין טיוטה כזאת.

היבה ריזק: אני מבינה את הבעייתיות שאתה מעלה.

היבה ריזק: אנחנו נעדכן בהמשך.

היבה ריזק: אנחנו עובדים על זה.

היבה ריזק: אני רוצה לעדכן שאנחנו באמת עובדים על הטיוטה.

לילך וגנר: אני רוצה לחדד משהו.

לילך וגנר: הצו הוא של שר האוצר.

לילך וגנר: זה צו שבעקרון מי שמניע את הדבר, זה בתיאום עם הרשות לאיסור הלבנת הון אבל השר הממונה זה רשות שוק ההון.

קריאה: בהתייעצות עם משרד המשפטים.

רחל עזריה: מה לוח הזמנים עכשיו?

היבה ריזק: לא נקבע לוח זמנים.

היבה ריזק: אנחנו נדבר עם רשות שוק ההון כדי לקדם את זה כמה שיותר מהר.

רחל עזריה: את מה בדיוק?

היבה ריזק: רשות שוק ההון היא הרגולטור האחראי.

היבה ריזק: אנחנו יכולים לסייע ולעבוד יחד.

רחל עזריה: כן, אבל הרבה מהקשיים נוגעים לעניין שמדברים על זה שזאת הלבנת הון.

רחל עזריה: נכון?

רחל עזריה: זאת אחת הסיבות.

רחל עזריה: איפה זה עומד?

היבה ריזק: יש לנו טיוטה ראשונית.

היבה ריזק: אנחנו עכשיו בשיחות עם רשות שוק ההון.

היבה ריזק: שוב, הרגולטור היא רשות שוק ההון.

רחל עזריה: הבנתי שהרגולטור הוא רשות שוק ההון.

היבה ריזק: אנחנו עובדים ביחד.

רחל עזריה: אני לא מחפשת אשמים.

רחל עזריה: אני מחפשת את הפתרון.

רחל עזריה: אתם סיימתם את הטיוטה.

רחל עזריה: העברתם אותה לרשות שוק ההון?

היבה ריזק: אנחנו עובדים ביחד.

היבה ריזק: יש טיוטה ראשונית.

היבה ריזק: אולי זה הזמן להתייחס לזה, אנחנו מקיימים מחר שולחן עגול עם נותני שירות במטבע, שזה חלק קטן בנפח פיננסי כי שם באמת יש הסדרה ייחודית.

היבה ריזק: זה יחד עם רשות שוק ההון שהם הרגולטור.

חיים ילין: השאלה היא מה יקרה ב-1 ביוני.

יצחק מימון: ב-1 ביוני אין צו.

חיים ילין: אף פעם לא הייתי בדיון כזה.

רחל עזריה: גם אני לא.

חיים ילין: אם אתם חושבים שכך אפשר לנהל מדינה, אתם טועים.

לילך וגנר: אני אחדד.

קריאה: בגלל זה - - -

רחל עזריה: גברתי, הדיונים כאן מתנהלים אחרת בכל הכנסת.

רחל עזריה: זה היה מיותר לגמרי.

רחל עזריה: כינסתי את הדיון הזה לבקשות אנשים.

יצחק מימון: כולם מודים לך, גברתי.

רחל עזריה: תנו לנו לעשות את העבודה.

רחל עזריה: משרד המשפטים.

לילך וגנר: בעיקרון יש כאן על הפרק צו של רשות שוק ההון שהוא בעצם צו של שר האוצר.

לילך וגנר: מי שיוזם את ההליך, זאת רשות שוק ההון ורשות שוק ההון צריכה לתאם את זה עם רשימה של גורמים.

לילך וגנר: לצורך העניין, היא קובעת את לוח הזמנים במידה רבה.

לילך וגנר: לכן צריך לקבל את ההתייחסות של רשות שוק ההון, איך הם רואים את זה.

חיים ילין: יש שאלה שאת לא עונה עליה.

חיים ילין: מה קורה ב-1 ביוני.

לילך וגנר: רשות שוק ההון, הרגולטור, צריכה להתייחס לזה.

לילך וגנר: לא משרד המשפטים.

לילך וגנר: מה שקורה זאת לא הבעיה של החקיקה אלא הבעיה של המציאות.

רחל עזריה: חשוב שתגידי מה יקרה אם לא.

לילך וגנר: לא יהיה צו, הם מתעכבים בצו ואולי תהיינה השלכות מעשיות, וכאן השוק טוען שיש השלכות מעשיות, שרשות שוק ההון צריכה לומר האם היא מצטרפת לתחושה הזאת או לא מצטרפת.

קריאה: הצו הישן נשאר בתוקף?

יצחק מימון: לא.

רחל עזריה: רשות שוק ההון לא כאן.

קריאה: הם בדרך.

רחל עזריה: מה זה בדרך?

רחל עזריה: לקרוא להם מיד.

רחל עזריה: שיבואו עכשיו.

יצחק מימון: גברתי צריכה לקחת בחשבון שדיונים על צו איסור הלבנת הון בוועדת החוקה אורכים לפחות חודשיים.

רחל עזריה: תאמין לי, כולנו כאן מכירים את הדינמיקה בכל הוועדות.

רחל עזריה: בנק ישראל.

רונן ניסים: המחלקה המשפטית, בנק ישראל.

רונן ניסים: תודה גברתי על הדיון.

רונן ניסים: אני מעריך שביקשת לא להיכנס לתיקים הפרטניים כי כמובן אין לנו מידע ואנחנו לא יכולים להתייחס למקרים הפרטניים.

רחל עזריה: הדברים שנאמרו כאן מוכרים לך?

רחל עזריה: זה שיש שלושה סניפים?

קריאה: ישבנו אתו.

רונן ניסים: הנושא של שלושה סניפים, אפשר לבדוק בדיוק כמה סניפים ובאילו בנקים.

רונן ניסים: הם נקראים סניפים מתמחים.

רונן ניסים: זה הוזכר כאן קודם.

רונן ניסים: הרעיון של סניפים מתמחים, אלה סניפים בהם יש הכשרות מיוחדות לפקידים.

רחל עזריה: אני רק שואלת אם התלונות מוכרות לך.

רונן ניסים: כן.

רונן ניסים: כולל גם ההליכים המשפטיים.

רונן ניסים: אנחנו עוקבים מקרוב אחריהם.

רונן ניסים: אולי בתחילת הדברים שלי אני רוצה לומר שהחוזר שפרסמנו באמצע חודש אפריל, בעקבות הדיונים בוועדה כאן, מתייחסים לא רק לפלטפורמות שלן ה-P TO P.

רונן ניסים: הם מתייחסים לכל נותני שירותים פיננסיים באשר הם, כולל בשלב של קבלת המשך עיסוק.

רונן ניסים: האתגר או הקושי – ואגב, הוא לא ייחודי רק למדינת ישראל אלא זה גם בחוץ לארץ, ראינו את זה עכשיו בדוח של הסנבוקס באנגליה, נושא של פתיחה וניהול חשבונות לנותני שירותים ופיננסים אחרים – כרוך בעיקר באמת בנושא של ניהול סיכוני איסור הלבנת הון ומימון טרור.

רונן ניסים: כמו שהוזכר כאן קודם, הבנקים, וגם אנחנו כרגולטור, בין הפטיש לסדן.

רונן ניסים: מצד אחד אנחנו כן רוצים, יש לנו אמירה ברורה ומפורשת לבנקים שאין דבר כזה סירובים גורפים, בטח ובטח לא משיקולים לא ענייניים, מושג שנקרא "זה ריסקינג".

רונן ניסים: אין דבר כזה לנהל סיכון בדרך של מניעת שירות.

קריאה: זה מה שקורה.

רונן ניסים: אולי אני כבר אזמין שיפנו אלינו.

קריאה: פונים אליכם.

קריאה: אל תיתמם.

רונן ניסים: אני לא מיתמם.

רחל עזריה: חברים, זה לא יקרה.

רונן ניסים: אנחנו כן דורשים מהבנקים לנהל את הסיכון והוזכר כאן קודם, זה כולל אסמכתאות שמבקשים, הסברים, כן מצפים מהלקוחות שישתפו פעולה כי אי שיתוף פעולה היא עילה לסירוב.

רונן ניסים: בחוזר שפרסמנו, יש לבנקים שלושה חודשים ליישם אותו אבל הם כן צריכים לקבוע מדיניות ונהלים בכל הנוגע לפתיחה בניהול החשבונות הללו וביצוע פעולות ספציפיות.

רחל עזריה: כל נותני שירותי מטבע, כל העניין שצריך לפתוח הגדרה של סביר, כל מה שיש בטיוטה, הכול חל עליהם.

רונן ניסים: זאת כבר לא טיוטה.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: זאת לא טיוטה.

רחל עזריה: בשבוע הבא אנחנו מקיימים דיון ולכן היה לי חשוב לקיים את הדיון עכשיו כדי לראות מה יינתן מענה ומה לא.

רחל עזריה: מה שלא, נוכל להמשיך הלאה.

רונן ניסים: אני רוצה להדגיש שוב שזאת ממש לא היתממות.

רונן ניסים: כן חשוב לנו לקבל את הפניות הללו ולטפל בהן בצורה פרטנית, להידרש לעובדות.

רונן ניסים: אנחנו גם עוקבים אחרי ההליכים המשפטיים ומפיקים מהם לקחים.

רונן ניסים: אגב, יש גם פסקי דין שבתי המשפט אישרו לא לפתוח את החשבון.

רונן ניסים: זאת אומרת, יש לכאן ולכאן.

רונן ניסים: זה רק ממשיך את הקושי שבאמת יש מקרים.

רחל עזריה: איך אנחנו מסייעים לאבחנה?

רחל עזריה: נדמה לי שמה שקורה זה שזה תחום שיש בו יחסית – נגיד לעומת ה-P TO P, שזה מספר מאוד קטן של חברות – הרבה מאוד מפעילים וצריך לייצר איזושהי הבחנה.

רחל עזריה: כאילו המדינה אומרת שאנחנו מייצרים הבחנה, איך?

רחל עזריה: על ידי הרישיונות אבל לוקח המון זמן לקבל את הרישיון ואנחנו שומעים שרק שישה גופים קיבלו רישיון כך שכנראה שזה עוד לא נותן את המענה, ואז כל מי שלא עשה שום דבר לא בסדר אבל עדיין אין לו רישיון, הוא בגדר חשוד.

רחל עזריה: הם צריכים להתמודד גם עם מצבים.

רחל עזריה: העובדה שנכנסים לקערה הזו של כל החשודים או למרחב של כל החשודים גורם לכך שהם לא יכולים לקחת משכנתה.

רחל עזריה: המחיר הוא מאוד מאוד כבד.

רחל עזריה: השאלה היא איך אנחנו מייצרים משהו שהוא הרבה יותר נכון.

רחל עזריה: יש את אלה הבעייתיים, בסדר, נתמודד אתם, וכל השאר לא יוגדרו חשודים, וגם אם עוד אין להם רישיון, הרבה דברים לא יוכלו לקרות מבחינתם.

משה בן יעקב: אנחנו לא בטוחים שכל מי שיקבל רישיון, יקבל תעודת כשרות מבחינת הבנקים.

רחל עזריה: גם לזה אני אשמח להתייחסות.

רונן ניסים: מבחינת הטרמינולוגיה לא הייתי קורא לזה חשודים.

רונן ניסים: שוב, יש כאן עולם של ניהול סיכונים.

רונן ניסים: כן, נותני שירותים פיננסיים שעוסקים בכסף מזומן הם בסיכון גבוה.

רחל עזריה: לא חשודים אלא מעוררים חששות.

רחל עזריה: בסדר?

רחל עזריה: אבל זה אותו דבר.

רונן ניסים: אפשר לומר שזה בסיכון גבוה.

רונן ניסים: אגב, זאת לא רק הערכה שלנו אלא הערכה גם של שאר רשויות המדינה כולל משטרת ישראל, כולל בדוחות ביקורת ב-FITF וצריך לנהל את הסיכון כסיכון גבוה.

רונן ניסים: נכון, זה קצת יותר קשה ויש יותר בקרות ויותר דרישות.

רונן ניסים: אנחנו מודעים לזה אבל זאת בעיית היסוד.

רונן ניסים: הנושא של הרישיונות, זה בהחלט יקל על המצב במובן זה וכאן באמת אנחנו מצטרפים לקריאה להחיש את הטיפול ברישיונות, ותכף חברי דרור מהפיקוח על הבנקים יתייחס לזה.

רונן ניסים: ברגע שיהיו יותר רישיונות, יהיה יותר ...

רונן ניסים: גם לבנק וגם לנו כרגולטור לתת הקלות לבנקים מבחינת ניהול הסיכונים.

רחל עזריה: אני רוצה לשאול אותך.

רחל עזריה: היה לנו ניסיון טוב בהרבה דברים עליהם עבדנו בוועדה וצריך לייצר פתרונות.

רחל עזריה: מה יכולה להיות תכנית עבודה כדי לפתור את האתגרים האלה?

רחל עזריה: אתה אומר שחלק מהדברים כבר יסתדרו.

רחל עזריה: מה לגבי כל השאר?

רחל עזריה: מה תכנית העבודה?

רחל עזריה: זה לא סביר שמצד אחד אלה עסקים חוקיים, הם פותחים ועובדים, כל המערכת הזאת קיימת, ומצד שני אנחנו אומרים שזה לא באמת קיים.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שזאת פעם ראשונה שאני מוצאת את עצמי בצד של הבנקים ואני אומרת שאנחנו משאירים להם את לטפל בכל הבלגן שאנחנו לא יודעים איך לטפל בו.

רחל עזריה: מה שהמשטרה לא ממש יודעת.

רחל עזריה: כל מה שאנחנו לא יודעים, אנחנו אומרים להם אתם תטפלו ואז איך הם מטפלים?

רחל עזריה: פותחים סניף בקריית אתא שם יושבים המתמחים כדי שהם יוכלו לנהל את הסיכונים טוב יותר.

רחל עזריה: זה לא עובד.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לייצר מערכת הרבה יותר מוסדרת.

רחל עזריה: השאלה היא איך אנחנו יכולים לעשות את זה.

רחל עזריה: מה בעצם תכנית העבודה כדי שמצד אחד הגופים האלה יוכלו לעבוד כמו שצריך, ואנחנו גם יודעים שהם באמת נותנים שירות לכל אדם.

רחל עזריה: אני מתארת לעצמי שכל אדם הלך לצ'יינג' בשלב כלשהו בחייו.

רחל עזריה: ומצד שני לאפשר להם לעשות את העבודה.

רחל עזריה: הם קיימים, הם לא הולכים לשום מקום.

רחל עזריה: אם יש מישהו שהוא לא בסדר, בואו נראה איך מטפלים בו אבל מה בעצם תכנית העבודה לפתור את העניין הזה?

רחל עזריה: אם אין, איך מייצרים תכנית כזאת?

רונן ניסים: אני רוצה לציין שצוות שהוא תחת החלטת הממשלה של הקמת הסנדבוקס, סביבת מיסוי והאתגר של פתיחה וניהול חשבונות, שמו את זה על השולחן והמפקחת על הבנקים נרתמה לזה במאה אחוזים כדי למצוא את הפתרונות.

רונן ניסים: אני חושב שזה חלק מהלקחים שכבר התחלנו להפיק מסביבת הניסוי הזאת.

רונן ניסים: זה קודם כל לשמוע את השטח ברמה הפרטנית, לנתח את המקרים בלי לחץ של זמן, עם כל הנסיבות ועם כל הפרטים.

רחל עזריה: איך אנשים שיושבים כאן יכולים לבוא אליכם בדיוק למפגשים האלה כדי לנתח את המקרים, כדי להבין מה הדבר הבא שצריך לעשות?

רונן ניסים: קודם כל, אני כן מפציר בהם לפנות אלינו.

מרדכי הרוש: היינו.

מרדכי הרוש: ישבנו אתם.

מרדכי הרוש: ניהול הסיכונים כאן, זאת כותרת.

מרדכי הרוש: אני הייתי בתפקיד שניהל סיכונים בחייו.

מרדכי הרוש: אין טבלאות, לא מנהלים את הסיכון, גודעים אותו, חותכים אותו במקום.

מרדכי הרוש: אין ניהול סיכון.

מרדכי הרוש: אל תגידו כותרות.

מרדכי הרוש: ניהול סיכונים זאת כותרת כאן.

קריאה: הוא מהפיקוח.

קריאה: הוא אומר שזה לא מקובל גם עליו.

נסיה יהודית: רשות שוק ההון.

נסיה יהודית: אני הצטרפתי כרגע לדיון.

רחל עזריה: אמור להיות צו עד סוף החודש.

רחל עזריה: איפה הוא עומד?

חיים ילין: והרישיונות.

רחל עזריה: הדבר השני זה הרישיונות.

רחל עזריה: אני אתחיל בצו.

נסיה יהודית: לגבי צו איסור הלבנת הון, נכון להיום הצו נמצא מול הרשות לאיסור הלבנת הון ואנחנו מקווים שבתקופה הקרובה נוכל לפרסם אותו.

רחל עזריה: מה זה התקופה הקרובה?

נסיה יהודית: אני לא יודעת כרגע להתחייב על לוח זמנים.

נסיה יהודית: מן הסתם תוקף החוק מתקרב ואנחנו מאוד מקווים שנוכל ממש בתקופה הקרובה לפרסם את הטיוטה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים תשובה כי זה קורה עוד שלושה שבועות.

רחל עזריה: אנחנו לא יכולים לחכות.

רחל עזריה: אנחנו גם לא יודעים מה יהיו ההשלכות של זה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים תשובה.

רחל עזריה: בעבודה של ה-P TO P שלכם מול בנק ישראל, זה לקח יותר זמן ממה שציפינו וזה היה עת קיימתי דיון אחת לחודש בוועדה.

נסיה יהודית: חשוב אולי לציין שעל מנת שהתהליכים לא ייעצרו ולא יפגעו, גם עבור מתן אשראי וגם עבור נכס פיננסי, אנחנו בעצם מאפשרים למבקשי הרישיון, לנש"מים לשעבר וגם כהגדרתם בחוק, להגיש אלינו את הבקשות ואנחנו מפיקים להם אישור הגשת בקשה שמאפשר להם למעשה לחסות תחת הפיקוח של רשות שוק ההון.

רחל עזריה: זה לגבי הרישיונות.

נסיה יהודית: זה לגבי הרישיון.

נסיה יהודית: למעשה שני הדברים האלה משתלבים אחד בשני מכיוון שהאישור הזה הוא אישור שמאפשר להם להמשיך לפעול וגם מאפשר להם להמשיך לפעול מול הבנקים.

רחל עזריה: אני ממש מצטערת שלא היית כאן מתחילת הדיון ושלא היה אף נציג אחר.

רחל עזריה: אני יודעת שיש כמה ועדות במקביל בכנסת אבל זה לגמרי מוגזם שאף אחד לא היה כאן.

רחל עזריה: בעצם לא שמעת את כל התלונות.

רחל עזריה: אנחנו נעביר לכם את פרוטוקול הועדה ואני מבקשת שתקראו אותו ותתייחסו אליו.

רחל עזריה: מה שאת אומרת עכשיו, לא נותן מענה לשום דבר.

רחל עזריה: יש לנו כאן אנשים שלא מצליחים לפתוח חשבון, עסקים שנסגרים כי הם לא מצליחים לפתוח חשבון, שולחים אותם לחשבונות בערים במרחק של שעה וחצי נסיעה.

רחל עזריה: אתם בעצם העברתם את כל האחריות לבנקים ואתם מצפים מהם לעשות את העבודה שהממשלה לא עושה.

נסיה יהודית: המצב הזה של נותני שירותי מטבע הוא מצב שהוא מצב קיים.

נסיה יהודית: אם הבנקים יכולים להתעמר בעסקים שלא כדין, אני מצפה מבנק ישראל שייתן את התשובות לעניין הזה.

רחל עזריה: זה בסדר.

רחל עזריה: גם אנחנו.

חיים ילין: שני רגולטורים.

רחל עזריה: גם אנחנו מצפים ואנחנו גם מצפים שאתם תסיימו להכין את הצו ושגם תאיצו את מתן הרישיונות ולא תחסו בצל אותו פתק שאתם נותנים שהוא האישור הזמני.

רחל עזריה: בעצם יש כאן שתי שאלות ועל שאלה אחת אני חייבת לומר שלא קיבלתי תשובה מלאה.

רחל עזריה: זאת אומרת, אמרת שאת יודעת שאתם צריכים לסיים את הצו תוך שלושה שבועות אבל לא נתת לוח זמנים, מתי זה יסתיים.

רחל עזריה: הדבר השני הוא לגבי הרישיונות שאני מבקשת לקבל תשובה.

נסיה יהודית: אין לפני כרגע לוח זמנים קונקרטי שאני יכולה לומר לגבי צו איסור הלבנת הון לעניין נותני שירות בנכס פיננסי.

נסיה יהודית: זה בהקשר הזה.

נסיה יהודית: אני כן יכולה לומר שהדברים כן נמצאים בעבודה והם כן נמצאים בתהליך ואני מקווה שבתקופה הקרובה הם יגיעו לידי מימוש.

רחל עזריה: הדיון הבא מתקיים ב-16 במאי ועד אז אני מבקשת שהטיוטה תהיה סגורה.

נסיה יהודית: אני יכולה להעביר את זה.

רחל עזריה: אם הטיוטה לא תהיה סגורה, לפחות ביניכם לפינג פונג, אין מצב שזה יהיה מוכן בזמן.

נסיה יהודית: אני אעביר את זה הלאה.

חיים ילין: אני אומר לך משהו לגבי הרישיונות.

חיים ילין: ברוך היה צריך להיות כאן.

רחל עזריה: איפה ברוך?

רחל עזריה: הוא אמר שהוא מגיע תוך כמה דקות.

רחל עזריה: אני עוצרת את הדיון.

רחל עזריה: אני מחכה שברוך יגיע.

רחל עזריה: ברוך לוברט.

קריאה: אפשר בינתיים לדון בנושאים אחרים.

רחל עזריה: לא.

חיים ילין: אני אומר את הדברים ואני חייב ללכת.

רחל עזריה: בבקשה, דבר ואז אני עוצרת את הדיון עד שברוך יגיע.

חיים ילין: ידענו שהרישיון ייקח הרבה זמן.

חיים ילין: אמרנו שלפחות כשמתחילים את התהליך - - -

זאב מימון: אדוני, הרישיון לא שווה כלום.

זאב מימון: לא פותחים לך אתו חשבון בנק.

זאב מימון: יש לי רישיון אבל אין לי בנק.

חיים ילין: יש כאן יושבת ראש.

חיים ילין: אתה כבר היית עף מזמן אם היית מתפרץ כך כשאני יושב ראש.

חיים ילין: ניצלת.

חיים ילין: תקשיבי למה שאני אומר לך עכשיו.

חיים ילין: הרישיון, ידענו שייקח הרבה זמן.

חיים ילין: ברוך ישב כאן ואמר שברגע שמתחילים את התהליך, מקבלים פתק מהרופא.

חיים ילין: עם הפתק הזה צריך ללכת לבנק.

חיים ילין: זה רגולטור אחד.

חיים ילין: זה אתם.

חיים ילין: עכשיו עוברים לרגולטור השני, הפיקוח על הבנקים.

חיים ילין: הפתק הזה, הייתם צריכים לדאוג שעם הפתק הזה של תחילת התהליך, פותחים עכשיו את חשבון הבנק.

חיים ילין: בפועל זה לא קורה.

חיים ילין: אני רוצה לומר לכם משהו.

חיים ילין: היינו כאן לאורך כל הדרך.

חיים ילין: הכשל בין רגולטורים, שאני קורא לזה ארביטראג' הרגולציה.

חיים ילין: היכן שיותר קל, שם זה רץ, ואיפה שיותר קשה, הכשל הניהולי.

חיים ילין: זאת לא פוליטיקה, אלא זה פשוט כשל ניהולי.

חיים ילין: כך לא מנהלים את העסק הזה.

חיים ילין: אנחנו כתבנו את החוק הזה והוא עבר כאן לפני שנתיים וקצת.

חיים ילין: שום דבר לא קרה.

חיים ילין: אם אתם באים היום ואומרים לי שב-1 ביוני זה התאריך ועד עכשיו אין לכם, באים לכאן לא מעט אנשים, הפרצופים מוכרים, ולא יכול להיות שהתשובות של רשות שוק ההון אלה התשובות האלה.

חיים ילין: זה נראה הזוי לחלוטין.

חיים ילין: את זה תבין.

חיים ילין: אם ברוך היה כאן, הוא היה עושה ככה ואומר לי שאני צודק ומה?

חיים ילין: הוא לא יכול להגיד לו.

חיים ילין: מה לעשות שיש לנו זיכרון ואנחנו זוכרים כל מילה שכל אחד אמר, אבל לא זאת הייתה הכוונה.

חיים ילין: הכוונה הייתה לקחת את כל הצ'יינג'ים ולקחת את כל הדברים שהם עובדים בלי כמעט חקיקה או תשתית חקיקתית ולהסדיר אותם.

חיים ילין: זאת הייתה המטרה.

חיים ילין: אין שום בעיה לחזור למה שהיה.

חיים ילין: מישהו רוצה לחזור למה שהיה?

חיים ילין: אף אחד לא רוצה לחזור למה שהיה.

חיים ילין: זאת הייתה המטרה ואתם לא עוזרים למטרה הזאת לקרות וזאת הבעיה.

חיים ילין: אנחנו כמחוקקים, אין לנו את הכלים בכלל להכריח אתכם.

חיים ילין: אנחנו לא הבוסים שלכם אבל יש חקיקה ואתם לא עומדים בה.

חיים ילין: לכן השאלה הבסיסית היא, אם אתם לא מסיימים ב-1 ביוני, שברוך או מישהו יגיד מה קורה מה-1 ביוני.

רחל עזריה: יש לנו את הדיון בשבוע הבא ועד השבוע הבא אני רוצה שתסיימו את הטיוטה.

רחל עזריה: אני אדבר עם דורית סלינגר.

רחל עזריה: מה שקרה היום, לא יכול לקרות.

רחל עזריה: בואו נמשיך.

קריאה: גברתי, יש נושאים אחרים ודוברים שעדיין לא דיברו.

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: אני יודעת.

זאב מימון: אני מנכ"ל חברת מזלי, חברת פינטק.

זאב מימון: אנחנו גייסנו קרוב לשני מיליון דולר לפיתוח טכנולוגיה שלא עובדת עם מזומנים בכלל.

זאב מימון: אנחנו מתעסקים אך ורק בכסף דיגיטלי.

זאב מימון: אנחנו בדיוק מפתחים טכנולוגיה שנלחמת בהלבנת הון, בענף מאוד מיוחד ויקר למדינת ישראל, ענף היהלומים.

זאב מימון: אני רוצה להגיד לכם שמהדיון ששמעתי כאן, אנשים מדברים על רישיון.

זאב מימון: אנחנו קיבלנו רישיון אחרי מאבק מאוד גדול.

זאב מימון: יש לי 80 אלף דולר על מתכנתים בחודש ואני לא יכול לפתוח חשבון בנק.

זאב מימון: אנחנו חברה שמסביבנו נמצאים מנכ"ל פיי-פל לשעבר ומייסד פיוניר לשעבר ואנחנו לא מצליחים לפתוח חשבון בנק.

זאב מימון: אתה מגיע לבנקים, הרישיון לא שווה כלום בבנק.

זאב מימון: הם מתייחסים לזה כאילו זה כלום.

זאב מימון: הם לא מכירים אותו בכלל.

זאב מימון: מבחינתם זה שום דבר.

זאב מימון: אתה מנסה להסביר להם את החוק.

זאב מימון: לכל דיון אני מגיע עם סוללת עורכי דין ומומחי רגולציה ועולה לי קרוב ל-8,000 שקלים להגיע לדיון בבנק.

רחל עזריה: מבחינת בנק ישראל זה בסדר שהם לא מתייחסים לרישיון ושאין משמעות לרישיון?

זאב מימון: ברשותך, גברתי, יש לי שתי דקות.

רחל עזריה: אל תדאג.

רחל עזריה: אלה שיש להם רישיון, מחכים להגיע לרישיון ובסוף מגיעים אליו, אבל כאילו לרישיון אין משמעות.

זאב מימון: אין שום משמעות.

רונן ניסים: בחוזר שלנו יש התייחסות לנושא של אישור המשך עיסוק.

רונן ניסים: השאלה אם יש לך אישור המשך עיסוק.

יצחק מימון: אבל הוא לא עוסק באשראי.

יצחק מימון: הוא נותן שירותי מטבע חוקי למהדרין עד ה-1 ביוני.

יצחק מימון: הוא הגיש בקשה והוא יקבל.

זאב מימון: חד משמעית.

זאב מימון: אני רוצה להסביר לכם שאחד הדברים שאנחנו שמים לב בין הבנקים זה קודם כל שכל בנק מבקש משהו אחר וזה מתוך התנהלות שאין מסמך אחיד שאומר שזה מה שאתה צריך לתת לבנק.

רחל עזריה: זה מתוקן?

רונן ניסים: זה חלק מהמדיניות והנהלים.

זאב מימון: זה לא קיים.

רחל עזריה: זה לא ייפתר.

רחל עזריה: זה לא נמצא כבר במסלול של הפתרון.

רונן ניסים: זה נמצא בחוזר.

קריאה: לא נמצא בחוזר פתרון אחיד לכל הבנקים.

דרור גולדשטיין: הפיקוח על הבנקים, בנק ישראל.

דרור גולדשטיין: ההוראות שלנו, אנחנו לא כותבים לבנק ספר מתכונים וספר נהלים איך בדיוק לפעול בכל מצב ומצב.

דרור גולדשטיין: הרגולציה שלנו היא רגולציה שבעצם עוסקת בנושאים ובדגשים שבהם הבנק צריך לקבוע מדיניות ונהלים.

דרור גולדשטיין: לכן גם יכולה להיות מדיניות שונה, יכולות להיות דרישות מסמכים שונות, כל בנק לפי הניתוח שלו.

דרור גולדשטיין: אנחנו לא מנהלים את הבנקים אלא אנחנו מנחים אותם למה הם צריכים להתייחס.

רחל עזריה: לא אכפת לי אם אתה תכתוב ספר בישול עבורם כמו שאתה אומר או תיתן להם הנחיות כלליות.

רחל עזריה: אנחנו פשוט צריכים שזה יקרה.

דרור גולדשטיין: ראיתי קודם לגבי תלונות של איגוד נותני שירותי מטבע, אחד הדברים שביקשו מאתנו להוציא איזשהו חוזר, אפילו חוזר כללי עם איזושהי אמירה כללית, ואני חושב שברגע שהמפקחת על הבנקים הרחיבה את החוזר לא רק למערכות תיווך אשראי אלא לנותני שירותים פיננסים שאמור לחול עליהם חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים, בעצם יש כאן גם אמירה, היענות מסוימת, אני לא יכול לומר מלאה אבל מסוימת לבקשה שעלתה באותה ישיבה.

דרור גולדשטיין: שוב, שאלת מה הפתרון.

דרור גולדשטיין: הפתרון מתחיל כמובן מהבעיה והבעיה כרגע מבחינת סיווג הסיכון, שסיווג הסיכון של נותני שירותי מטבע הוא סיווג גבוה.

רחל עזריה: טוענים בחיטים ואתה עונה בשיעורים.

רחל עזריה: לא מתאים.

רחל עזריה: שאלו אותך שאלה.

רחל עזריה: אך אתה דואג לזה שתהיה האחדה בכללים או שיהיו כללים ברורים ואתה מתחיל לחזור לדברים אחרים.

רחל עזריה: זה לא היה רציני וגם לא מכבד.

רחל עזריה: זה גם לא מתאים לכם.

זאב מימון: בעיה נוספת היא שאתה מתחיל את מערכת היחסים שלך כחברת פינטק עם הבנק הישראלי במלחמה שבסופו של דבר אחרי שלושה חודשים, שישה חודשים, תשעה חודשים, הם יפתחו חשבון בנק.

זאב מימון: אתה שרפת בדרך חצי מיליון דולר, במקביל עוד 20,000 דולר על עורכי דין ואז מה קורה?

זאב מימון: אנחנו נכנסים כאויבים של הבנק.

זאב מימון: הבנק שאל אותי, בלי לציין שמות, ואמר לי: תגיד לי, למה לי לעזור לך אם אתה הולך לכרות את הענף שאני יושב עליו.

זאב מימון: איך ממשיכים את השיחה משם?

זאב מימון: יושב אתך מנהל הבנק או קצין הציות של הבנק שההבנה שלהם בקומפליינס היא - - -

קריאה: לא צריך להעליב.

זאב מימון: כן.

זאב מימון: אתה פוגש קצין קומפליינס שאתה מרגיש שהוא בכלל לא מכיר את החוק.

זאב מימון: אתה מקריא לו את החוק, אתה מקריא לו את הרישיון, והוא חולק עליך.

זאב מימון: יש לו פרשנות משלו.

זאב מימון: הוא אפילו מפרש אותה לדברים של מה מותר לך ומה אסור לך כנגד הרישיון.

זאב מימון: שולחים לך מסמכים ואומרים, תקשיב, אתה לא חייב לתת אותם על פי חוק, אבל אם לא תיתן לי את המסמכים האלה, אני רשאי לא לפתוח לך חשבון.

זאב מימון: יש לי את המסמכים האלה במייל ואני יכול להראות לכם.

זאב מימון: אני במקביל, כאחראי על עובדים ועל תקציב ועל משקיעים ועל מיזם מאוד מבטיח, מה החברה עושה?

זאב מימון: לוקחת את הפעילות שלה וכרגע הקמנו חברה באירופה, במלטה, ושם אנחנו ניגשים להגשת רישיון.

זאב מימון: אני אקבל רישיון במלטה כחברה ישראלית עם רישיון וחשבון בנק פעיל יותר מהר מאשר במדינה אני נמצא בה.

זאב מימון: זה לא הגיוני.

זאב מימון: תודה רבה על ההזדמנות.

דורון כהן: מנכ"ל חברת קוברסי, פתרון תשלומים בינלאומיים עם רישיון באנגליה ובארץ.

דורון כהן: בארץ עדיין נש"ם או בקרוב נש"ם.

דורון כהן: אני אתן כמה נקודות פרקטיות.

דורון כהן: רק בחודש האחרון אחד הבנקים שאנחנו עובדים אתו פתאום החליט – אנחנו לא נוגעים בכלל במזומנים – שהעברה של מעל 50,000 שקלים, אסור לנו לעשות באינטרנט.

דורון כהן: זה אומר שיום אחרי כן הוא קיבל רשימה עם עשר העברות לביצוע - - -

רחל עזריה: רגע.

רחל עזריה: אני אשאל.

רחל עזריה: החוזר פותר את זה?

רונן ניסים: יש להם התייחסות גם לפעולות ולא רק לפתיחת החשבון.

רונן ניסים: גם לסירוב לבצע פעולה מסוימת.

דורון כהן: זה לא סירוב לבצע פעולה.

רחל עזריה: והעסק שלו נמצא תחת החוזר?

רונן ניסים: ככל שהוא יהיה תחת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים, אז כן.

רחל עזריה: אם כן, חוץ מזה, מה עוד?

דורון כהן: ראינו שאנחנו משלמים 41 שקלים להעברת שקלים בתוך ישראל.

רחל עזריה: גם זה נמצא בחוזר?

רונן ניסים: לגבי עמלות, שוב, הוא יכול לפנות אלינו.

רונן ניסים: אני לא יודע מה הפרטים.

רחל עזריה: גם לעמלות אנחנו נתייחס.

דורון כהן: יום שישי, אין סניף, אי אפשר לבצע עסקאות.

דורון כהן: לפעמים באינטרנט אפשר, אבל עכשיו אין לנו אינטרנט, אז בפקס.

רחל עזריה: ואז בשישי, שבת וראשון אין פעילות.

דורון כהן: אנחנו עושים תשלומים בינלאומיים וצריך לחכות ליום שני.

רחל עזריה: איך בנק ישראל מתייחס לזה?

דרור גולדשטיין: קשה לנו להתייחס למקרה פרטני.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: זה לא מקרה פרטני.

רחל עזריה: בשישי, שבת וראשון אין עסקים, זה לא פרטני.

רחל עזריה: זאת מדינת ישראל.

יצחק מימון: זה כל השוק.

רחל עזריה: זה משהו שצריך לתת לו מענה.

יצחק מימון: גברתי, זה גם באופן גורף.

יצחק מימון: אם את תרצי, אני אגיד לך כל בנק ובנק בישראל, איזה מגבלות.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: יש לנו שבע דקות לסיום הדיון.

רחל עזריה: לגבי זה אני מבקשת שתבואו עם איזושהי תשובה.

רחל עזריה: אי אפשר לומר ששלושה ימים לא יהיו פעולות.

אהוד ציגלמן: אני הגעתי מחיפה והדיון מסתיים בעוד שבע דקות.

אהוד ציגלמן: אני אשמח לקבל את שתי הדקות שלי.

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: אני אתן לך.

דורון כהן: מט"ח בלקוחות ישראלים, אסור לנו לקבל.

דורון כהן: הבנק לא מוכן שנקבל מט"ח מלקוחות ישראלים.

דורון כהן: למה?

דורון כהן: הייתה תקופה שהיה מותר ופתאום זה אסור.

דורון כהן: ככה.

רחל עזריה: זה נמצא בחוזר?

דרור גולדשטיין: נגיד עוד פעם.

דרור גולדשטיין: אולי כדאי שנאמר מה כן יש בחוזר.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: על זה נדבר בשבוע הבא.

רחל עזריה: אני שואלת לגבי זה.

דרור גולדשטיין: עשרים שניות.

רחל עזריה: לא עשרים שניות.

רחל עזריה: נמצא או לא נמצא?

רחל עזריה: לא נמצא.

רחל עזריה: תודה רבה.

דרור גולדשטיין: לא נמצא.

דורון כהן: ביטול הנחות.

דורון כהן: לפני שנה ביטלו לנו את כל ההנחות בחשבון.

דורון כהן: אני ביקשתי כאן בעבר דבר שאני חושב שהוא היה פותר את כל הסוגיה המסחרית.

דורון כהן: להשוות את התנאים המסחריים של חברות מסוגנו לאלו שהם חברי הבורסה.

דורון כהן: מאוד פשוט.

דורון כהן: גישה לחטיבה עסקית ויכולת לפעול כמו שפועל חבר בורסה.

דורון כהן: אין סיבה ש-IBI או פסגות או כל גוף בקטגוריה הזאת יוכל לפעול בצורה חופשית ואנחנו לא.

רחל עזריה: תודה רבה.

דורון כהן: עוד בקשה קטנה.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: אנחנו נעצור כאן.

רחל עזריה: סליחה.

אהוד ציגלמן: מנכ"ל קרנג'י ישראל, חברת פינטק שנמצאת בחיפה.

אהוד ציגלמן: אני אתייחס בקצרה לדברים שנוגעים להיערכות ליישום חוק הפיקוח בכלל.

אהוד ציגלמן: השרשרת נמדדת בחוזק שלה ואנחנו עוסקים כל פעם בחוליה החלשה אבל השרשרת לא תוכל להחזיק אם החוליות הבאות שלא עוסקים בהן עדיין לא יטופלו וזה עדיין לא קרה.

אהוד ציגלמן: הבקשה שלי שמופנית אליך ויתכן אל גורמים אחרים באוצר היא שיהיה מישהו שממונה על כלל החסמים כי אנחנו עוברים טורית אחד אחד משריפה לשריפה אבל לא ניתן להתחיל לזוז עד שלא כל הדברים המהותיים נפתרים.

אהוד ציגלמן: הדבר הראשון הוא שינוי רגולציה שלדעתי נדרש בחוק הפיקוח החדש שדורש הון עצמי של מאות אלפי שקלים או מיליון שקלים בתלות במחזור פעילות מחברות פינטק.

אהוד ציגלמן: לא ניתן יהיה להקים חברות פינטק ולעשות MVP שזה בירור של הביקושים ואז לבוא למשקיעים כי יזם לא יוכל לעמוד בזה.

אהוד ציגלמן: הדבר השני שאנחנו התממנו עד היום בהון זר, כלומר, הכנסנו חוב לתוך החברה, ויש לה גירעון בהון העצמי.

אהוד ציגלמן: לעלות מגירעון בהון עצמי להון עצמי הנדרש, זה לא להגיע ל-300,000 שקלים אלא להגיע להרבה מאות אלפי שקלים והרבה יותר מזה.

אהוד ציגלמן: החוק לא חשב על זה והוא לא ראה את הפינטק ואיך סטרטאפים מתממנים.

אהוד ציגלמן: הדבר הנוסף הוא הסיווג במס הכנסה ומע"מ כמוסד כספי שלוקח על כל שקל שאנחנו מוציאים עוד 17 אחוזים.

אהוד ציגלמן: זה גומר אותנו.

אהוד ציגלמן: אם יש 100,000 שקלים השקעה ראשונה, זה 80,000 שקלים.

אהוד ציגלמן: יש מיליון דולר, זה 800,000 דולר.

אהוד ציגלמן: זה מגזר יחיד שחוטף את המכה הזאת.

אהוד ציגלמן: הייתה החלטת ממשלה, סוכלה ברשות המסים ודווחה כבוצעה למרות שהיא לא בוצעה.

אהוד ציגלמן: נטען כאילו משרד האוצר, אגף תקציבים, הוא זה שהנחה לא לבצע.

אהוד ציגלמן: למיטב ידיעתי זה לא נכון.

אהוד ציגלמן: כלומר, הסיווג כמוסד כספי לא מאפשר לפינטק להרים את הראש, ראשית, בגלל ההוצאות העודפות האלה, ושנית, כי אי אפשר יהיה להקים חברת אם בארץ כציונים, להקים מכאן מטה, על חברות בת יחול מס כאילו זה מע"מ על הדיבידנדים בחברות בת.

אהוד ציגלמן: אנשים שומעים ולא נופל להם האסימון.

אהוד ציגלמן: אנחנו מדברים עם אנשי המקצוע ברשות וזה לא ממש מעניין אותם, להתרשמותנו.

אהוד ציגלמן: אי אפשר להקים מטה בארץ של חברות פינטק.

אהוד ציגלמן: אנחנו ניקח לחוץ לארץ.

אהוד ציגלמן: זאת טעות קשה.

אהוד ציגלמן: אין מישהו שמטפל בזה ואין מישהו שנלחם עם רשות המסים.

אהוד ציגלמן: לסבר את האוזן.

אהוד ציגלמן: יש 20 מיליארד שקלים רווחים של התעשייה הפיננסית בישראל ואני מעריך שמספר מהם יכול לרדת.

רחל עזריה: סליחה.

רחל עזריה: נגמרו שתי הדקות.

אלון בן יאיר: יושב ראש איגוד נותני שירותים פיננסיים.

אלון בן יאיר: אני רוצה לדבר על ההתייחסות של הבנקים לנותני שירותי מטבע.

אלון בן יאיר: זה לא סוד שיש זה ריסקינג, זה לא סוד שיש מידור, ההתייחסות היא להמאיס את העבודה על נותני שירותי מטבע.

אלון בן יאיר: אם לי יש עסק בראשון לציון, פותחים לי סניף באשדוד, 62 קילומטרים הלוך-חזור, שעה נסיעה לכל כיוון, שעה בבנק, מתי אני אעבוד?

אלון בן יאיר: יש לי לצורך העניין העברה בנקאית לעשות, אני שולח פקס, 8:30 בבוקר מתייצב אצלם בסניף, מתי הוא יבוצע?

אלון בן יאיר: חצי שעה אחרי שהסניף נסגר.

אלון בן יאיר: זאת העברת זהב.

אלון בן יאיר: העברת זהב צריכה להתבצע מיידית כדי שהלקוח יוכל לבצע פעולות עם הכספים האלה.

אלון בן יאיר: מה הוא יכול לעשות עכשיו כשהסניף סגור והכסף בחשבון?

אלון בן יאיר: מנטרלים אותנו מכל שירות בנקאי פשוט.

אלון בן יאיר: אני לא מדבר על כרטיסי אשראי או צ'קים שאני לא מבין איך זה שייך לסיכונים, שלא לדבר על הורדת ההנחות הקיימות שהיו לנותני שירותי מטבע.

אלון בן יאיר: אם יש לי הנחה או לא, זה עושה אותי יותר מסוכן מבחינת ההון הנתון?

אלון בן יאיר: הדבר הזה לא ברור לי.

אלון בן יאיר: יש עוד המון נושאים ונגיע לחלק המעניין שזה הפתרון.

אלון בן יאיר: העלו כאן כמה פתרונות.

רחל עזריה: אנחנו נאלץ לעצור כאן.

רועי קונפינו: חברת CLS.

רועי קונפינו: אני מסכים עם כל מה שנאמר.

רועי קונפינו: שתי נקודות פרקטיות שלא עלו.

רועי קונפינו: קשה לנו מאוד לפתוח חשבונות מרובי נהנים.

רועי קונפינו: זאת אומרת, לחברות שהן חברות P TO P, נכתב בחוזר שחברה שהיא P TO P, הבנקים יאפשרו לה לפתוח חשבון מרובי נהנים.

רועי קונפינו: זה אפילו קבוע בחוק אבל חברות שהן אינן חברות P TO P, חברות שהן או חברות מתן אשראי או חברות שהן נותני שירותים פיננסיים, הבנקים לא מאפשרים להם לעשות את זה.

רועי קונפינו: זאת נקודה מאוד מאוד חשובה.

רועי קונפינו: אני לא יודע לומר גם אם יהיה עלינו את הפיקוח, וגם אם יהיה צו, אני לא יודע אם הבנקים יאפשרו לנו לעשות את הדבר הזה.

רועי קונפינו: כמו שצוין, יש חברות שיש להן פטור מהדבר הזה.

רועי קונפינו: למשל חברי בורסה לא צריכים.

רועי קונפינו: הדבר השני.

רועי קונפינו: באופן עקרוני אני הייתי שמח אם אתם ככנסת תעבירו – זה לא פתרון להיום – חקיקה שאומרת שמה שבאחריות חברה מרושיינת, באחריות החברה המרושיינת ולא באחריות הבנק.

רועי קונפינו: זאת אומרת, ככל שאתם תגידו לבנקים שהדברים האלה הם לא בעיה שלכם, יש גוף מרושיין שקיבל את הרישיון ויש לו צו שחל עליו, זאת לא בעיה שלכם.

רחל עזריה: זה בעיני חלק מאותה תכנית.

רחל עזריה: מה הפתרון?

רחל עזריה: זאת אומרת, השיטה להעמיס את הכול על הבנקים, אני מסכימה שהיא לא עובדת.

קריאה: אנחנו רוצים את האחריות.

קריאה: תנו לנו אותה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לסיים.

רחל עזריה: אני אומר שאני אשמח אם כולם ינשמו עמוק.

רחל עזריה: אנחנו נקיים עוד דיונים.

רחל עזריה: יהיה זמן לכולם לדבר.

רחל עזריה: יש שני דוברים שביקשו לדבר ולא הספקנו ואני מתנצלת.

רחל עזריה: רונן סלומון ועדי חן.

רחל עזריה: אני מתנצלת.

רחל עזריה: אנחנו נקיים עוד דיונים.

רחל עזריה: אחד הדברים שלי מאוד מאוד חשוב בחוקים שעוברים אצלי בוועדה זה להמשיך לפקח ולוודא שהדברים קורים כמו שצריך.

רחל עזריה: משרדי הממשלה יודעים שזה כך.

רחל עזריה: אנחנו נמשיך לדון.

רחל עזריה: כמה דברים אנחנו צריכים כדי להמשיך לדון.

רחל עזריה: האחד, אני מבקשת שאת כל הדברים שאמרתם, תעבירו כמה שיותר תלונות ספציפיות ופרקטיות אלינו להנהלת הוועדה וכך אנחנו נוכל להמשיך להתקדם עם זה הלאה.

רחל עזריה: הדבר השני.

רחל עזריה: אלי אלפסי, אנחנו נצטרך אתכם הרבה יותר צפופים בתוך הדיונים האלה.

רחל עזריה: נעשה כאן הרבה עבודה כדי לפתור את העניין הזה.

רחל עזריה: כנראה שזה לא מספיק שהחוק עבר ויש את החוזר שבשבוע הבא יתקיים דיון לגביו.

רחל עזריה: אתם מוזמנים להגיע לדיון.

רחל עזריה: נראה מה נמצא תחת החוזר ולכן גם שאלתי את נציג בנק ישראל כי צריך להבין מה כן ומה לא ואז אפשר להבין במה צריך לטפל ומה אנחנו צריכים בעצם מבינים שיטופל בעוד חודשיים וחצי.

רחל עזריה: אנחנו נסכם את כל הדברים שעלו.

רחל עזריה: נמשיך את הדיון.

רחל עזריה: אתם מוזמנים לדיון שיתקיים ב-16 במאי.

רחל עזריה: אני מבקשת שתגיעו עם טיוטה.

רחל עזריה: אני אדבר עם דורית סלינגר ונמשיך משם.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: הישיבה נעולה.