ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 585, 2018-03-25 10:30

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו כאן בצווי מועצות מקומיות, נושא של עבירות קנס.

ניסן סלומינסקי: סוכם שיתחילו עם המועצה המקומית קדימה צורן.

ניסן סלומינסקי: ראש המועצה קדימה צורן, שביט מס.

שביט מס: צו המועצות המקומיות איכות הסביבה, החוק העירוני הזה אושר ופורסם ברשומות במרץ 2016, אחרי שהחקיקה המקומית התחילה בשנת 2012.

שביט מס: לקח הרבה מאוד זמן עד שאושר חוק העזר.

שביט מס: הרשות היא רשות מאוחדת של קדימה וצורן, שאוחדה בסוף שנת 2003.

שביט מס: לראשונה, למעשה, יש חוק עזר של איכות הסביבה, שמאחד בין שני חלקי היישוב.

שביט מס: לאחר שסיימנו את החקיקה - -

ניסן סלומינסקי: מתי שני החלקים האלה צורפו ביחד?

שביט מס: בסוף שנת 2003.

שביט מס: לקח הרבה מאוד שנים.

ניסן סלומינסקי: מאז הכל הסתדר.

שביט מס: אנחנו נמצאים הרבה מאוד שנים בלי אפשרות לאכוף את הסדר הציבורי בכל מה שקשור לאיכות הסביבה.

שביט מס: חוק העזר, למעשה, וההשלמה שלו בצו ברירות הקנס, מאפשר לרשות המקומית, לראשונה מזה הרבה מאוד שנים, לאכוף את הסדר הציבורי.

שביט מס: העבודה הזו היא עבודה של שנתיים, של אישור צו המועצות, בסיוע של כל המשרדים.

שביט מס: משרד המשפטים שנרתם לזה עשה עבודה מאוד מאומצת יחד עם היועצים המשפטים, יחד עם משרד הפנים והמשרד להגנת הסביבה.

שביט מס: אנחנו מבקשים לאשר את זה.

שביט מס: אנחנו מאוד נשמח שזה יפורסם ברשומות כמה שיותר מהר, על מנת שנוכל להתחיל לעשות סדר ברשות המקומית.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: זה טוב.

ניסן סלומינסקי: אולי תרגיזו חלק מהתושבים לפני בחירות.

ענת ברקו: הסכומים גבוהים.

שביט מס: התפקיד של הרשות המקומית הוא לעשות סדר ציבורי.

שביט מס: על כל תושב אחד שאתה מרגיז, יש תשעה אחרים שיהיו שמחים שיהיה סוף סוף סדר ציבורי.

שביט מס: מי שמתנהל בניגוד להיגיון, בניגוד למה שאנחנו מצפים שתושב יתנהל כלפי תושב אחר, מגיע לו שישלם.

ענת ברקו: שביט, יש תהליך של אזהרה טרם מתן קנס, שהיד לא תהיה קלה מידי על ההדק?

שביט מס: אנחנו בשלב א'.

שביט מס: אחרי שהצו יאושר בעזרת השם היום פה בוועדה, נצא עם פרסום לתושבים.

שביט מס: נפרסם את הצו, כדי שאנשים ידעו, כדי שיוכלו לאכוף.

שביט מס: בתקופה הראשונה הפקחים של הרשות המקומית יונחו לתת אזהרות לתושבים.

שביט מס: אחרי תקופה מסוימת נתחיל עם קנסות.

שביט מס: במקרים קיצוניים, אם פונים לתושב ואומרים לו: "תקשיב, תרים את מה שלכלכת", אבל הוא אומר: "תחפשו אותי", אז מחפשים אותו דרך הכיס.

ענת ברקו: זאת אומרת, הגישה היא קודם כל לאפשר לו לתקן את המעוות, רק לאחר מכן - -

שביט מס: אמת, אלא במקרים קיצוניים.

ניסן סלומינסקי: הסכומים שכתובים פה הם הסכומים שקיימים, או אלה סכומים חדשים?

שביט מס: הכל חדש, אין לנו כלום.

שביט מס: אנחנו נמצאים ברשות המקומית שאין לה שום יכולת בשנים האחרונות לאכוף.

שביט מס: אין לנו שום בסיס חוקי לתת קנסות למי שמפר את החוק.

ניסן סלומינסקי: מה שאתם הייתם עושים זה רק תביעה לבית משפט?

שביט מס: לא פונים לבית משפט כי ההוצאות יותר גדולות.

שביט מס: מה שאנחנו עושים זה מבקשים יפה.

שביט מס: אם זה לא עוזר, אנחנו מנקים בעצמנו.

שביט מס: בעיה מאוד מאוד קשה כשלרשות מקומית אין צו עבירות קנס.

שביט מס: זה מאוד חשוב.

ניסן סלומינסקי: עשינו את זה כבר לרוב הרשויות.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, את הסכומים שקבעתם לקחתם מאיזה שהוא מקום, השוויתם לאיזה שהוא מקום, או סתם בגלל שהיה לכם חור בתקציב אז אמרתם "בוא נמלא אותו", מה שעושים אולי בתקציב של המדינה?

שביט מס: הנטייה שלי כראש רשות היא לא להיכנס לכיס של התושבים שלא בצדק.

שביט מס: בחמש השנים האחרונות לא העלינו ארנונה גם, ניסינו איפה שאפשר להקל.

שביט מס: גם היטל השמירה הוזיל לרוב התושבים את ההוצאה - -

ניסן סלומינסקי: יש לכם חברת שמירה שעובדת?

שביט מס: יש לנו חברת שמירה שעובדת.

שביט מס: הסכומים שנקבעו פה נקבעו בהתייעצות עם משרד המשפטים.

שביט מס: הסכומים לפי העבירות, לפי חומרת העבירות מקובלים בארץ.

ניסן סלומינסקי: אפרת, יש לך הערות?

אפרת חקאק: אני אשמח שאתם או שמשרד הפנים יציגו בגדול את הקטגוריות של העבירות שאתם מבקשים להפוך לעבירות קנס, כאשר תוך כדי נעבור לשאלות שהפניתי למשרד הפנים ולמשרד המשפטים יחד איתכם.

אפרת חקאק: נאוה, את רוצה, המועצה רוצה?

נאוה אושר: אז ככה, יש לנו מספר חוקי עזר שאותם הם מבקשים להפוך לעבירות קנס.

נאוה אושר: הראשון הוא שמירה על איכות הסביבה או מניעת מפגעים, מה שראש המועצה הדגיש את החשיבות של זה.

אפרת חקאק: תדברי על הסוגים.

נאוה אושר: חוקי העזר בנושא הזה עוסקים בהוראות הנוגעות למניעת מפגעים, זאת אומרת, אם זה בנכס הפרטי שלך שהפגיעות יכולות להיות כלפי הציבור, אם זה כל מה שנוגע לשמירה על איכות הסביבה - ניקיון של רחוב, איסור על פריקה של עצים, אם אני לא טועה, ודברים כאלה.

נאוה אושר: הרבה פעמים, ועל זה כבר שוחחנו, בגלל שיש פער של זמן ופער של חשיבה בין המועד של חקיקת חוק העזר לבין המועד של התקנת צו העבירות, וגם מאחר ופה יש כבר איזה שהוא היבט פלילי שאנחנו מטילים עבירות קנס מבלי שנעשה בירור כמו בכתב אישום, אנחנו רואים לנכון להוסיף הערות או לעשות כל מיני חידודים.

נאוה אושר: באמת בסעיף 2 יש חלוקה לפי דרגות קנס.

נאוה אושר: מפגעים קשים יותר, דרגת הקנס עבורם גבוהה יותר, ומפגעים קלים יותר, דרגת הקנס פחותה יותר.

נאוה אושר: אתם רואים את זה בעמוד הראשון.

נאוה אושר: פעם זה דרגת מס א', פעם ב' ופעם ג'.

ניסן סלומינסקי: זה משהו שהוא אחיד בכל המועצות?

נאוה אושר: יש גם ד'.

ניסן סלומינסקי: זה משהו שהוא אחיד בכל המועצות, או שלכל מועצה יש את הדירוגים שלה?

נאוה אושר: קודם כל, זה מתחיל מזה שכל מועצה, כל רשות אומרת מה הצורך שלה.

נאוה אושר: משם זה מתחיל.

נאוה אושר: חשוב לנו שהדברים כן יהיו אחידים, שיהיה להם איזה שהוא רציונל רוחבי מסוים.

נאוה אושר: כמו שנראה בהמשך, סביון בחרה רק ג', כאשר מבחינתנו זה מקובל.

נאוה אושר: פה יש הפרדה.

נאוה אושר: ההפרדה הזאת מקובלת, היא בסדר.

נאוה אושר: בהמשך אנחנו נראה שבדימונה אין את ההפרדה הזאת.

נאוה אושר: אנחנו אמרנו שאנחנו, משרד הפנים, לא שמנו לב, לכן בדימונה אנחנו כן נהיה מעוניינים לעשות את ההפרדה הזאת.

נאוה אושר: קיבלנו כבר את אישור הרשות לכך.

נאוה אושר: ההערה לעניין קדימה צורן, וזה בהמשך להערה של אפרת, אומרת שמאחר ובסעיף 3, כשמדובר על הפרה, לא נעשתה אבחנה - - כלומר, יש פה שתי הוראות.

נאוה אושר: סעיף 2 מדבר על לא יגרום מפגע, סעיף 3 מדבר על יסיר מפגע.

נאוה אושר: מאחר ובסעיף 3 לא נעשתה הפרדה לעניין החומרה של סוגי המפגעים, ראינו לנכון שבסעיף 3, ונראה לי שלפני רגע שוחחנו על זה, תתווסף הערה: ובלבד שנשלחה הודעה.

נאוה אושר: למה בסעיף 2 אנחנו לא עושים את זה?

נאוה אושר: בגלל שיש הבדל בין לא יגרום מפגע - -

ענת ברקו: זה בדיוק מה שאמרתי.

ענת ברקו: אני חושבת שצריך להזהיר קודם על-מנת לתת אפשרות לתקן.

נאוה אושר: בסדר גמור.

נאוה אושר: פה זה באמת בא לידי ביטוי.

נאוה אושר: אני רק אחדד ואומר שמאחר וסעיף 2 דן בלא יגרום מפגע, שם זה לא רלוונטי לשלוח הודעה.

נאוה אושר: היכן שאפשרי ונכון זה בסדר מבחינתנו.

ענת ברקו: ברור שמראש צריך להגיד "לא יגרום", כי מראש לא היינו רוצים שיגרמו מפגעים.

ניסן סלומינסקי: מה זה הנושא של סעיף 3, נושא של קליטת שפכים מבניין?

ניסן סלומינסקי: אנשים צריכים לאסוף את הביובים או את הדברים בעצמם?

שביט מס: קודם כל, אם כל מה שקשור לביוב נמצא בתוך חצר פרטית, מי שאחראי לתיקון זה בעל הנכס.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על בתים פרטיים?

שביט מס: בתים פרטיים וגם בתים משותפים.

שביט מס: ועד הבית אמור לתקן את כל מה שקשור לביוב בתוך החצר שלו.

שביט מס: מחוץ לחצר זו המועצה, שבמקרה הזה זה תאגיד המים והביוב.

שביט מס: הבעיה פה, וזה מעבר לאסתטיקה, היא בעיה בריאותית, דבר שצריך לטפל בו באופן מיידי.

שביט מס: במידה ולא מטפלים בו יש בעיה של ריח, בעיה של מניעת מחלות.

ניסן סלומינסקי: כשזה מחוץ לגבולות המגרש זה אתם.

שביט מס: מחוץ לגבולות המגרש זה תאגיד המים והביוב.

ניסן סלומינסקי: כל בור כזה שנמצא בחצר משמש רק את אותו בית, או שבגלל שיפועים בתים אחרים גם כן מזרימים לאותו בור ואז זה כבר אחריות של כמה בתים?

שביט מס: מערכות הביוב בנויות ככה שתא הביוב המשותף, מה שנקרא, נמצא מחוץ לגבולות המגרש.

שביט מס: בתוך גבולות המגרש יש אך ורק תאי ביוב שקשורים לבניין.

ניסן סלומינסקי: הרבה פעמים השיפועים לא מאפשרים, אלא אם כן הוא עובר דרך החצר של הבית השני כך שיש להם בריכות משותפות.

שביט מס: אני לא מכיר מקרים כאלה בקדימה צורן.

שביט מס: בקדימה צורן מי שמניח את התשתיות של הביוב זה או הרשות המקומית שביצעה בעבר את הפיקוח, או תאגיד המים והביוב.

שביט מס: אסור לנו להיכנס לתוך חצרות פרטיות, לכן כל מה שקשור בתוך חצר פרטית שייך לבעל הנכס.

שביט מס: אין לנו מקרים כמו שאדוני תיאר.

ניסן סלומינסקי: מהרגע שיוצא מגבול המגרש זו אחריות שלכם.

שביט מס: אחריות שלנו, נכון.

שביט מס: במקרים קיצונים מאוד, כשאנחנו יודעים, וזה מה שעשינו עד היום, שמדובר בבתים משותפים של משפחות שקשה להם, גם הרשות וגם התאגיד מנסים לסייע, אבל זו לא האחריות שלנו.

ניסן סלומינסקי: הבתים ותיקים?

שביט מס: יש לנו במרכז קדימה בתים ותיקים משנות ה-50.

ניסן סלומינסקי: התקנים של הביובים שם, של הצנרת והכל, עומדים בתקנים, או שהם נסתמים כל הזמן?

שביט מס: אנחנו מנסים לסייע.

שביט מס: האחריות היא לא שלנו, האחריות היא של ועד הבית.

ענת ברקו: אבל אם יש אוכלוסייה חלשה - דיברנו על זה כשהייתי אצלכם בביקור - וועד הבית לא יכול להרים את הסיפור הזה, מה אנחנו עושים?

שביט מס: כפי שאמרתי, לא אחת הרשות המקומית מסייעת וגם תאגיד המים והביוב מסייע.

שביט מס: אנחנו מסייעים במקרים שאנחנו יודעים שאם אנחנו לא נטפל בזה אף אחד לא יטפל בזה.

ענת ברקו: אבל עכשיו עם קנסות כאלו - -

שביט מס: יש שיקול דעת בכל דבר.

ענת ברקו: אני יודעת, שביט, שאתה תעשה את זה כי באמת אכפת לך ואתה מאוד מחובר לתושבים, אבל ברגע שאנחנו מטילים כאלה חוקים, תקנות על אנשים שהם בקבוצה מוחלשת, שגם ככה הם קשיי יום, הם לא יוכלו, לא יהיה להם כסף לתקן את המפגע, האם אתה משאיר איזו שהיא שורה של שיקול דעת כך שהרשות תוכל לסייע במקרה הצורך?

שביט מס: אני לא יועץ משפטי.

שביט מס: יש פה מספר יועצים משפטיים.

שביט מס: הסוגיה היא סוגיה שלא בטוח שהחוק בכלל יכול להתייחס אליה.

שביט מס: כשאתה נותן קנס למישהו, אתה לא בודק אם יש לו אפשרות לשלם או לא.

שביט מס: זה בדיוק כמו ששוטר שעוצר מישהו שעשה עבירת תנועה לא שואל אותו אם יש לו כסף או אין לו כסף.

ענת ברקו: אתה מזהיר מפני המפגע.

ענת ברקו: מה אם יש לך אוכלוסייה מאוד מאוד מוחלשת שלא יכולה לתקן את המפגע כי כל התקלות האלו מאוד יקרות בגלל תשתית ישנה?

שביט מס: כמו שאמרתי, שיקול הדעת תמיד קיים.

שביט מס: זה לא רק אני, זה גם ראשי המועצה לפניי, גם אלה שיהיו אחריי בעוד 30 שנה.

ניסן סלומינסקי: האם לכל הבתים המשותפים יש ועד שאפשר לדבר איתו?

ניסן סלומינסקי: הרי כל דייר יגיד שהוא לא אשם, שהדייר למטה שיש לו ילדים קטנים זרק את החיתולים שגרמו לסתימה.

ניסן סלומינסקי: מול מי אתם מתמודדים כשיש בית שהוא לא בית פרטי, הוא בית עם הרבה דיירים?

ניסן סלומינסקי: מול מי אתם מתמודדים?

ניסן סלומינסקי: יש שם ועד?

ענת ברקו: זה אפילו לא החיתולים.

ענת ברקו: זה בתים כל כך ישנים.

ענת ברקו: זה שורשים של עצים, זה דברים שהם פגעי הזמן.

ענת ברקו: זה 40,50,60,70 שנה בית.

ענת ברקו: מדובר באנשים מאוד מאוד מבוגרים.

ענת ברקו: הייתי אצלם בביקור.

ענת ברקו: יש פערים בין האוכלוסיות.

ענת ברקו: זה מאוד מטריד.

ניסן סלומינסקי: אם יש שם עצים, תמיד השורשים ייכנסו פנימה.

ניסן סלומינסקי: הם ימצאו את הדרך.

ניסן סלומינסקי: הם תמיד יסתמו.

ניסן סלומינסקי: השאלה אל מול מי אתם מתמודדים.

שביט מס: קודם כל, אני חושב ש-95% מהבתים בקדימה צורן הם בתים פרטיים.

שביט מס: שם הבעיה הרבה יותר פשוטה.

שביט מס: את הבתים המשותפים צריך לחלק לבתים יותר חדשים ולבתים יותר ישנים.

שביט מס: אמרתי, ואני אחזור על זה אם זה לא היה ברור, שבמרכז קדימה בעיקר, ששם יש אוכלוסייה מוחלשת, איפה שצריך אנחנו עוזרים, עזרנו ונמשיך לעזור.

שביט מס: יש שיקול דעת גם לפקחים וגם לרשות המקומית.

שביט מס: אנחנו נמשיך לעזור.

שביט מס: אני לא רואה איך אפשר לעשות חקיקה שמתייחסת - -

ניסן סלומינסקי: הייתי 21 שנה ראש רשות, אני מכיר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חיים את המציאות.

ענת ברקו: השאלה אם זה יכול לבוא לידי ביטוי באיזו שהיא צורה כדי באמת - -

ניסן סלומינסקי: אם בכל בית יש ועד בית - -

ענת ברקו: אבל אין בכל בית.

ניסן סלומינסקי: בבתים פרטים לא צריך, אתה מתמודד מול בעל הבית.

ניסן סלומינסקי: הוא יעשה את זה מיוזמתו, אחרת הכל אצלו יתחיל לצוף ויהיה ריח.

ניסן סלומינסקי: אם זה בית של שכנים, אז קידרא דבי שותפי לא חמימא ולא קרירא.

ניסן סלומינסקי: בדירה של שותפים כל אחד חושב שאולי השני, ואז מתחילה להיות בעיה.

ניסן סלומינסקי: אם היום, שזה מה שצריך להיות, לכל בית יש ועד בית שאמור לטפל בחשמל של חדר המדרגות, בחשמל של המקלט, אם יש שם מקלט, בגינון, או בדברים כאלה, אז יש לך לפחות אל מול מי להתמודד.

ניסן סלומינסקי: לוועד בית יש גם קצת כסף שהוא גובה.

ניסן סלומינסקי: אם אין ועד בית, מול מי אתה מתמודד?

ניסן סלומינסקי: אם תדפוק בדלת של השכן הראשון, הוא יגיד שזה ההוא מלמעלה.

ניסן סלומינסקי: ככה אתה מסתובב ולא יודע מה לעשות.

שביט מס: הפעלת שיקול דעת ולב רחב.

שביט מס: אצלנו, ברוך השם, יש גם לב רחב, גם שיקול דעת.

שביט מס: רובם מאוד מאוד מאוד עוזרים.

ענת ברקו: אתה יודע, כשאנחנו מאשרים דברים כאלה אנחנו לא סומכים על שיקול דעת או על לב רחב.

ענת ברקו: אנחנו צריכים לדעת שאנשים מתחלפים.

ענת ברקו: אתם באמת עושים את זה.

ענת ברקו: צריך לתת את הפתח הזה גם לשיקול דעת.

ניסן סלומינסקי: כן, יהיה איזה פתח בחוק.

אפרת חקאק: שיקול דעת קיים בכל מקרה.

אפרת חקאק: אני אגיד שרוב הסעיפים פה הם סעיפים די סטנדרטים.

אפרת חקאק: אני כן חושבת שחשוב שהוועדה תנהל דיוני פיקוח ומעקב.

אפרת חקאק: הייתי מציעה לוועדה לעשות כל שנה או כל חצי שנה דיון מעקב, כל פעם בנושא ספציפי.

אפרת חקאק: גם לשמוע את הבעיות מצד הרשויות, גם לשמוע את הבעיות שמעלים התושבים.

ניסן סלומינסקי: השיקולים אצלכם הם גדולים?

שביט מס: אישורים.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד זה פשוט, מצד אחד זה לא פשוט.

שביט מס: אנחנו בסדר.

שביט מס: רוב המערכות בקדימה צורן מבחינת תחזוקה הן טובות מאוד.

ניסן סלומינסקי: הביוב הציבורי יוצא לאיזה שהוא מקום?

ניסן סלומינסקי: יש לכם מתקן בסוף?

שביט מס: יש מתקן משותף של קולחי השרון.

שביט מס: הוא משותף לרשויות באזור.

ניסן סלומינסקי: למה הוא מוציא את זה, לאיזו רמה?

שביט מס: הם עוברים עכשיו שדרוג.

שביט מס: הם אמורים להביא את זה לרמה של כמעט מי שתייה.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תשתו את זה.

ניסן סלומינסקי: יש לכם יכולת להחזיר את המים, להשתמש בזה לגינון הציבורי?

שביט מס: לצערנו, לקדימה צורן אין.

שביט מס: המים המושבים הם מים שמשמשים את החקלאים באזור.

ניסן סלומינסקי: אתם מפנים פסולת?

שביט מס: חקלאית.

ניסן סלומינסקי: לא, חוץ מהפסולת החקלאית.

שביט מס: גם גזם.

ניסן סלומינסקי: יש לכם פינוי של פעם, פעמיים בשבוע?

שביט מס: כל אזור בישוב מקבל פינוי של גזם ושל פסולת פעם בשבוע.

שביט מס: מידי יום יש רכב של המועצה שעובר ואוסף אם יש שאריות מתושבים שלא נשמעים.

ניסן סלומינסקי: יש לכם מקום שבו אתם זורקים את הגזם?

שביט מס: לא, זה עובר לחברה שעובדת איתנו.

ניסן סלומינסקי: שמה היא עושה עם זה?

ניסן סלומינסקי: מישהו בדק את החברה שהיא באמת עושה את מה שהיא צריכה לעשות?

שביט מס: קודם כל, אנחנו ביקרנו שם, כל המטה שלנו ביקר שם, לראות מה הם עושים.

שביט מס: את הגזם אם צריך לנקות אז מנקים.

שביט מס: אחרי זה גורסים את הגזם.

שביט מס: כל שאר הפסולת הגושית מפונה לאיפה שצריך.

ניסן סלומינסקי: זה יקר מאוד.

שביט מס: הכנסת מחוקקת חוקים, אנחנו משלמים.

ניסן סלומינסקי: זה יקר.

ניסן סלומינסקי: אתה רואה שבהרבה מקומות לא עושים את זה.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: אתה רואה אחר כך מה קורה שם.

שביט מס: אנחנו היינו מאוד מעוניינים שיהיה אצלנו שטח שבו נוכל לטפל בגזם, לגרוס את הגזם.

שביט מס: מנכ"ל המועצה, מושיקו ארז, טיפל בזה.

ניסן סלומינסקי: נגיד לזכותו שהוא כבר היה אצלי בנושא הזה.

שביט מס: זה יחסוך לנו וגם לרשויות אחרות אם תהיה לנו אפשרות לרכז את הגזם, לטפל בו באופן עצמאי.

ניסן סלומינסקי: ממי אתם צריכים לקבל אישור לדבר כזה?

ניסן סלומינסקי: ממשרד הפנים?

שביט מס: מהמשרד לאיכות הסביבה, ממשרד הפנים, מהוועדה המחוזית, מהוועדה המקומית.

שביט מס: אני חושב שיש בעיית חקיקה.

ניסן סלומינסקי: זה כמו להעביר את השגרירות של ארצות הברית, שכולם צריכים לחתום ולאשר.

אפרת חקאק: אנחנו נוסיף בסעיף 3 את המילים "ובלבד שנשלחה התראה".

אפרת חקאק: רק תשימו לב שבתוכן הסעיף, בסוף כתוב "ובלבד שתיקון המפגע או הסרתו הם בשליטתו ובאחריותו".

אפרת חקאק: שימו לב שזה לא מופיע בסעיף עצמו, זו טעות כתיב.

מושיקו ארז: לגבי ההתראה, זה צריך להיות נמסרה, נשלחה או ניתנה.

מושיקו ארז: היום יום שלנו הוא כזה שאם אנחנו עכשיו נחכה שזה יישלח בדואר רשום תוך 14 יום, כנראה שהמפגעים ימשיכו לזרום.

מושיקו ארז: אנחנו צריכים שלא תינתן התראה בדואר רשום.

אפרת חקאק: נאוה תכתוב לנו את התיקונים.

נאוה אושר: ניתנה הודעה.

מושיקו ארז: ניתנה בעל-פה או בכתב, רק לא בדואר רשום.

מושיקו ארז: צריך שזה ייכתב בצורה שזה יהיה ברור.

נאוה אושר: לפני שאני אתקן אני אשלח שתאשרו לי את הנוסח.

ניסן סלומינסקי: אתם גם ודאי שמים לב שלפעמים הסתימה בציבורי נכנסת פנימה לחצרות.

ניסן סלומינסקי: אתם עדים ומודעים לזה.

מושיקו ארז: אנחנו כרשות, הגם שזה לא בתחום האחריות שלנו, לא אומרים לכל תושב שפונה למוקד לפנות לתאגיד, או דברים כאלה.

מושיקו ארז: אני באופן אישי, וגם ראש המועצה באופן אישי, פונים למנכ"ל תאגיד המים והביוב.

מושיקו ארז: יש לנו יחסים יום יומיים איתם.

ניסן סלומינסקי: את מי הוא מקיף התאגיד?

מושיקו ארז: הוא מקיף כמה רשויות מקומיות באזור שלנו.

שביט מס: התאגיד משותף לאבן יהודה - -

ניסן סלומינסקי: אתה מאושר מהתאגיד?

שביט מס: מכיוון שרמת התשתיות בקדימה צורן היא רמה גבוהה, היינו יותר שמחים אם היו מאפשרים לנו לטפל בכל הנושא של אספקת מים וביוב, אבל אנחנו פועלים לפי החקיקה בכנסת.

ניסן סלומינסקי: התאגיד זה תהליך הפוך.

ניסן סלומינסקי: פעם לא היו תאגידים וכל רשות הייתה צריכה להקציב מתקציבה סכומים שאמורים היו לתחזק את התשתיות.

ניסן סלומינסקי: זה היה משק סגור שאסור היה לגעת בו.

ניסן סלומינסקי: כשהתברר שהרשויות מעבירות את זה לשוטף, אמרנו שצריך לעשות את ההפרדה, להקים את התאגידים, שהם יקבלו את הכסף ויטפלו בתחזוקה ובכל הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: אז נוצר מתח בין ראש העיר לתאגיד.

ניסן סלומינסקי: אחר כך התברר שחלק גדול מהתאגידים מנופחים מאוד מאוד.

ניסן סלומינסקי: 75 תאגידים זה monster שקם על עצמו, זה כבר לא טוב.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש הצעת חוק לצמצם את זה בשלב הראשון מ-75 ל-15 תאגידים, אולי אחר כך לפחות, כדי להחזיר בחזרה את הסמכויות לראש העיר, וזה בתנאי שהוא ישמור על זה כמשק סגור, שזה יהיה מיועד למערכת תחזוקה, לא שישתמש בזה לשוטף כשצריך.

ניסן סלומינסקי: זה מן תהליך כזה.

ניסן סלומינסקי: היום יש מתחים לא פשוטים.

ניסן סלומינסקי: יש מקומות שזה הולך טוב, יש מקומות שזה לא פשוט.

שביט מס: תיקון עוול אחד על ידי יצירת עוול אחר או תקלה אחרת.

שביט מס: לא בטוח שהצמצום של התאגידים הוא נכון.

שביט מס: כנראה שצריך רגולציה הרבה יותר נוקשה איתם.

ניסן סלומינסקי: או לבטל ולהחזיר את הסמכויות לראשי ערים.

שביט מס: או לבטל ולעשות רגולציה.

גבי חדד: רק ביזור.

אפרת חקאק: נעבור לעמוד 4, סעיף 31.

אפרת חקאק: סעיף 31(ב) מופיע בתוכן הסעיף, הוא לא מופיע בטבלה.

נאוה אושר: זו טעות סופר, אם אני לא טועה.

נאוה אושר: שאלתי את ארז, זו טעות סופר, זה צריך להופיע.

אפרת חקאק: זה אומר שאנחנו מחייבים פה את התושבים למחזר.

מושיקו ארז: נעשתה תכנית.

ניסן סלומינסקי: באיזה סוג מיחזור מדובר פה?

ניסן סלומינסקי: אני יודע שפעם בשבוע אני צריך למחזר סוגים שונים של דברים.

ניסן סלומינסקי: ב-24:00 בלילה אני יוצא עם חבילות, מה שנקרא.

מושיקו ארז: אנחנו עדים כבר תקופה ממושכת לגבי הצורך במיחזור, לגבי המיקומים של תחנות המיחזור.

ניסן סלומינסקי: מיחזור של מה?

ניסן סלומינסקי: האם עיתונים, נייר, בקבוקים?

מושיקו ארז: פסולת רגילה.

מושיקו ארז: יש פחים למיחזור נייר, שזה ירוק-כחול.

מושיקו ארז: אנחנו ממש בימים אלה יוצאים למכרז לפחים כתומים, שזה לאריזות שאינן בקבוקים.

מושיקו ארז: יש את הסלים לבקבוקים, שאלה אותם מתקנים פחות או יותר בכל המקומות.

ניסן סלומינסקי: מה אתם עושים עם בקבוקי זכוכית, אתם גם אוספים?

מושיקו ארז: כן.

ניסן סלומינסקי: לאן הולך הכסף הזה?

ניסן סלומינסקי: יש לכם איזה קרן או משהו של צדקה שזה הולך?

מושיקו ארז: אנחנו היום מכניסים שני זרמים חדישים שלגביהם יש התייחסות חברתית.

מושיקו ארז: אנחנו לא הולכים להרוויח כסף מהמיחזור האלקטרו-מגנטי.

מושיקו ארז: אנחנו רוצים שזה יהיה יותר מונגש לציבור.

מושיקו ארז: יש גם אפשרות שיאספו לך את זה מהבית.

מושיקו ארז: יש איזו שהיא עלות סמלית.

מושיקו ארז: אל מי שלא יכול להגיע עד למתקן - יש עלות לא מבוטלת לתחזק את המתקנים האלה - ניגשים ואוספים את זה.

מושיקו ארז: זה משהו שאנחנו עכשיו משיגים אותו.

מושיקו ארז: יש שני תאגידים מאושרים בישראל.

מושיקו ארז: יש שני תאגידים יחידים בארץ שמאושרים.

מושיקו ארז: יש כמה עשרות בודדות של רשויות שבכלל התקשרו בנושא פסולת אלקטרו-מגנטית.

מושיקו ארז: יצאנו למכרז לגבי הפחים הכתומים.

מושיקו ארז: המטרה היא לאזן בין הרצון מצד אחד שיהיה לכל אחד פח מיחזור הכי קרוב ליעד, ומצד שני שהמרחב הציבורי לא ייראה כמו ערימה של פחים.

מושיקו ארז: אני מדגיש את הקיצוני א' ואת הקיצוני ב'.

מושיקו ארז: האיזון הוא מרכזי מיחזור.

מושיקו ארז: עשינו לפני שנה תחנה ברוחב 12 מטר שבה יש את כל הפחים.

מושיקו ארז: גם חינוכית יש איזו שהיא הסברה.

מושיקו ארז: ב-10 באפריל יש לנו ישיבה לגבי תכנית הסברה.

מושיקו ארז: יעלה קמפיין בחודש יוני יחד עם תאגיד תמיר, שזה כמובן במצ'ינג של הרשות, ויחד עם עיר ללא אלימות.

מושיקו ארז: כולם ידברו על החתול הג'ינג'י הזה שמכירים מהטלוויזיה, על כל האפשרויות, מה זה עושה ולא עושה טוב.

מושיקו ארז: הפנייה הראשונה היא בראש וראשונה לתלמידי בתי הספר.

מושיקו ארז: זה חוזר לכיס של התושב, זה יפחית לו בעלות.

מושיקו ארז: במכרז הבא שנצא אליו, בעזרת השם, לא נצטרך לעשות מכרז אשפה חדש כי נוריד את הכמויות.

מושיקו ארז: כמובן שצריך לראות שזה עובד, שהציבור מתחבר לזה.

מושיקו ארז: התושב מרוויח פעמיים: הוא מרוויח סביב ההרכבה, שקשה לכמת אותה בכסף, והוא מקבל את זה במחיר נמוך יותר שהוא ישלם דרך הארנונה לאותו גוף.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, המיחזורים האלה עולים לתושבים כסף?

מושיקו ארז: המיחזור לא עולה לנו גרוש, לא לנו ולא לתושבים.

מושיקו ארז: ברגע שאתם מוציא את האריזות שיש להן המון נפח מתוך הפסולת הרגילה, אתה מצמצם את הפסולת הרגילה שצריכה לקבל טיפול מיוחד, הסעה, הטמנה וכו'.

מושיקו ארז: בדרך העקיפית הזאת אנחנו נצמצם את האשפה באזור המרכזי.

מושיקו ארז: שם זה בוודאי עולה הרבה כסף לתושב ולרשות.

ניסן סלומינסקי: שני דברים.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, לגבי בקבוקים לא מפלסטיק, בקבוקים שיש עליהם החזר.

ניסן סלומינסקי: רוב האנשים לא הולכים להחזיר.

ניסן סלומינסקי: אתם אוספים אותם במקום מסוים?

מושיקו ארז: בתי הספר - -

ניסן סלומינסקי: זה הרבה כסף.

ניסן סלומינסקי: אם אוספים את זה, אפשר לפתוח קרן לסיוע לאנשים חלשים ברשות או כל מיני דברים כאלה.

מושיקו ארז: אנחנו השארנו את זה לטובת בתי הספר, מוסדות החינוך ובתי החינוך שיעשו את זה.

מושיקו ארז: לא לקחנו מהם את האפשרות הזאת.

מושיקו ארז: אנחנו לא לוקחים את הכסף הזה מהם.

מושיקו ארז: יש כמה גופים חברתיים שעושים את האיסופים האלה.

ניסן סלומינסקי: נניח שיש אנשים שממלאים את הפחים בעיתונים וכו'.

ניסן סלומינסקי: החברה שצריכה לקחת את זה, לרוקן את זה או את בקבוקי הפלסטיק וכו', מגיעה בזמן, או שיש הרבה פעמים שהכל מפוצץ שם, אין כבר איפה לזרוק?

שביט מס: בעיקר לפני פסח מרכזי המיחזור, לשמחתנו, מפוצצים תמיד.

שביט מס: אנחנו משתדלים תמיד לתגבר את הפינויים שלהם, לבדוק את זה בתקופות לפני חגים.

שביט מס: יש פינוי שוטף של כל המיחזוריות.

שביט מס: אם צריך, עושים סבבים נוספים.

שביט מס: סך הכל רמת המיחזור בקדימה צורן, ההיענות של הציבור גבוהה מאוד.

ניסן סלומינסקי: מי שעושה את זה אלו חברות חיצוניות, זה לא אתם.

ניסן סלומינסקי: הם צריכים לאסוף.

ניסן סלומינסקי: יש להם הסכמים עם המדינה, שזו גם בעיה בפני עצמה.

ניסן סלומינסקי: עולם אחר השתלט.

מושיקו ארז: היתרון בחברות חיצוניות זה שאפשר לבוא ולתת להן מיד קנס אם הן לא פינו.

מושיקו ארז: להבדיל מעובדי רשות שאתה מוגבל במשאבים, אתה לא יכול להשיג משאבים, מחברות חיצוניות אתה יכול לדרוש את זה.

אפרת חקאק: אני רק אציין שהקנס שנוצר פה לגבי סעיף קטן (ב) הוא קנס די גבוה בהשוואה למועצות האחרות.

מושיקו ארז: באיזה סעיף?

אפרת חקאק: ב-31.

מושיקו ארז: לפחים הכתומים?

אפרת חקאק: על מי שמשליך פסולת - -

מושיקו ארז: קודם כל, התבססנו על מקומות אחרים.

מושיקו ארז: לקחנו ממקומות אחרים, אבל עשינו התאמות במקומות שלנו זה עולה יותר.

מושיקו ארז: זה אומר שבסוף תושב א' משלם עבור העבודה של תושב ב'.

מושיקו ארז: רצינו לעשות פה איזה שהוא איזון.

מושיקו ארז: בפחים הכתומים, וזה חקיקה ארצית, זה לא תלוי בנו בכלל, תאגיד תמיר הוא הזכיין היחיד של המדינה, לפי מיטב ידיעתי, לעוד 5 שנים.

מושיקו ארז: לפי המשרד להגנת הסביבה - לא אני קבעתי את הסכומים - אם תושב ממלא פח כתום בפסולת שהיא אסורה, אני כרשות סופג קנס.

אפרת חקאק: זה לא הסעיף הזה.

אפרת חקאק: סעיף (ב) אומר משהו אחר.

אפרת חקאק: אני מסכימה איתך לגבי (א).

אפרת חקאק: (א) זה משהו אחר.

אפרת חקאק: לגבי (ב), הסכומים יותר נמוכים בעיריות אחרות.

מושיקו ארז: לכל עירייה יש את העלות שלה.

מושיקו ארז: אצלי, לצורך העניין, עד שפח מגיע לאתר הטמנה זה עניין של 10 קילומטר.

מושיקו ארז: הוא משלם על זה בהתאם לעלויות המכרז שלי.

מושיקו ארז: יכול להיות שיש מישהו אחר.

מושיקו ארז: הרשות מקדמת תכנית ברמה הארצית על-מנת לראות איך מקרבים את האתרים לטיפול.

מושיקו ארז: אצלנו זה מאוד רחוק, העלויות מאוד גבוהות.

ניסן סלומינסקי: אלה דברים שניתן לממש?

ניסן סלומינסקי: נניח שאני בא ב-24:00 בלילה - -

מושיקו ארז: היכולת להגיע לאכיפה של זה היא מאוד נמוכה.

ניסן סלומינסקי: איך אתם רואים מה אני שם?

מושיקו ארז: המטרה היא גם להרתיע.

מושיקו ארז: יכולת המימוש היא נמוכה.

מושיקו ארז: אנחנו לא חוקרים כל פח, זה ברור מאליו.

מושיקו ארז: הקנס הוא בעיקר כדי להרתיע.

מושיקו ארז: אם הוא היה נמוך, בכלל - -

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאין לכם מצלמות מעל כל הפחים.

מושיקו ארז: בשלב הזה לא, אבל בעתיד על אזורים מסוימים בוודאי שיהיו מצלמות, כי אזורי מיחזור מבחינת ונדליזם הם מקור.

מושיקו ארז: תחשוב שילדים או נערים מסתובבים עם בקבוקי זכוכית בלילות.

מושיקו ארז: כדאי שיהיה שם גם פיקוח מהסוג הזה.

מושיקו ארז: מרכזי המיחזור הם באזורים נגישים.

ניסן סלומינסקי: אתה תעשה את זה עוד מעט בגני משחקים?

מושיקו ארז: בגני משחקים כבר יש.

ניסן סלומינסקי: לאט לאט תהיה עיר שכולה מצולמת, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: לא תהיה פרטיות לאדם.

ניסן סלומינסקי: כשאתה היית צעיר, תנסה להיזכר, אני לא בטוח שהיית רוצה שכשאתה יוצא עם מישהי המצלמות יצלמו אותך.

ניסן סלומינסקי: יש איזה פרטיות שרוצים לתת לבני אדם.

ניסן סלומינסקי: נכון שצילום אולי מונע, יכול לעזור בפשע, אבל מצד שני, איזה חיים יש לבן אדם, לצעירים?

שביט מס: אני לא חושב שכולנו כחברה צריכים להיות תחת העין הפקוחה של האח הגדול, אבל כל אחד שמסתובב עם סמארטפון, ואף אחד לא דרש מאיתנו להסתובב עם סמארטפון, האח הגדול שולט עליו.

שביט מס: אנחנו מתעסקים, לפחות ברשויות המקומיות, בשמירה על איכות החיים של התושבים.

שביט מס: איכות החיים באה לידי ביטוי: אל"ף, בשמירה על איכות הסביבה, ובי"ת, בלתת לאנשים תחושת מוגנות.

שביט מס: אם אתה רוצה אני אראה לך תמונות מסוף השבוע של ונדליזם שעושים בגני משחקים בני נוער משועממים.

שביט מס: זה עולה לנו אלפי שקלים כל הזמן.

שביט מס: כמעט מידי יום יש ונדליזם.

שביט מס: השאלה איפה האיזון הנכון.

שביט מס: חייב להיות איזון בין הרצון שלנו והצורך שלנו לשמור על החופש ובין הצורך לשמור על רכוש הציבור.

שביט מס: אם נער משועמם שובר מגלשה שעולה 10,000 - -

ניסן סלומינסקי: אל"ף, אתה צודק, אבל במאבק הזה בין הפרטיות של הצעירים, של הנער שרוצה לצאת ולא רוצה שכולם ידעו, או כל מיני דברים כאלה, לבין הוונדליזם שיש, הפתרון הקל הוא לשים מצלמה.

ניסן סלומינסקי: אז אתה אולי תמנע קצת את הוונדליזם, אלא אם כן יבואו עם מסכות ולא תוכל לזהות, אבל פגעת מאוד בפרטיות.

ניסן סלומינסקי: יש אפשרות אחרת, והיא שאת הכסף שצריכים להשקיע במצלמות וכו' ישקיעו בחינוך.

ניסן סלומינסקי: צריך לחנך את הילדים מגיל קטן מאוד, לחנך אותם שלא יהיה ונדליזם, ואז לא יהיה ונדליזם, יהיה כסף ותהיה פרטיות.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה פתרון יותר נכון מאשר הדרכים הקלות שעושים היום, שאין פרטיות בשום דבר.

ניסן סלומינסקי: טוב, זה כבר נושא אחר.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק, גם כשהפלאפון סגור מקליטים אותך.

ניסן סלומינסקי: עשינו ניסיונות ב"לילה כלכלי", ראינו.

ניסן סלומינסקי: זה היה סגור, דיברנו.

ניסן סלומינסקי: אני דיברתי בשידור ישיר על כך שאני רוצה לנסוע לאיזה מקום.

ניסן סלומינסקי: תוך זמן קצר הופיעה על המסך אינפורמציה על אותו מקום.

ניסן סלומינסקי: הטלפונים היו סגורים.

ניסן סלומינסקי: שלא נדבר על הווייז שאומר בדיוק בכל רגע נתון איפה אתה.

אפרת חקאק: אני כן רוצה להבין איך אתם מפרשים את הביטוי "סמוך למקום מגוריו של אדם".

אפרת חקאק: או אתם, או משרד הפנים.

אפרת חקאק: שוב, אני עדיין מתעכבת על 31(ב).

שביט מס: אני אגיד לך בדיוק מה הבעיה.

שביט מס: אני חושב שמושיקו אמר את זה, אבל אני אבהיר את זה שוב.

שביט מס: במידה ותושבים שמים פסולת ביתית ולא פסולת שאמורה להיות בפח הכתום, עד 20% אשפה שהיא לא שייכת לפח תאגיד תמיר סופג, מעבר ל20% הרשות המקומית מקבלת קנס על זה.

שביט מס: המשמעות כשהרשות המקומית מקבלת קנס על זה שיש פסולת ביתית בתוך פח כתום, היא שהתושב משלם על זה, כי זה בא תמיד על חשבון דברים אחרים.

שביט מס: זו המשמעות.

אפרת חקאק: אין לכם את הסעיף הזה מול העיניים.

אפרת חקאק: הסעיף הזה מדבר על משהו אחר.

מושיקו ארז: הוא מדבר על כך שאם יש לי פח מיחזור באזור מגוריי, אני חייב לשים את זה בפח המיחזור.

אפרת חקאק: בדיוק.

אפרת חקאק: זה שונה ממה שאתה אומר.

מושיקו ארז: מה ההצעה או הרצון?

אפרת חקאק: אני רוצה להבין מתי אתם מחייבים את התושבים להשליך פסולת בתוך פח המיחזור ומה נחשב סמוך למקום מגוריו.

אפרת חקאק: שנית, ברוב הרשויות שאישרנו להם את הסעיף הזה, בהתחלה לפחות ביקשנו שהקנס יהיה יותר נמוך.

מושיקו ארז: אני יכול להגיד שבמקום לשנות את הצו, כמו שאמר ראש המועצה, גם ביצענו את זה בנושא של אכיפת חנייה, אנחנו בשלב הראשון נהיה מאוד מאוד טולרנטיים.

מושיקו ארז: עד שנגיע לאכיפה של זה, לדעתי תעבור שנה.

מושיקו ארז: לא הייתי מציע עכשיו לגעת בצו, כי לשנות אותו זה כבר לא יקרה.

מושיקו ארז: כן חשוב לנו שהדברים האלה יהיו, כי אנחנו רוצים בסוף לחנך.

מושיקו ארז: אנחנו לא הולכים לאכוף מיד, בטח לא בטווח הקרוב, אבל אנחנו רוצים שהדברים האלה כן יהיו כתובים, שכן תהיה האפשרות אם אנחנו רואים שיש מישהו שמשתמש בזה לרעה.

מושיקו ארז: אנחנו היום בתוך תקופה ארוכה של ואקום שבה הדברים לא באים לידי ביטוי על ידי התושבים.

מושיקו ארז: אנחנו רוצים כן להביא את התושבים למקום הנכון.

מושיקו ארז: זה נעשה בחינוך.

מושיקו ארז: כפי שאמרתי קודם, בתחילת אפריל יש לנו כנס הסברה.

מושיקו ארז: אנחנו מתכננים כנס, קמפיין.

מושיקו ארז: אנחנו מתחילים מהחינוך.

מושיקו ארז: זה לא אכיפה.

מושיקו ארז: אכיפה זה עניין שאנחנו משאירים לנו למקרים בעייתיים.

מושיקו ארז: המטרה היא לעודד את האנשים לעשות את הדברים מרצון פנימי, לא מאכיפה.

אפרת חקאק: איך אתה מפרש את הסעיף?

אפרת חקאק: מתקן במרחק של כמה רחובות?

מושיקו ארז: בבתים משותפים, אנחנו מתכוונים לשים בכל חדר אשפה.

מושיקו ארז: בבתים פרטיים, כיוון שאנחנו לא רוצים להטריד את התושבים, אנחנו עושים את זה לסירוגין, אנחנו שמים על המדרכות.

מושיקו ארז: אנחנו מדברים על פריסה מאוד מאוד רחבה.

מושיקו ארז: גם משיקולי תפעול וגם מהדרישה של תאגיד תמיר תהיה פה פריסה מאוד רחבה של פחים.

מושיקו ארז: לא ייווצר מצב שמישהו יצטרך ללכת 300 מטר כדי למצוא פח.

מושיקו ארז: זאת לא הסיטואציה.

מושיקו ארז: יהיה משהו מאזן בין לשים את זה כל חמישה מטרים ואז כל הרחוב נראה לא טוב, לבין לשים את זה מאוד רחוק כך שאתה לא מגיע לזה.

מושיקו ארז: אנחנו גם דורשים מהתושב לפעול בסבירות וגם אנחנו נפעל בסבירות.

אפרת חקאק: למשרד המשפטים או למשרד הפנים יש עמדה לגבי הסעיף הזה?

נאוה אושר: מבחינתנו זה מקובל.

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה לא יצליחו לממש את זה, יהיה קשה מאוד.

ניסן סלומינסקי: אם יתחילו עם מצלמות, זה ייהפך להיות בעייתי.

ניסן סלומינסקי: גם המשטרה שמה מצלמות רק כדי להרתיע.

ניסן סלומינסקי: העלויות להתחיל לפענח את זה, לרוץ - -

מושיקו ארז: אנחנו מכירים את האכיפה של עבירות סביבתיות.

מושיקו ארז: אני אתן דוגמה של אדם מבוגר ששוכר בית עם משק והביאו לו עדר של עיזים.

מושיקו ארז: במשך שנה וחצי, לא משנה כמה היה תובע עירוני, כמה חקירות, זה לא עזר.

מושיקו ארז: אילו הייתה חקיקה מאוד ברורה זה היה נגמר ביום.

מושיקו ארז: בגלל שאין חקיקה, אז מישהו שרוצה, אם בשם אהבת סכסוך שכנים, בשם אגו או אני לא יודע, יכול לעשות מה שהוא רוצה.

מושיקו ארז: ברגע שיש חקיקה זה מצמצם את האפשרות.

אפרת חקאק: אני חושבת שהנושא הזה קצת שונה.

אפרת חקאק: ענייני מיחזור זה משהו שצריכים להרגיל את התושבים.

אפרת חקאק: זה לא כמו עיזים, שאני מקווה שכולם מבינים.

נאוה אושר: האם כניסה לתוקף של הסעיף הזה שהיא קצת מאוחרת יותר מיתר הסעיפים זה משהו שיכול להיות מקובל?

מושיקו ארז: אין לי בעיה עם זה שתהיה עוד שישה חודשים הכניסה לתוקף.

נאוה אושר: אפרת, זה יכול לתת איזה שהוא מענה?

אפרת חקאק: האמת שזה יותר חשוב ש- -

מושיקו ארז: האמירה שלנו יותר חשובה מאשר הכניסה לתוקף.

אפרת חקאק: כי גם שישה חודשים, אני לא חושבת - -

מושיקו ארז: בתחילת ספטמבר עבר העניין של החניות.

מושיקו ארז: בפועל היו הרבה מאוד מדרגים, פרסומים, שלטי חוצות.

אפרת חקאק: זה מה שחשוב.

מושיקו ארז: אנחנו לא באים מיד.

ניסן סלומינסקי: ההסתגלות והחינוך לדברים הם הדברים החשובים.

אפרת חקאק: אני לא בטוחה שחצי שנה - -

מושיקו ארז: אני חושב שאפשר לוותר על זה.

מושיקו ארז: אני חושב שאנחנו נוהגים בצורה מאוד מידתית.

מושיקו ארז: הראינו את זה עם החניות.

מושיקו ארז: אנחנו היום בחודש מרץ.

מושיקו ארז: מספטמבר האכיפה היא עם אזהרה, הפקח יותר עושה סדר מאשר נותן דוחות.

מושיקו ארז: לאט לאט.

מושיקו ארז: מקפידים באדום-לבן, במדרכות, בחניות פרטיות.

אפרת חקאק: אם הוועדה רוצה לאשר את הסכום, אני חושבת שהתחייבות שלהם היא חשובה.

נאוה אושר: רק הערה אחת לגבי 32.

נאוה אושר: ההערה היא לגבי סעיף 32 ולגבי סעיף 28.

נאוה אושר: המדיניות של משרד הפנים היא לחייב בגין הצבת כלי ראשון בלבד, וזה בשביל לאזן קצת בין החובות של הרשות מכוח הארנונה לבין החובות שיש לתושב.

נאוה אושר: אני רואה שבסעיף 28(א), ואני שנייה מקפיצה אתכם לעמוד 11, בעל או מחזיק נכס חייב להתקין על חשבונו בנכס או בחצרו כלי אצירה לפי הוראות.

נאוה אושר: באמת כתבנו פה "ולמעט לעניין תיקון או החלפת כלי אצירה".

נאוה אושר: זה בא מתוך המדיניות של כלי ראשון בלבד.

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה "כלי אצירה"?

נאוה אושר: כלי אצירה זה פשוט הכלי שלתוכו משליכים את הפסולת.

נאוה אושר: בעל נכס חייב להתקין את הכלי.

נאוה אושר: אנחנו מבקשים שיהיה כתוב שזה לעניין כלי ראשון בלבד.

נאוה אושר: את אותה הערה אנחנו מבקשים גם לעניין תיקון או החלפת כלי אצירה.

מושיקו ארז: האם הכוונה שאם הוא פגם בפח שלו באופן שהוא שם בו חומרי בנייה הוא צריך לתקן אותו?

נאוה אושר: לא, הוא לא יצטרך לתקן אותו.

נאוה אושר: אם הוא פגם, הוא עבר על איזו שהיא הוראה אחרת ואפשר להטיל עליו קנס מכוח אותה הוראה.

נאוה אושר: העניין שהוא יתקין או יחליף זה יותר בעייתי, כי אנחנו לא יודעים למה הוא נפגם.

שביט מס: על כל פח מוטבע תאריך.

שביט מס: יש אחריות של שנה או שנתיים שנותנת החברה שמפנה את האשפה.

שביט מס: אם הפח מתיישן, אם הוא עבר את תקופת האחריות, בעל הנכס חייב להחליף אותו.

שביט מס: הדרישה שרשות מקומית תחליף על חשבונה את הפחים, היא משהו שהרשויות המקומיות לא מסוגלות לעמוד בזה.

שביט מס: עלות של פח היא 220 שקל.

שביט מס: אם אני צריך לעשות את זה לכל 6,000 בתי האב אצלי, אני יכול לסגור את הרשות עכשיו.

נאוה אושר: תראה, אני מדברת מהמקום של המדיניות של משרד הפנים.

נאוה אושר: פינוי פסולת, למעט פסולת עודפת, שזה כל מה שקורה לאחרונה אחרי פסק דין חולון, זה באחריות הרשות המקומית מכוח תשלומי הארנונה.

נאוה אושר: ברגע שפינוי הפסולת זו האחריות של הרשות המקומית, למעשה גם התקנת כלי האצירה.

שביט מס: גם שקיות אני צריך לספק?

נאוה אושר: שקיות זה משהו אחר, זה יוצא - -

שביט מס: למה?

נאוה אושר: זה יוצא מתוך הרשות הפרטית שלו.

נאוה אושר: המדיניות היא שלעניין כלי ראשון, וזה מה שהוחלט, התושב משלם.

נאוה אושר: אחרי הכלי הראשון האחריות היא של הרשות.

ניסן סלומינסקי: למה צריך כלי שני?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי למה צריך את הכלי השני.

ניסן סלומינסקי: את מדברת על בית פרטי?

נאוה אושר: לא משנה אם זה בית פרטי או בית משותף.

ניסן סלומינסקי: זה משנה מאוד.

שביט מס: זה לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: אם זה בית פרטי, יש לו מתקן.

ניסן סלומינסקי: כמה פעמים אתם מפנים?

ניסן סלומינסקי: 3 פעמים בשבוע אתם מפנים?

שביט מס: פעמיים.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל צריך.

ניסן סלומינסקי: אם לא, בעל הבית יקנה מתקן ירוק גדול יותר.

נאוה אושר: זאת המדיניות כרגע.

נאוה אושר: אין לי בעיה ללכת ולברר את זה, אבל אני לא יכולה לחרוג ממה שאני יודעת.

ניסן סלומינסקי: שמה?

נאוה אושר: שזה לעניין כלי ראשון בלבד.

נאוה אושר: אם זה כלים נוספים, זו עלות שהרשות צריכה לשאת.

מושיקו ארז: יש לי הצעה לפתרון.

מושיקו ארז: יש פחים בקיבולות של עד 1,000 ליטר.

מושיקו ארז: אפשר לכתוב שאותו בעל נכס יתקין את הכלי בהתאם לנפח שהוא זקוק לו.

נאוה אושר: בסדר, אבל פה זה לעניין הכלים הנוספים.

מושיקו ארז: לא יהיה צורך בכלים נוספים.

נאוה אושר: לגבי הגודל אין מניעה.

נאוה אושר: אני לא אומרת להשמיט פה את המילה "גודל", זה בסדר שיישאר.

נאוה אושר: ההערה מתייחסת למילה "מספר".

נאוה אושר: אנחנו פה מדברים, כמו שכבר אמרתי, לעניין כלי ראשון בלבד.

נאוה אושר: עדיין הפקח יכול לתת הוראות לעניין הגודל.

מושיקו ארז: אנחנו לא רוצים לעכב את זה, אבל אני חושב שזה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: לא הצלחתי להבין.

ניסן סלומינסקי: יש לי בית שאני גר בו.

ניסן סלומינסקי: הם מפנים את האשפה פעמיים בשבוע.

ניסן סלומינסקי: נניח מתברר לי שהפח שקניתי הוא קטן כך שאחרי יום הוא כבר סתום, אין לי איפה לזרוק למחרת.

ניסן סלומינסקי: האם הרשות תצטרך לתת לי פח נוסף, או שאני אצטרך לקנות פח גדול יותר שיוכל לספק את הצרכים שלי?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי, להטיל את זה על הרשות?

נאוה אושר: כן.

נאוה אושר: המדיניות היא לעניין הכלי הראשון בלבד.

נאוה אושר: אם הכלי הזה ספציפי - -

ניסן סלומינסקי: אם אני אקנה דלי קטן, שזה בוודאי לא יספיק, הם יצטרכו לקנות לי את הכלי הרציני?

נאוה אושר: אם את הדלי קנית לא לפי הוראה של הרשות, אלא לפי שיקול דעת עצמאי שלך - -

ניסן סלומינסקי: מה זה "לפי הוראה של הרשות"?

ניסן סלומינסקי: הרשות תוציא הוראה לקנות את המתקנים הגדולים הירוקים.

ניסן סלומינסקי: יש אנשים שלא צריכים את המתקנים הגדולים האלה.

ניסן סלומינסקי: למה לעירייה לקחת סיכון, היא תגיד לכל אחד לקנות משהו ענק.

ניסן סלומינסקי: אנשים יוציאו סתם כספים.

נאוה אושר: מבחינתנו זה נושא עקרוני.

נאוה אושר: אני מבקשת שהוועדה לא תכריע בנושא הזה בלי שנקיים דיון במשרד הפנים בנושא הזה.

נאוה אושר: זה לא נושא כל כך פשוט שאפשר לבוא ולהגיד שזה לא משהו שמקובל.

ניסן סלומינסקי: למה זה לא נושא כל כך פשוט?

נאוה אושר: השאלה מה נכנס להגדרה של כלי ראשון.

נאוה אושר: אם אותו בעל בית הציב דלי, זה בסדר, זה משהו שהוא החליט, זה לא שהפקח הורה לו.

נאוה אושר: פה הסעיף מתייחס להוראה שבעל הנכס קיבל מהרשות להתקין כלי.

נאוה אושר: בסדר?

נאוה אושר: הדלי שהוא התקין זה לא מכוח הוראה שהוא קיבל.

נאוה אושר: הכוונה פה היא שפעם אחת הרשות יכולה להורות לבעל הנכס להציב כלי.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע בדיוק מה ההיכרות שלך עם החיים היום-יומיים, אבל אם הייתי במקומו של שביט, או אם כשהייתי ראש רשות הייתי שומע את הדבר הזה, הייתי מוציא הנחיה לכל הבתים הפרטיים לקנות את הירוק הענק הזה.

ניסן סלומינסקי: זה יעלה כפליים.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה בתים שלא צריכים את זה, מספיק להם פח קטן.

ניסן סלומינסקי: למה אני אחייב את כולם?

ניסן סלומינסקי: ליתר ביטחון.

ניסן סלומינסקי: אם אני אחייב אותם בדבר שלא יספיק, אני אצטרך לקנות מכספי.

ניסן סלומינסקי: מראש יוציאו הוראה על משהו ענק בכל בית, שזה משוגע לגמרי.

נאוה אושר: זה לא מתייחס לכלים הנוספים.

ניסן סלומינסקי: מראש הוא ידאג שלא יצטרכו כלי נוסף.

ניסן סלומינסקי: הוא ייתן הוראה לכולם.

נאוה אושר: בזה אני באמת לא בקיאה.

ניסן סלומינסקי: אף פעם לא שמעתי שהפקח נותן הנחיות לכל בית איזה גודל לקנות.

נאוה אושר: זה בדיוק מה שהסעיף אומר.

נאוה אושר: הסעיף בא ואומר כך: "או המפקח לעניין הצורה, הגודל, החומר, המספר ושאר התנאים".

נאוה אושר: זה בדיוק מה שהסעיף אומר.

נאוה אושר: הוא מתייחס גם לזה.

נאוה אושר: לעניין ההערה שלך, יכול להיות שיש פה באמת איזו שהיא בעיה.

נאוה אושר: אני לא בטוחה שהפתרון שלה הוא לסטות מהמדיניות של כלי ראשון בלבד.

נאוה אושר: כלומר, גם אם יש פה בעיה, כנראה - -

ניסן סלומינסקי: איזו מדיניות זאת?

ניסן סלומינסקי: ממתי המדיניות הזאת קיימת?

נאוה אושר: זאת מדיניות, לפי מה שאני יודעת, רבת שנים.

נאוה אושר: מה המשמעות שלה?

ניסן סלומינסקי: אני אף פעם לא שמעתי על דבר כזה.

אפרת חקאק: הם העירו את זה בוועדה.

ניסן סלומינסקי: ואני שתקתי?

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אולי לא שמעתי.

נאוה אושר: זה בסדר, גם אני שותקת לגבי דברים מסוימים ומתעוררת אליהם אחר כך.

נאוה אושר: אנחנו יודעים שלרשות יש חובות.

נאוה אושר: אחת מהחובות זה פינוי פסולת.

נאוה אושר: נשאלת השאלה אם הצבת הכלי זה במסגרת פינוי פסולת או לא.

נאוה אושר: כדי לאזן בין שני הדברים שעולים פה במסגרת השאלה הזאת, הוחלט שלעניין כלי ראשון כן ניתן, לא כלים נוספים.

נאוה אושר: זה לא מופרך.

נאוה אושר: זה משהו שאני יכולה להגיד לך שנעשה עד היום.

נאוה אושר: אנחנו מחריגים את זה.

נאוה אושר: לפעמים אנחנו שוכחים להחריג את זה בחוקי עזר.

נאוה אושר: ככל שתרצו, אני אעשה איזה בדק בית ונבדוק את הנושא.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש שתבדקי?

ניסן סלומינסקי: אני לא אוכל לאשר להם?

נאוה אושר: אני מבקשת שללא החריג הזה זה לא יאושר.

נאוה אושר: המדיניות של המשרד שלנו לא נקבעה סתם.

נאוה אושר: כן הייתה איזו שהיא חשיבה, כן היה איזה שהוא איזון.

נאוה אושר: כמו שאמרת שאנחנו מאזנים בין פרטיות לבין עוד דברים, גם פה נעשה איזה שהוא איזון.

נאוה אושר: אולי הוא לא נכון, אולי הוא לא מדויק, אבל הוא כן לקח בחשבון את השיקולים של שני הצדדים.

שביט מס: מדינת ישראל החליטה לאפשר פיצול יחידות דיור.

שביט מס: זו ההחלטה.

שביט מס: אני לא שמח מזה, אבל זו ההחלטה.

שביט מס: לפני פיצול יחידות דיור, בית איקס היה מחויב לקנות פח של 240 ליטר בקדימה צורן.

שביט מס: מדינת ישראל נתנה את האפשרות להוסיף יחידת דיור.

שביט מס: במקום לתת שירותים למשפחה אחת היום, פתאום אני נותן שירותים לשתי משפחות.

שביט מס: זה לא רק שאני נותן שירותי חינוך לשתי משפחות על חשבוני, על חשבון משלם המיסים, גם את נושא פינוי האשפה שבעבר שילמתי פר יחידה שבה חיה משפחה אחת, עכשיו אני עושה לשתי משפחות.

שביט מס: עכשיו את אומרת לי: "לא מספיק ככה, עכשיו מדינת ישראל מחייבת אותך גם על הכלי לשלם".

שביט מס: זה לא הגיוני.

שביט מס: מצטער, יש גבול.

נאוה אושר: מאחר ומדובר פה בפיצול, אז יש פה שני בעלי נכסים.

שביט מס: לא, יש בעל נכס אחד.

נאוה אושר: בואו נבחין בין מקרים פרטיים לבין הכלל עצמו.

נאוה אושר: מאוד יכול להיות שבמקרה הספציפי הזה צריך לפרש אחרת.

נאוה אושר: אם שם תבואו לבית המשפט, יכול להיות שהפרשנות תהיה שלעניין זה יש לראות את הפיצול של בעל נכס לעניין סעיף זה.

נאוה אושר: יכול מאוד להיות.

נאוה אושר: אני אומרת, בגלל מקרה ספציפי אנחנו - -

שביט מס: זה לא ספציפי.

שביט מס: תבואי לקדימה צורן, תראי מה קורה.

ניסן סלומינסקי: הנושא שאתה מעלה זה נושא שהוא בעייתי, של אנשים שמשכירים בתוך הבית שהם בנו.

שביט מס: היום זה חוקי.

ניסן סלומינסקי: הם בנו דירות שהם משכירים.

ניסן סלומינסקי: זה מטיל עומס עצום, כי אין מספיק חניות, הכבישים לא בנויים לזה.

ניסן סלומינסקי: אם התשתיות של המים והביוב בנויות ל-100 יחידות, פתאום אתה מוצא את עצמך עם 200 יחידות כי כל אחד משכיר.

ניסן סלומינסקי: זה מעמיס על הרשויות.

ניסן סלומינסקי: גם התשתיות שהוכנו מראש לא מתאימות, כי הן מתאימות ל-100 יחידות, לא ל-200.

ניסן סלומינסקי: זו בעיה נפרדת.

גבי חדד: מה שאמרה פה נציגת משרד הפנים זו גזירה שהרשויות המקומיות לא יודעות עליה.

גבי חדד: המשמעות של זה היא 800 אלף שקל הוצאה.

גבי חדד: אני לא מדבר על החלפת פחים, אני מדבר על בלאי.

גבי חדד: פח מחזיק שנה או שנתיים בממוצע.

גבי חדד: אם כל שנתיים צריך להחליף 50% מהפחים, אז 4,000 יחידות דיור זה 800 אלף שקל על רשות קטנה.

גבי חדד: אני לא מדבר על רשויות כמו ראשון לציון, תל-אביב.

גבי חדד: זה מיליונים.

גבי חדד: משרד הפנים לא יכול לקבוע את זה ככה, הוא צריך להעביר את זה לסמכות השלטון המקומי.

נאוה אושר: יש בכל זאת תשלום ארנונה.

גבי חדד: הוא על הסדרת פינויי אשפה, זה מה שכתוב בחוק.

נאוה אושר: בסדר, אבל הסדרת פינוי - -

שביט מס: הארנונה מכסה בקושי 30%, על מה אתם מדברים?

ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: אני אמצא את הדרך איך לאשר את זה כאן.

ניסן סלומינסקי: אני לא אשאיר אותם בלי צו.

ניסן סלומינסקי: אולי לתת לכם שבוע, שבועיים לעשות חושבים עוד פעם, אבל אנחנו נאשר את זה.

נאוה אושר: למה הכוונה?

נאוה אושר: לאשר את זה בלי החריג?

ניסן סלומינסקי: אני אאשר את זה לא לפי איך שאתם כותבים.

ניסן סלומינסקי: אני אגיש רביזיה, על-מנת לתת לכם שבועיים זמן לעשות חושבים עם עצמכם.

אפרת חקאק: לא הבנתי מה אתה מאשר.

אפרת חקאק: אתה מאשר את מה שנאוה אומרת?

ניסן סלומינסקי: לא את מה שנאוה אומרת.

נאוה אושר: היושב-ראש, צריך להבין, זה לא הדיון הראשון פה.

נאוה אושר: ההערה הזאת בכל זאת עלתה בדיונים קודמים.

שביט מס: אחרי שנתיים אנחנו מגיעים לזה שכל היועצים המשפטיים - -

ניסן סלומינסקי: אפרת אומרת שאכן זה עלה.

ניסן סלומינסקי: אני לא זוכר.

ניסן סלומינסקי: אם הייתי שם לב, אז את מה שאני אומר היום הייתי אומר אז.

ניסן סלומינסקי: גם אז לא הייתי נותן.

ניסן סלומינסקי: אם אני אעבור סעיף סעיף, ייקח לנו יומיים, אנחנו לא נגמור עם זה.

ניסן סלומינסקי: אני יוצא מתוך הנחה שישבו כאן כל היועצים והם מביאים לנו תבשיל שהוא פחות או יותר - -

נאוה אושר: זה התבשיל שכרגע יש.

נאוה אושר: יש פה משהו שאני צריכה לבדוק, זה לא פשוט.

נאוה אושר: אני מבקשת שלא יאושר משהו שנוגד מדיניות שהיא ממה שאני יודעת מדיניות של שנים.

ניסן סלומינסקי: שנים?

נאוה אושר: יכול להיות שהצדק לא איתי במאה אחוז, אני מקבלת את זה, אני רק צריכה לבדוק.

ניסן סלומינסקי: הפרוצדורה יותר פשוטה.

ניסן סלומינסקי: אני אאשר את הסעיף הזה לא בדרך שאת רוצה.

ניסן סלומינסקי: אני אגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: המשמעות של רביזיה היא שכל עוד לא דנו ברביזיה ההחלטה לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאני מוריד את הרביזיה, אוטומטית האישור קיים, הם לא צריכים לבוא לכאן עוד פעם, הם לא צריכים לטרוח.

נאוה אושר: ואם הרביזיה לא תוסר?

ניסן סלומינסקי: אם תצליחו לשכנע אותי בשבועיים האלה שזהו, אני יכול לפתוח.

ניסן סלומינסקי: הכוונה ברביזיה היא שאני פותח את זה מחדש, רק את הסעיף הזה מתקן.

ניסן סלומינסקי: לפחות אני לא צריך להטריח את כולם ולעשות דיון מחדש.

ניסן סלומינסקי: משרד הפנים, תתחילו לחשוב קצת לצאת מהמסגרת.

נאוה אושר: זה לא בדיוק לצאת מהמסגרת.

נאוה אושר: כמו שאמרתי קודם, יש את האיזון בין זה שהתושב משלם לבין השירות שהוא צריך לקבל.

נאוה אושר: הדברים הם לא חד מימדיים כמו שאולי הם נשמעים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתביני, הרשות עושה את פינוי האשפה.

נאוה אושר: אני מבינה את זה.

ניסן סלומינסקי: את אומרת שפקח העירייה מודיע לכל רשות מה הגודל של הכלי שצריך להיות.

ניסן סלומינסקי: אני לא זוכר את זה.

ניסן סלומינסקי: גם כראש רשות וגם כתושב קניתי מה שאני חושב.

ניסן סלומינסקי: כשהיו הרבה ילדים, היה משהו גדול יותר, אחר כך לא.

ניסן סלומינסקי: הפח לא נמצא סתם.

ניסן סלומינסקי: אם זה בית פרטי, בונים איזה מתקן שיהיה יפה וכו'.

ניסן סלומינסקי: כל אחד עושה את זה.

ניסן סלומינסקי: לא שמעתי אף פעם שאם מתברר שצריך יותר, הרשות קונה לו מתקן שני.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה לא טוב.

ניסן סלומינסקי: אם זה מה שיקרה, אז אני כראש רשות הייתי מנחה את כל התושבים לקנות משהו ענק.

נאוה אושר: זה מקרה פרטי.

נאוה אושר: אולי הרשות טעתה בחישוב.

ניסן סלומינסקי: מה זאת אומרת "טעתה בחישוב"?

ניסן סלומינסקי: מה, היא עושה חשבון כמה ילדים יש לכל משפחה?

נאוה אושר: השאלה מה נכנס להגדרה של כלי ראשון.

נאוה אושר: יש הבדל בין איך אנחנו מגדירים כלי ראשון, אם הרשות אמרה כלי בגודל מסוים והתכונה לגודל אחר, שזה מקרה אחד, לבין המדיניות באופן כללי, של אחרי שנתיים מי מחליף או מי מציב עוד פעם.

נאוה אושר: אלה שני דברים שונים.

ניסן סלומינסקי: משהו פה חדש.

ניסן סלומינסקי: את אומרת שלכל אחד יש פח שלשם הוא זורק את השקיות, כשפעמיים בשבוע עוברת המכונית ואוספת.

ניסן סלומינסקי: את אומרת שכל שנתיים - נניח שפח כזה מחזיק מעמד שנתיים - הרשות צריכה לקנות לבתים?

נאוה אושר: כן.

גבי חדד: זה מה שהיא אומרת.

ניסן סלומינסקי: לא שמעתי אף פעם דבר כזה.

שביט מס: אני מבקש לסיים את התהליך שכולנו מתים שיקרה, וזה סל שירותים מוניציפאלי.

שביט מס: כשאתם תקבעו סל שירותים מוניציפאלי באחריות הרשות המקומית ומימון משרדי הממשלה והארנונה, נדע בדיוק מה החובה שלנו.

שביט מס: הדרישה הזאת היא בלתי אפשרית בעליל.

שביט מס: זה לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: אתה תקבל במקסימום 75% מזה.

ניסן סלומינסקי: אתה תצטרך להשלים 25%.

שביט מס: אני מוכן היום.

שביט מס: זה לא קורה.

ניסן סלומינסקי: זה שאמרת שלא רק צריכים על הכלי השני, שצריכים גם על ההחלפה, וואלה, אמריקה.

אפרת חקאק: אני רק אציין שעניין ההחלפה כתוב במה שהגיע היום.

מושיקו ארז: מי חייב?

מושיקו ארז: בעל הנכס.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שאתם, הרשות.

נאוה אושר: זה אנחנו ביקשנו שיתווסף.

נאוה אושר: הרשות הסכימה בגלל המדיניות שלנו.

מושיקו ארז: 29(א) קובע ש"בעל נכס ישמור על ניקיון ותקינות כלי האצירה להנחת דעתו של ראש המועצה או המפקח, וידאג לתיקונו, החלפתו, צביעתו או נקיטת כל אמצעי אחר הנדרש לשם אחזקתו התקינה".

נאוה אושר: אני מפנה אותך לסעיף 28, ששם כתוב "ולמעט לעניין תיקון או החלפת כלי אצירה".

נאוה אושר: למה זה נכתב?

נאוה אושר: בגלל המדיניות שלנו לעניין כלי ראשון בלבד.

מושיקו ארז: אבל זו סתירה לסעיף 29(א).

מושיקו ארז: הלמעט גם מתייחס לנושא של קנס, לא לנושא - -

נאוה אושר: לא.

נאוה אושר: תשים לב שגם ב-29 כתוב "לעניין שמירה על הניקיון ושמירה על תקינות".

נאוה אושר: כלומר, יש הבדל בין שמירה על תקינות - -

ניסן סלומינסקי: מי שידאג לתיקונו זה בעל הנכס.

נאוה אושר: נכון.

ניסן סלומינסקי: החלפתו, צביעתו.

נאוה אושר: ברגע שב-29 כתוב לעניין שמירה על תקינות, היינו שזה לא כולל החלפה.

אפרת חקאק: זה מופיע גם ב-32.

נאוה אושר: זאת הייתה הכוונה.

ניסן סלומינסקי: אבל כתוב גם החלפתו.

נאוה אושר: נכון, אבל בהערה כתוב לעניין תקינות.

ניסן סלומינסקי: מי כתב את זה?

נאוה אושר: אנחנו ביקשנו.

ניסן סלומינסקי: אתם ביקשתם, אבל בהערה עצמה לא כתוב את זה.

שביט מס: גם בתוך הסעיף זה לא מופיע.

נאוה אושר: ב-29 באנו והסברנו את המדיניות שלנו לעניין כלי ראשון.

נאוה אושר: יכול להיות שהניסוח לא מדויק, לא טוב.

נאוה אושר: ב-29 כתוב "לעניין שמירה על תקינות".

נאוה אושר: ברגע שזה לעניין איקס, זה לא לעניין ווי.

נאוה אושר: הווי בסעיף זה ההחלפה, זאת הייתה הכוונה.

נאוה אושר: בסדר, לא משנה, הנושא עלה פה כרגע עוד פעם.

נאוה אושר: אני רק אומר שזה משהו שכן הוסכם לגביו.

שביט מס: בבניין משותף אנחנו מחייבים לשים פח טמון קרקע.

שביט מס: העלות של פח טמון קרקע היא סדר גודל של 30 אלף שקל.

שביט מס: ברגע שהפח טמון קרקע מתקלקל, או המיצים אוכלים את המיכל הפנימי, המשמעות של מה שאת אומרת היא שהרשות המקומית צריכה לממן את זה.

שביט מס: הרשויות המקומיות בכל הארץ לא מסוגלות לעמוד בזה.

שביט מס: אין בזה שום היגיון בסיסי.

שביט מס: מה שקורה, וזה לפי מה שאת אומרת, זה שאם תושב מחליט שהוא רוצה פח חדש, הוא ילך, ישבור את הפח, יגיד: אדוני ראש המועצה, בוא תחליף.

נאוה אושר: אני שוב מבקשת שנפריד בין מקרים פרטיים שצריך לטפל בהם באופן - -

גבי חדד: את לא תדעי את זה.

ניסן סלומינסקי: טוב, בואו נתקדם הלאה.

אפרת חקאק: נאוה, אולי תעברי מאוד מהר על התיקונים הנוספים, על שאלות נוספות לגבי קדימה צורן, כדי שנוכל להספיק את כולם היום.

נאוה אושר: לגבי ההערות החדשות שהתווספו?

אפרת חקאק: כן, לגבי התיקונים או ההערות.

ניסן סלומינסקי: האם בסיכומים שהיו לכם, משרד הפנים, עם הרשויות שמגיעות היום, יש דברים שהם שונים ממה שכתוב פה?

נאוה אושר: לא.

ניסן סלומינסקי: מה שקורה זה שב-29 כתוב כולל החלפתו, כאשר בצד הוצאתם את זה.

ניסן סלומינסקי: זה לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: זה דבר שסותר דבר, מה שנקרא.

נאוה אושר: נכון.

אפרת חקאק: את זה אנחנו עושים כל הזמן בצווים האלה.

אפרת חקאק: זה גם היה כנראה בהסכמת - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מאמין שהם הסכימו.

אפרת חקאק: אולי הם לא הבינו עד הסוף.

נאוה אושר: בסדר, יכול להיות שהם לא הבינו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהם לא הבינו כמו שאנחנו.

אפרת חקאק: ההערות בצד שאנחנו קצת משנים את - -

ניסן סלומינסקי: למה לא לשנות - -?

אפרת חקאק: לנו אין שום סמכות לתקן את חוק העזר עצמו.

שביט מס: חוק העזר הזה לא בעייתי, הפירוש הוא בעייתי.

שביט מס: חוק העזר מאוד ברור.

אפרת חקאק: יש לנו הרבה מאוד מקרים שאנחנו כותבים שעבירת הקנס היא רק בתנאי איקס, או רק חלק מאותו סעיף כי יש בעיה בחלק אחר של הסעיף.

אפרת חקאק: עד היום המדיניות הזאת של משרד הפנים לעניין הזה לא - -

נאוה אושר: כל פעם שהעלינו את ההערה הזאת היא התקבלה.

נאוה אושר: אני בכל זאת מבקשת שזה יירשם בפרוטוקול.

נאוה אושר: חשוב לי רק לומר את זה.

נאוה אושר: זה לא איזה משהו חדש שצץ יש מאין.

אפרת חקאק: ראשי הרשויות הסכימו.

ניסן סלומינסקי: כנראה שאורי מקלב היה במקומי.

ניסן סלומינסקי: אני לא הייתי כאן.

ניסן סלומינסקי: קשה לי להאמין שהוא הסכים.

ניסן סלומינסקי: הייתי פעם אחת רק.

ניסן סלומינסקי: כשראיתי מה זה, ביקשתי מאורי שיעשה את זה במקומי.

ניסן סלומינסקי: קשה לי להאמין שזה עבר אותי, כי את מה שעכשיו אני אומר הייתי אומר גם בפעם ההיא.

אפרת חקאק: אני חושבת שעד היום הרשויות עצמן לא התנגד.

ניסן סלומינסקי: הן לא שמו את זה, כי אף אחד לא מממש את זה.

אפרת חקאק: אולי לא הבינו.

ניסן סלומינסקי: לא רק לא הבינו, גם אף אחד לא מממש את זה בכלל.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, הלאה.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הערות?

אפרת חקאק: בעמוד 5, סעיף 45, כתוב "למעט לעניין לפקודת היערות וחוק הגנים הלאומיים".

שושי סומך: העניין של המיעוט פה הוא בהקשר של הדברים שאנחנו כותבים בחקיקה ראשית לעומת דברים שאנחנו לא כותבים בחקיקה ראשית.

אפרת חקאק: את יכולה להגיד לפרוטוקול את הכלל?

אפרת חקאק: בכל מיני מקומות משרד המשפטים הוסיף הערה: הסמכות היא להטיל קנס, למעט לעניין משהו שהוסדר ברמה הארצית.

אפרת חקאק: אני לא בטוחה שבכל סעיף התוצאה היא ברורה.

שושי סומך: יש כמה הוראות ארציות שהמדיניות של המשרד היא שהן צריכות להיאכף ברמה הארצית, לא ברמה המקומית.

שושי סומך: מה שמוסדר דרך פקודת היערות ודרך חוק הגנים הלאומיים לא ייאכף על ידי הפקחים של הרשות המקומית אלא על ידי פקחי היערות.

שושי סומך: הפקחים שמגיעים מהכיוון הזה הם מהמשרד להגנת הסביבה או מהמשרד הרלוונטי בכל אחד - -

ניסן סלומינסקי: כמה פקחים של היערות מסתובבים בקדימה או בגבעת שמואל?

שושי סומך: זה עניין של המדיניות שלהם, לא שלנו.

ניסן סלומינסקי: מדיניות של מי?

ניסן סלומינסקי: של המשרד?

שושי סומך: כן.

ניסן סלומינסקי: המשרד לאיכות הסביבה מסוגל לשלוח פקחים לכל הערים עצמן כדי לעבור ולראות אם מישהו פגע באילן מוגן או לא? יש הגדרה?

שושי סומך: יש הגדרה בפקודת היערות.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל מגיע פקח של איכות הסביבה?

שושי סומך: זה תפקידו.

ניסן סלומינסקי: תפקידו להסתובב בכל הערים ולבדוק את זה?

שושי סומך: תפקידו לאכוף.

ניסן סלומינסקי: כמה פקחים יש להם?

גבי חדד: חמישה.

ניסן סלומינסקי: חמישה בכל הארץ.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, כאן יש רשות שיש לה פקחים.

ניסן סלומינסקי: הם יכולים תוך כדי זה שהם עושים בקרה ועושים את הכל גם לעשות את הדבר הזה.

שושי סומך: הם לא הוכשרו לדבר.

ניסן סלומינסקי: מי הוכשר, מי שלא נמצא?

ניסן סלומינסקי: יש חמישה פקחים בכל המדינה שבחיים אני לא חושב נכנסו אפילו פעם אחת לערים, בטח לא בזמנים סבירים, כדי לראות אם מישהו פוגע בזה.

מושיקו ארז: אנחנו רוצים לעזור ולתת את פתרון הוותק והקרבה, לא לתת להם לעבוד לבד.

אפרת חקאק: אני גם לא עד הסוף מבינה מה ההערה הזאת אומרת.

אפרת חקאק: האם ההערה אומרת שהפקחים של העירייה אינם רשאים?

ניסן סלומינסקי: אינם רשאים.

שושי סומך: הם רשאים לאכוף את פקודת היערות, לא את הסעיף הזה.

אפרת חקאק: את הסעיף שלכם הם כן יכולים.

שושי סומך: כן.

ניסן סלומינסקי: מה זה אילן מוגן, יש לכם מושג?

שושי סומך: עדיין הוא לא יכול לשבור עץ מוגן.

ניסן סלומינסקי: מה זה עץ מוגן?

ניסן סלומינסקי: מישהו יכול להגיד לי מה זה עץ מוגן?

שושי סומך: צריך להסתכל בהגדרה.

שושי סומך: אנחנו מפנים פה להגדרה.

ניסן סלומינסקי: תנו לי דוגמאות.

שביט מס: אלון הוא עץ מוגן, עץ זית הוא עץ מוגן.

שביט מס: גם כריתה יכולה להיעשות רק באישור קק"ל.

ניסן סלומינסקי: אם גוזמים אותו, או דברים כאלה - -

גבי חדד: עד שליש.

ניסן סלומינסקי: את זה אסור לפקחים האלה לאכוף.

שושי סומך: תלוי מה כתוב בחוק העזר של הרשות המקומית.

שושי סומך: אם בחוק העזר מופיע כריתת ענפים, אין בעיה.

שושי סומך: הבעיה שלנו היא שהפקחים של הרשויות המקומיות לא יאכפו את פקודת היערות.

ניסן סלומינסקי: מי מפקח על פקודת היערות?

ניסן סלומינסקי: אם זה הפקחים של המשרד לאיכות הסביבה - אומרים שיש חמישה פקחים כאלה בכל הארץ - המשמעות שאין פיקוח.

ניסן סלומינסקי: פה הרשות עצמה מוכנה לתת לעזור ולעשות את הפיקוח.

שושי סומך: אז שתקבע הרשות בחוק העזר את ההוראות הספציפיות, לא תנסה לאכוף את - -

ניסן סלומינסקי: כתוב כאן "בלי לגרוע מהאמור בסעיף זה, לא יעקור אדם... עץ מוגן כשמשמעו אילן מוגן בסעיף 2".

ניסן סלומינסקי: כתוב פה שזה מותר להם, אבל מישהו הסתייג ואמר שזה למעט לעניין פקודת היערות.

נאוה אושר: אני פשוט הייתי בדיונים האלה.

נאוה אושר: היו לנו דיונים ואי הסכמות עם משרד המשפטים.

נאוה אושר: אני אגיד את העמדה של משרד המשפטים.

נאוה אושר: אם משרד המשפטים היה מעוניין שהסעיף יהיה אחרת, הוא היה פשוט מוריד אותו.

נאוה אושר: לא זו הייתה הכוונה של משרד המשפטים, לכן הוא הכניס חריג.

נאוה אושר: החשש של משרד המשפטים בעניין הזה היה שהרשות תאכוף הוראות נוספות בחקיקה הארצית, שהיא תיקח על עצמה סמכויות שהן לא לה.

ניסן סלומינסקי: מה שכתוב בסעיף 45, בתוכן הסעיף, זה בסדר?

ניסן סלומינסקי: זה מותר להם לעשות?

נאוה אושר: כן.

ניסן סלומינסקי: מה שכתוב פה זה שבסמכות הערים לפקח שאדם, תושב לא יפגע, לא ישחית עץ מוגן כמשמעו אילן מוגן.

ניסן סלומינסקי: כתוב שאם יהיו בפקודת היערות או בחוק הגנים דברים נוספים שלא כתובים פה, אותם אל תאכפו.

אפרת חקאק: הכלל ברור.

אפרת חקאק: יכול להיות שנתקן את הנוסח.

מושיקו ארז: לא באנו להתווכח.

מושיקו ארז: כמות הדיונים היא הזויה בכל קנה מידה.

מושיקו ארז: העובדה שהתחלנו ב-2011 לתקן חוק שנותן לנו סמכויות אכיפה, היא עובדה הזויה.

מושיקו ארז: כל עיכוב או ניסיון, גם אם מרומז, מבחינתנו זה לוותר על הכל.

מושיקו ארז: זה לא נכון לפעול כך.

ניסן סלומינסקי: מה אתם עושים עם הזיתים עצמם?

ניסן סלומינסקי: כשזה נופל על הרצפה, אתה יודע איזה לכלוך זה עושה?

ניסן סלומינסקי: לכלוך עצום.

ניסן סלומינסקי: אם אנשים באים לקטוף ברשות הרבים, זה סיפור, יכולים להרוס את העץ.

ניסן סלומינסקי: טוב, לא חשוב.

אפרת חקאק: עוד הערה קטנה.

אפרת חקאק: עמוד 6, סעיף 16.

אפרת חקאק: מה שכתוב בדרגת הקנס לגבי סעיף 16 הוא משהו די חריג לעניין עבירה נמשכת.

אפרת חקאק: אני אשמח לשמוע את עמדת משרד המשפטים בעניין הזה.

שושי סומך: לרשות היה חשוב מאוד בהקשר הזה שתהיה אפשרות לאכוף כלפי אנשים שהעבירות שלהם חוזרות ונשנות.

שושי סומך: אנחנו חשבנו שיש מקום לבקשה של הרשות, לכן קבענו מנגנון של עבירה נמשכת.

שושי סומך: זה מנגנון שקיים, בדרך כלל לא משתמשים בו.

מושיקו ארז: יש מצב שבאים לאדם מסוים - אנחנו נתקלים בזה, אלה דברים שעולים מהשטח – ואז הוא אומר ששווה לי לעבור את העבירה בשביל כמה גרושים, או שהוא אומר שלא איכפת לו שיקנסו אותו, הוא בלאו הכי לא ישלם אפילו שירדפו אחריו.

מושיקו ארז: יש משמעות.

מושיקו ארז: המטרה היא להעניש את העבריינים, לא להעניש את הציבור.

ניסן סלומינסקי: אם הגג לא מסודר, אתם יכולים לבוא לשם, לבדוק ולקנוס אותו?

שושי סומך: רק אם זה שטח פרטי שמשפיע על השטח המשותף.

שביט מס: אני רוצה לחדד.

שביט מס: יש, לצערנו, בכל הארץ אנשים שאוגרים פסולת בצורה כפייתית.

שביט מס: יש לנו מקרה של תושבת שגרמה לשריפה של דירה בבניין משותף.

שביט מס: היא הולכת כל יום ברחוב ואוגרת פסולת.

שביט מס: בלי חוק עזר שמאפשר לנו לחייב אותה או את בעל הנכס לנקות את הבית אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר.

שביט מס: הבית בשלב מסוים פשוט נשרף.

שביט מס: זה נגמר במקרה הזה בנזק לדירה עצמה, אבל כל הבניין היה יכול להישרף.

שביט מס: במקרים קיצוניים שקיימים, לצערנו, לא רק בקדימה צורן אלא גם במקומות אחרים הרשות המקומית חייבת שיהיה לה איזה שהוא כלי על-מנת לחייב את האנשים בניקיון של השטח.

שביט מס: אין ספק שהדברים האלה משפיעים על החיים של כל השכנים.

ניסן סלומינסקי: אם כי זה לא מוגדר כאן כל כך.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מדבר על השטח הפרטי של בית פרטי או בית אחר, איך אתה מגיע לגג שלו בכלל?

ניסן סלומינסקי: איך אתה נכנס לבית?

שביט מס: יש לא מעט בתים שהם צמודים אחד לשני.

שביט מס: אם בעל נכס אחד לא מטפל בגג שלו ובעקבות זה יש נזילה שנכנסת בין שני הבתים, זה אוטומטית משפיע גם על השכן שלו.

שביט מס: אם אין שום כלי לחייב את בעל הנזק לטפל בגג שלו, המשמעות שזה מתחיל סכסוך שכנים שלאף אחד אין לו פתרון.

שביט מס: ברגע שיש לרשות אפשרות לחייב מישהו לטפל בגג שלו, בטח בבניינים משותפים, אז אתה יכול לשמור על השכנים, על שכנות טובה.

אפרת חקאק: למה דווקא פה אתם צריכים קנס יומי, כאשר בעבירות אחרות - -?

שביט מס: צריכים להבין, יש אנשים שאתה פונה אליהם והם אומרים שהם לא מטפלים בזה.

שביט מס: אנשים שמזלזלים בשכנים שלהם, בסופו של דבר מישהו צריך לטפל בהם.

שביט מס: הדרך היחידה היא על ידי מתן כלים, על ידי מתן שיקול דעת לרשות המקומית לטפל בזה.

שביט מס: זו האפשרות, אין אפשרות אחרת, לצערי.

שביט מס: צריך להבין את זה.

שביט מס: יש מקרי קיצון.

שביט מס: הסעיף הזה הוא חיוני רק במקרים קיצוניים.

שושי סומך: הרשות העלתה את הנקודה הזאת כנקודה שדווקא איתה יש בעיה יותר קשה להתמודד.

שושי סומך: אנחנו מקבלים את זה.

אפרת חקאק: מבחינת המהות אני מסכימה.

אפרת חקאק: אני חושבת שמשרד המשפטים צריכים לראות אם יש סכום מקסימום שהעירייה לא יכולה לעבור אותו.

מושיקו ארז: אם אדם עובר עבירה של דיבור בפלאפון שש פעמים ביום, אז הוא יקבל שש פעמים קנס של אלף שקל, לא יגידו לו, "תשמע, כבר קיבלת היום, לא נורא, תבוא מחר".

מושיקו ארז: אותו דבר פה.

מושיקו ארז: מדובר פה בעשירית.

שושי סומך: אתה מדבר על עבירה שכל פעם עברו אותה מחדש, עבירה חוזרת.

שושי סומך: פה מדובר בעבירה מתמשכת.

מושיקו ארז: הוא כל יום עובר אותה מחדש.

אפרת חקאק: אנחנו פה בעבירה נמשכת, לא בעבירה חוזרת, בגלל זה ביקשתם את התוספת.

אפרת חקאק: יש לנו קנס מקסימום לעבירות קנס.

מושיקו ארז: פר עבירה, לכל עבירה בודדת.

אפרת חקאק: בגלל זה אני רוצה שתתייעצו עם יפעת רווה, שהיא המומחית במשרד המשפטים לעניין עבירה חוזרת ועבירה נמשכת, כדי לראות מה הסכום הכולל שאתם כן תוכלו.

מושיקו ארז: כל נושא ההתייעצות הוא חשוב מאוד, אין לזלזל בו, אבל נושא הזמן והיכולת שלנו לצאת הוא הכי חשוב.

שושי סומך: זה לא מעכב בכלום את האישור.

מושיקו ארז: אם זה לא מעכב אז הכל בסדר.

ניסן סלומינסקי: כשיש חצר, אתם בודקים אם החצר נקייה או לא?

שביט מס: זה מיועד למקרי קיצון.

ניסן סלומינסקי: מחר אתה יכול להשתמש בזה גם לא למקרה קיצון.

שביט מס: אף אחד לא משתמש בחוקי עזר - -

ניסן סלומינסקי: הייתי מבין אם היה כתוב משהו שמבטא מקרה קיצון, אבל ככה סתם תתחילו לבדוק את החצר אם היא נקייה או לא נקייה?

ניסן סלומינסקי: אחר כך תגידו גם שיכול להיות שהגינון צריך להיות סוג מסוים.

שביט מס: הסעיף הזה מיועד למקרים שהם מקרי קיצון.

שביט מס: לצערנו, ואני אומר עוד פעם לצערנו, יש לא מעט מקרי קיצון.

ניסן סלומינסקי: יש דרך שיודגש שזה רק במקרי קיצון?

אפרת חקאק: אני חוזרת על ההצעה שלי מלפני כן, והיא שהוועדה צריכה לעשות דיוני מעקב ופיקוח.

אפרת חקאק: בכל חוקי העזר שלנו אנחנו מאפשרים סמכות מאוד מאוד רחבה, זאת מתוך הבנה שהפקחים ישתמשו בזה רק במקרי קיצון.

אפרת חקאק: הייתי ממליצה לעשות דיוני מעקב.

מושיקו ארז: יחד עם הפקחים, כדי לראות איך החוק הזה מתבטא בשטח.

מושיקו ארז: צריך לשאול את הפקחים איך הם מבצעים.

שביט מס: אני אתן לך דוגמה מהיום בבוקר.

שביט מס: אם צמחייה פולשת לשטח הרבים, לפקח יש אפשרות להוציא מכתב לתושב.

שביט מס: אחרי תקופה מסוימת, נניח כמה ימים, הוא מגיע ובודק אם זה טופל או לא.

שביט מס: זה מהיום בבוקר.

ניסן סלומינסקי: אם זה הפוך, שהציבורי פולש לפרטי, כמה זמן לוקח לך לטפל?

שביט מס: אנחנו שולחים את הגננים כמה שיותר מהר.

ניסן סלומינסקי: מיידית?

שביט מס: לוקח לנו יומיים, לא יותר מזה בדרך כלל.

שביט מס: פקח הלך לבית לפני שבועיים, ביקש שיטפלו בעץ.

שביט מס: היום בבוקר הוא הסתכל על העץ ואמר שזה לא נורא.

שביט מס: הוא שלח לי הודעה: הייתי שם, אני חושב שלא צריך לעשות שום דבר, הם רק לא טיפלו בעץ.

שביט מס: במקרה הזה לא עושים כלום.

שביט מס: זה איזה שיקול דעת.

שביט מס: מפעילים שיקול דעת.

שביט מס: אנחנו צריכים לזכור שבסופו של דבר גם הפקחים שלנו גרים ביישוב, הם מבינים, הם מקבלים הנחיות להפעיל שיקול דעת בכל דבר.

שביט מס: זה מה שאנחנו עושים.

ניסן סלומינסקי: אולי הפקחים אצלכם.

ניסן סלומינסקי: לא בכל המקומות הפקחים גרים במקום.

שביט מס: עדיין יש שיקול דעת.

שביט מס: צריך לזכור שמעל הפקחים יש תובע עירוני.

אפרת חקאק: צריך לציין שבכל חוקי העזר הסעיפים כתובים בצורה מאוד מאוד רחבה.

אפרת חקאק: אולי כיו"ר ועדת חוקה לא היית מסכים בחוק העונשין לאשר את הנוסח ככה.

אפרת חקאק: השאלה איך הפקחים - -

שביט מס: אני מוכן שמדינת ישראל תשים את הפקחים שלה על חשבונה, שהם יפעילו את שיקול הדעת.

שביט מס: אולי שר הפנים ייתן להם את הכלים הנכונים ואת ההנחיה.

שביט מס: זה יחסוך מאיתנו.

ניסן סלומינסקי: לא כדאי לך, כי מה שיעשו זה שבמקום לשים פקח על פקחים, ישימו פקח על ראש העיר.

נאוה אושר: הרבה פעמים המדד זה אם הגיעו תלונות באיזה שהוא עניין מסוים.

נאוה אושר: אם עד עכשיו אין תלונות בנושא הזה, כשאני לא שמעתי על תלונות - -

ניסן סלומינסקי: עד עכשיו הם לא עשו.

ניסן סלומינסקי: לא היה להם חוק עזר, הם לא יכלו.

נאוה אושר: אלה סעיפים סטנדרטיים שמופיעים בהמון חוקי עזר.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל יום אחד צריך לבדוק את זה.

ניסן סלומינסקי: זה שאנחנו אומרים שזה סטנדרטי, זה עוד לא אומר כלום.

ניסן סלומינסקי: זה שראש עיר צריך להיות נבון ולדעת איך לעשות, זה גם נכון.

נאוה אושר: זה בטוח.

ניסן סלומינסקי: לעניין ניקיונם של החצר הוא מדבר על מקרה קיצון, שזה בסדר, אבל בחוק לא כתוב מקרה קיצון.

נאוה אושר: זה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות ראש עיר שייכנס, בפרט לכאלה שהוא יודע שלא מצביעים בשבילו –זו סתם הערה, זה לא קשור – ויתחיל להגיד: זה לא נקי –קנס, זה לא נקי – קנס.

נאוה אושר: אני מבינה.

נאוה אושר: יכול להיות שהעבירה לא מצוינת באופן שהיא הייתה צריכה להיות.

נאוה אושר: אני רק אומרת שמדובר פה בניסוח שהוא סטנדרטי כבר שנים בהמון רשויות.

ניסן סלומינסקי: כשכולם מגיעים לאותו מקור, אומרים להם כל הזמן שזה הנוסח.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שפעם אחת צריך לשבת, לעבור על כל החוקים, להתאים אותם יותר למציאות.

נאוה אושר: מאוד יכול להיות.

נאוה אושר: אני רק מעירה שלא ידוע לי על איזה שהן תלונות שהגיעו מתושבים בעניין הזה.

נאוה אושר: יכול להיות שהמערכת בדברים מסוימת עובדת כמו שצריך.

נאוה אושר: אלו ההוראות כבר המון המון שנים.

נאוה אושר: כנראה שמדיניות האכיפה נעשית הרבה פעמים בצורה טובה.

אפרת חקאק: אם כבר, אז לחלק מהתושבים יש תלונה הפוכה, והיא שהרשויות לא אוכפות מספיק.

נאוה אושר: הבעיה שלנו זה שהתלונות הן על תת אכיפה, לא על אכיפת יתר.

נאוה אושר: יכול להיות שאין פה איזה שהוא קושי אמיתי שצריכים לתת לו מענה.

אפרת חקאק: סעיף 57 בעמוד 8 יחזור על עצמו ברשויות אחרות.

אפרת חקאק: בתקופה האחרונה אנחנו מדברים על איסור רחיצה במתקנים של העירייה.

אפרת חקאק: בסעיף עצמו כתוב "אלא אם כן הוצגה במקום הודעה המתירה את הדבר".

אפרת חקאק: ברשויות אחרות ברירת המחדל הייתה הפוכה, לפחות בעבירת קנס.

אפרת חקאק: ברירת המחדל הייתה שהרשות צריכה להציב שלט שאסור להתרחץ בבריכה.

מושיקו ארז: אנחנו חושבים שאיך שכתבנו את זה כרגע זה הנוסח הנכון.

מושיקו ארז: הייתי מציע לרשויות אחרות לאמץ אותו.

אפרת חקאק: אני חושבת שיש פה שאלה.

אפרת חקאק: אני חושבת שלא כל האזרחים יודעים.

שביט מס: מה, שאסור לכבס כביסה במזרקה או לרחוץ את הכלבים?

אפרת חקאק: זה אולי.

שביט מס: זה מה שכתוב.

אפרת חקאק: השאלה אם אפשר להיכנס, האם אפשר להתרחץ.

שביט מס: אין לנו בעיה של מעיין, אפשר למחוק את המעיין.

שביט מס: בקדימה צורן אין מעיין.

שביט מס: לרחוץ כביסה בגן ציבורי, שזה מה שכתוב, או לרחוץ את הכלבים בשטח ציבורי - -

אפרת חקאק: את זה אני חושבת שרוב האזרחים יודעים.

אפרת חקאק: השאלה אם מותר לילדים קטנים להיכנס או לא.

מושיקו ארז: אנחנו לא רוצים שילדים קטנים ייכנסו.

מושיקו ארז: אנחנו לא רוצים שאם לא כתבתי, או שאם מישהו השחית את השלט, מחר מישהו יגיד שהוא יכול - -

אפרת חקאק: השאלה מה החובה שלכם אל מול החובה של האזרח להיות מודע אליה.

שביט מס: בשלב זה אין לנו מזרקות פעילות, לכן זה פחות רלוונטי.

שביט מס: אין ספק שאם תושב יבוא וישתמש במים בגינה ציבורית כדי לרחוץ את הכלב שלו, כדי לרחוץ את הרכב שלו, או כדי לעשות כביסה, יש בזה איזה שהוא טעם לפגם.

ניסן סלומינסקי: איפה כתוב שזה ציבורי?

ניסן סלומינסקי: כתוב "לא יתרחץ אדם בבריכה".

שביט מס: או מזרקה בגן.

ניסן סלומינסקי: איפה כתוב בכלל שזה ציבורי?

ניסן סלומינסקי: נניח אם לי יש בריכה בחצר - -

שביט מס: אין שום בעיה עם זה - -

נאוה אושר: זה תנאי מכלל של הסעיף.

ניסן סלומינסקי: מחר יגידו שגם את זה לא, שהפקח יכול גם על זה לפקח.

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה ב"לא יקיים אדם בגן עינוג ציבורי"?

ניסן סלומינסקי: מה זה נקרא עינוג ציבורי?

שביט מס: אם אתה עושה אירוע בגן ציבורי.

ניסן סלומינסקי: נניח שבאה משפחה ועושה פיקניק.

שביט מס: פיקניק זו לא הבעיה.

שביט מס: אני יכול להראות תמונות מיום שישי האחרון, שלפני כניסת שבת עשתה משפחה אירוע עם הגברה, עם הפעלות.

שביט מס: זה עושה רעש לכל התושבים.

שביט מס: הכוונה למנוע את זה.

מושיקו ארז: אלה מקרים שקרו.

ניסן סלומינסקי: אם באה משפחה ועושה פיקניק, שזה דבר שאנחנו רוצים לאפשר, יכול לבוא ראש העיר ולהגיד: חבר'ה, אסור.

שביט מס: פיקניק זו לא הבעיה.

נאוה אושר: יש הגדרה לעינוג ציבורי.

נאוה אושר: פה זה יותר כהגדרתו בסעיף 3(ב) לחוק רישוי עסקים.

נאוה אושר: פשוט צריך לפתוח את חוק רשות עסקים ולראות מה ההגדרה שם.

אפרת חקאק: לעניין סעיף 57 אני כן אבקש, במיוחד כשאין לכם מזרקות, לכתוב שברירת המחדל פה היא הפוכה.

אפרת חקאק: ככה הוועדה ביקשה ברשויות אחרות.

אפרת חקאק: אם אין לכם מזרקה - -

שביט מס: בשלב זה.

שביט מס: אם מחר בבוקר - -

אפרת חקאק: תשים שלט.

מושיקו ארז: אני אשאל אותך שאלה.

מושיקו ארז: בכל חורף יש באזור השרון שלולית ענקית של גשם שאפשר לטבוע בה.

מושיקו ארז: אם הגשם יקדים את השלטים, אני אראה שם אנשים מתרחצים?

מושיקו ארז: זה יכול לגרום לאסון.

מושיקו ארז: אני לא רוצה לרדוף אחרי השלט, לפני הבריכה.

אפרת חקאק: אנחנו פה מדברים על עבירות קנס, אנחנו לא מדברים על האחריות שלך כלפי האזרחים.

אפרת חקאק: אנחנו מדברים רק על עבירות קנס, אם אתה יכול לתת לאותו בן אדם קנס או לא.

אפרת חקאק: האם המשפחות יודעות שהן לא יכולות לאפשר לילדים שלהן להיכנס לבריכה?

מושיקו ארז: יש דיפרנציאציה בין משפחות.

מושיקו ארז: יש אנשים שקופצים מ-20 מטר לתוך מפל, יש כאלה שמבינים שזה מסוכן.

מושיקו ארז: המטרה שלי היא לייצר - -

שביט מס: נשים שלט.

אפרת חקאק: אין לכם את הבעיה הזאת?

שביט מס: אין בעיה.

אפרת חקאק: סעיף 69, שזה עניין של הכנסת בקבוקי זכוכית.

אפרת חקאק: ברוב הרשויות אנחנו מבקשים שיהיה שלט בנושא הזה.

שביט מס: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: אם יש תעלה פתוחה ברשות הרבים, אז מה, אסור לאדם לעשות את זה?

שביט מס: מדובר בניקוזים.

שביט מס: ברגע שאנשים חוסמים ניקוזים, בעיקר בגשם, זה מביא להצפות.

שביט מס: זו הכוונה.

ניסן סלומינסקי: ניקוז זה משהו אחד.

ניסן סלומינסקי: כאן כתוב " או לחסום תעלה".

ניסן סלומינסקי: אם נוצרה תעלה ברשות הרבים, ההיפך, מי שיכסה אותה יבורך, אחרת יכולים ליפול שם.

ניסן סלומינסקי: אתה מסתכל על הניקוז.

ניסן סלומינסקי: אם נוצרה תעלה כתוצאה מהגשמים, או אם משהו התמוטט ויש - -

שביט מס: הרשות המקומית מטפלת בזה.

ניסן סלומינסקי: בוודאי, אבל בינתיים.

שביט מס: עדיף שהתושבים לא יטפלו בזה, עדיף שהם יתקשרו למוקד העירוני.

ניסן סלומינסקי: נניח שאדם מפחד שעד שאתם תגיעו ילדים ייפלו ולכן הוא מכסה את זה.

ניסן סלומינסקי: אתם תתנו לו קנס?

שביט מס: כשיש התמוטטות או קריסה של מערכות תשתיות ומישהו חוסם את זה, זה יכול להביא לאיזה מצב שאנחנו לא נדע מזה.

אפרת חקאק: בעמוד 14 יש כמה וכמה סעיפים לעניין מניעת רעש.

אפרת חקאק: אני רוצה להבהיר את המדיניות של משרד המשפטים בנושא הזה.

אפרת חקאק: יש פה הרבה סעיפים שיש לגביהם גם הסדרה ארצית.

אפרת חקאק: ככל שהקנס יותר נמוך - -

ניסן סלומינסקי: יש אצלכם מסגדים?

מושיקו ארז: בשלב זה לא.

שביט מס: עוד לא.

אפרת חקאק: ככל שהקנס שהרשות מבקשת הוא קנס יותר נמוך מההסדרה הארצית, משרד המשפטים מאשר.

אפרת חקאק: אנחנו לא בדקנו כל סעיף וסעיף בהסדר הארצי, אבל לפרוטוקול נגיד שאם הקנס הוא איכשהו יותר גבוה, אתם לא אמורים לאכוף אותו.

אפרת חקאק: זו המדיניות.

אפרת חקאק: אני מקווה שאני משקפת נכון את המדיניות.

ניסן סלומינסקי: זה עניין של דציבלים?

ניסן סלומינסקי: "לא יפעיל אדם באזור מגורים מגביר קול או כל מכשיר אחר ממנו בוקע קול רם".

ניסן סלומינסקי: באיזו רמת דציבל?

גבי חדד: מעל 90 דציבלים

ניסן סלומינסקי: פה לא כתוב.

אפרת חקאק: יש סעיפים שונים.

מושיקו ארז: בחוק הרעש זה כתוב.

אפרת חקאק: בחוק הרעש, לעניין סעיפים מסוימים.

מושיקו ארז: כל ההתייחסות היא אם זה הפך להיות מטרד.

ניסן סלומינסקי: הוא נוסע במכונית והרמקול פתוח.

מושיקו ארז: הגיעה סיטואציה שבה התושב קרא לעירייה, העירייה כבר הגיעה.

מושיקו ארז: הפקח ראה, התרשם שכן, אבל התושב עדיין לא הנמיך.

מושיקו ארז: זאת הסיטואציה, צריך להבין.

מושיקו ארז: זה לא שיש פה איזה משהו אוטומטי שפתאום הוא מקבל דוח ממצלמה כמו במהירות.

מושיקו ארז: זה רק במצב שכבר הגיע פקח.

מושיקו ארז: יש לנו כיום ברשות שני פקחים.

מושיקו ארז: הסיטואציה היא חד פעמית.

מושיקו ארז: כשזה נמצא, אפשר לעשות עם זה משהו.

מושיקו ארז: כשזה לא נמצא, אי אפשר לעשות כלום, ולכן כתבנו את זה בצורה כזאת.

ניסן סלומינסקי: מסיבות ודברים כאלה נכנסים לפה, או שיש לזה סעיף נפרד?

מושיקו ארז: החרגנו את ל"ג בעומר, את יום העצמאות, את שמחת תורה.

מושיקו ארז: החרגנו את כל החגים האלה.

מושיקו ארז: ממש יצאנו מעבר לחוק, כדי שלא ייווצר הרושם שאנחנו משביתי מסיבות.

מושיקו ארז: הכוונה ליום יום, כשמישהו בא בימי מנוחה, מפגין ומרעיש.

ניסן סלומינסקי: מה אם הוא עושה בר מצווה?

שביט מס: לבר מצווה נאשר.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם בדציבלים יש.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל מכניסים עד איזה - -

שביט מס: זה עבירות איכות חיים.

אפרת חקאק: אני חייבת להגיד שהבעיה קיימת גם בהסדר הארצי.

מושיקו ארז: יש בעיה בהסדר הארצי, לכן באנו לפתור את הבעיה ברמה המקומית.

מושיקו ארז: היכולת למדוד דציבל ברגע נתון היא בלתי אפשרית.

ניסן סלומינסקי: אז איך תפעל?

שביט מס: אם זה גורם למטרד רעש.

מושיקו ארז: אם הפקח התרשם שזה מטרד, יש את האפשרות.

ניסן סלומינסקי: הפקחים שלכם עובדים גם בלילה?

ניסן סלומינסקי: אם ב-22:00, ב-23:00 בלילה יזמינו אותם, הם יבואו?

מושיקו ארז: הם עובדים בכוננות.

מושיקו ארז: מקפיצים אותם.

שביט מס: אם שוטר מגיע, הוא סוגר את האירוע באופן מידי.

שביט מס: אם מגיע פקח, הוא מדבר, הוא מבקש להנמיך.

שביט מס: יש הבדל.

שביט מס: ברירת המחדל היא להביא את המשטרה ולסגור את כל האירוע.

שביט מס: אני לא בטוח שזו בדיוק הכוונה.

אפרת חקאק: עמוד 16, סעיף 83.

אפרת חקאק: יש פה הערה של נוסח.

ניסן סלומינסקי: מה לגבי כריזה של שבת, שמודיעים?

שביט מס: אצלנו יש מנהג מאוד מאוד יפה, אף אחד לא יבטל אותו.

שביט מס: לפני כניסת שבת יש שיר.

ניסן סלומינסקי: 10 דקות לפני כן מישהו שם שיר, מישהו שם צפירה.

שביט מס: אני עם המועצה הדתית.

שביט מס: אנחנו מאוד אוהבים את זה.

שביט מס: זה מאוד יפה.

אפרת חקאק: יש הרבה בעיות בהסדר הארצי שצריכים לטפל בהם, אבל לא נעשה את זה דרך חוק העזר.

אפרת חקאק: עמוד 16, סעף 83(ג).

אפרת חקאק: לא צריך את מה שכתוב פה בצד, אבל זה עניין של נוסח.

ניסן סלומינסקי: ב-91 יש על זיקוקים.

ניסן סלומינסקי: אתה מחריג ככה את פורים.

מושיקו ארז: אנחנו השנה עשינו שיתוף פעולה מדהים עם כל גבאי בתי הכנסת והמשטרה בנושא זיקוקים, כולל פסק הלכה.

מושיקו ארז: כשזורקים לך חזיז, הנזק שזה גורם לך הוא הרבה יותר גדול מאשר התועלת.

מושיקו ארז: היום זה הגיע למצב שזה חזיזים.

מושיקו ארז: לפני שנה, לא עלינו, במרחק של כמה קילומטרים מאיתנו התפוצץ מפעל לזיקוקים.

מושיקו ארז: נהרגו שם שניים או שלושה אנשים.

אפרת חקאק: למשרד הפנים או למשרד המשפטים יש עוד הערות לקדימה צורן?

מושיקו ארז: אני רק אציין שהתכתבנו תוך כדי הישיבה עם מנכ"ל מרכז השלטון המקומי.

מושיקו ארז: הוא אמר שהוא חלוק עם משרד הפנים בנושא, שהוא מבקש אורכה, אבל לא לעכב את הצו.

מושיקו ארז: מרכז שלטון מקומי כולו, כמו שאמר מנכ"ל גבעת שמואל - -

נאוה אושר: ברור לך שמשרד הפנים הוא לא המרכז לשלטון המקומי.

נאוה אושר: זה שאנחנו חלוקים זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: זה לא שייך.

אפרת חקאק: אני גם מזכירה שזה צו של שר הפנים.

נאוה אושר: זה בכל זאת צו של שר הפנים.

נאוה אושר: אני לא אומרת שאני לא אבדוק אותו.

נאוה אושר: יכול להיות שאני טועה, יכול להיות שאני לא מבינה את העניין לאשורו, בסדר גמור, הנושא ייבדק, אבל בהתחשב בזה שמדובר בצו של משרד הפנים ואנחנו מאשרים משהו שאני לפחות כרגע יודעת שהוא מנוגד למדיניות שלנו, זה נראה לי בעייתי.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, זה בעייתי.

ניסן סלומינסקי: מותר שיהיה בעייתי, הרי אנחנו לא חותמת גומי, אחרת בשביל מה צריכים אותנו.

ניסן סלומינסקי: יש היגיון, יש שכל, יש ניסיון.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם חשבו על זה במשרד הפנים, אבל אני אתן לכם את הזמן לחשוב.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להטריד אותם עוד פעם בלעשות את כל הדיון מחדש.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעשה את זה בדרך שכן תאלץ אתכם לחשוב.

ניסן סלומינסקי: אם אני אלך בדרך שלך, שום דבר לא ייאלץ אותך לחשוב, זה יישאר ככה.

ניסן סלומינסקי: אם אני אלך בדרך השנייה עליה אני חושב, זה כן ייאלץ אתכם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נאשר את הצו הזה.

ניסן סלומינסקי: בסעיפים שדיברנו על כלי אצירה - -

נאוה אושר: כל הסעיפים שנוגעים להתקנה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא נקבל את עמדתכם, אנחנו לא נוסיף את זה.

ניסן סלומינסקי: כלי שני הם לא יצטרכו לקנות.

ניסן סלומינסקי: אני אאשר את הצו, כאשר מיד אחרי זה אני אבקש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: המשמעות של רביזיה זה שכל עוד הרביזיה קיימת החוק לא נכנס לתוקפו.

ניסן סלומינסקי: מה הפלוס בזה?

ניסן סלומינסקי: שהרביזיה תלויה בי, אני יכול להחליט שאני יורד מהרביזיה ואז אוטומטית החוק מאושר.

ניסן סלומינסקי: אני יכול להחליט שפותחים את הרביזיה בנושא הזה, שמקיימים על הנושא הזה דיון.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לכם זמן של שבועיים, חודש, מה שנקרא, אבל לא יותר מזה.

נאוה אושר: אם אפשר רק זמן יותר ארוך משבועיים.

ניסן סלומינסקי: לא יותר מזה, כי בינתיים חוק העזר לא נכנס.

נאוה אושר: אני מצטערת, אבל אם היה רק את זה במשרד, בשמחה, אבל אנחנו נכנסים עכשיו לפסח.

ניסן סלומינסקי: יש לכם עוד דברים?

ניסן סלומינסקי: לימי עבודה הכוונה.

נאוה אושר: פשוט צריך להבין, יש לנו עוד הרבה דברים.

נאוה אושר: כמובן שאני לא יכולה להסתפק רק בעצמי, אני צריכה לבדוק את זה מול עוד גורמים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ניתן לכם את הזמן.

נאוה אושר: אני מבקשת כן זמן סביר.

ניסן סלומינסקי: מתום פגרת הפסח יהיו לכם שלושה שבועות בהם תוכלו לשבת.

נאוה אושר: בסדר, תודה.

שביט מס: אני רוצה להודות לכל מי שנכח.

שביט מס: אני רוצה להודות בהזדמנות זאת גם למשרד הפנים, גם למשרד המשפטים, גם למשרד להגנת הסביבה, לכל מי שעבד מאוד מאוד קשה כדי שהצו הזה יאושר, וכמובן ליושב ראש הוועדה וליועצת המשפטית.

שביט מס: לגבי לוחות הזמנים, קדימה צורן מאז שאוחדה נמצאת ללא צו ברירות קנס באיכות הסביבה.

שביט מס: החשיבות היא קריטית לאיכות החיים של התושבים שלנו, לכן אני מבקש לעשות את כל הבירורים - אני יודע שיש לכם הרבה מאוד עבודה - בלוח זמנים מאוד מאוד קצר עד כמה שאפשר, כדי לאשר את הצו של ברירות הקנס ופרסומו ברשומות כמה שיותר מהר.

שביט מס: זו הבקשה.

ניסן סלומינסקי: הבקשה של ראש הרשות היא בקשה נכונה.

ניסן סלומינסקי: גם הצורך שלכם הוא בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני אעלה את הצו להצבעה בתיקון שדיברנו עליו.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, אחרי שנאשר אותו, אני אגיש רביזיה שבה אני אתן לכם זמן של שלושה שבועות אחרי פסח כדי לטפל בזה.

ניסן סלומינסקי: אם תקבלו את עמדתי, מצוין, אני אבטל את הרביזיה, הכל בסדר.

ניסן סלומינסקי: אם לא תקבלו ותרצו שנפתח את זה, אז בנושא הספציפי הזה נקיים דיון נוסף.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את צו המועצות המקומיות (עבירות קנס) לגבי קדימה צורן עם התיקונים שדיברנו עליהם, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אני מגיש על זה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממשרד הפנים או מהמשרדים האחרים לקיים דיון עד שלושה שבועות מקסימום לאחר הפסח.

שביט מס: באיזה סעיף?

ניסן סלומינסקי: על הנושא של כלי אצירה.

ניסן סלומינסקי: לא משנה, כרגע הגשתי רביזיה, לכן הצו עוד לא מאושר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, אני מקווה שהם יעברו על זה עוד פעם, שהכל יסתדר, שאני אוכל לוותר על הרביזיה וממילא זה יאושר.

ניסן סלומינסקי: אם יהיה צורך, נקיים דיון על הסעיפים האלה עוד פעם.

שביט מס: אני מבקש רק לקבל גם את ההתייחסות של המרכז לשלטון המקומי לנושא הזה, כי ההשפעה היא השפעת רוחב על כל הרשויות המקומיות.

ניסן סלומינסקי: הם ידברו איתם, זה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אם אתם תדברו, זה גם בסדר.

ניסן סלומינסקי: במקרה ולא נגיע להבנה ואני אצטרך לפתוח את הרביזיה, לא לבטל אותה, אני מציע שיבוא מרכז השלטון המקומי ותהיה כאן עמדה אחידה של הרשות.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה הרבה יותר טוב מאשר רק לגביכם.

שביט מס: תודה רבה.

שביט מס: חג שמח וכשר לכולם.

ניסן סלומינסקי: חג שמח.

ניסן סלומינסקי: שיהיו רק בשורות טובות, שיהיה בהצלחה והחג יעבור בסדר.

ניסן סלומינסקי: עברנו לגבעת שמואל.

אפרת חקאק: חלק מהשאלות חוזרות על עצמן.

אפרת חקאק: אני אשמח אם תציגו בגדול מה הן סוגי העבירות.

ניסן סלומינסקי: למה הגדרת את עצמכם כישוב קטן?

גבי חדד: 27 אלף תושבים זה קטן.

ניסן סלומינסקי: בינתיים.

ניסן סלומינסקי: אתם האופציה הכמעט יחידה שיש להרחבות.

ניסן סלומינסקי: אני זוכר שפעם אף אחד לא רצה להגיע לשם.

ניסן סלומינסקי: עכשיו זה הלהיט.

אילנה תמם: בשנה שעברה אושר לנו חוק עזר לאיכות סביבה.

אילנה תמם: זה חוק עזר שאיגד 15 חוקי עזר ישנים משנות ה-50 וה-60.

אילנה תמם: אנחנו יצרנו חוק עזר אחד שנתן מענה בנושא הזה באופן רוחבי.

אילנה תמם: הוא מסנכרן את כל ההוראות האחרות שהיו בחוקי העזר הבודדים שהיו.

אילנה תמם: למעשה, יש לנו חוק עזר אחד שמאגד את כל ההוראות בנושא של איכות סביבה.

אילנה תמם: חוקקנו את צו עבירות הקנס הזה שמגדיר את עבירות הקנס הרלוונטיות.

אילנה תמם: צו העבירות שלנו כולל שני חוקי עזר: חוק העזר לאיכות סביבה, שזה חוק העזר המאגד, וחוק עזר לשילוט.

אילנה תמם: רוב העבירות שאנחנו נתקלים בהן ביום יום זה בנושא של השלכת פסולת, גזם, כלי אצירה כמו שדובר פה.

אילנה תמם: לגבי השילוט, כל מה שקשור גם לפגיעה בשטחים הציבוריים כתוצאה מהשילוט.

ניסן סלומינסקי: הצו הזה דומה לצו שהיה לנו עכשיו עם קדימה?

אילנה תמם: יש לנו כמה הוראות שאנחנו, לנוכח ההערות שעלו פה, נבקש את ההתייחסות.

אילנה תמם: למעט כמה תיקונים שעכשיו ככה עשינו, אנחנו נבקש לאשר אותו כפי שהוא, כפי שהומלץ על ידי שני המשרדים, משרד המשפטים ומשרד הפנים.

אפרת חקאק: עד היום לא היו לכם עבירות קנס בכלל?

אילנה תמם: לא, היו לנו עבירות קנס לפי חוקי עזר ישנים.

אילנה תמם: היו לנו 15 חוקי עזר ישנים משנות ה-50 וה-60 שהתעסקו בכל מה שקשור לניקיון.

אילנה תמם: היה חוק עזר נפרד לניקיון, חוק עזר נפרד לנושא של כריתת עצים, חוק עזר נפרד לגבי כלבים.

אילנה תמם: חוק העזר הזה הוא חוק שמאגד את כולם.

אפרת חקאק: הבנתי שהיו לכם חוקי עזר, אבל עבירות קנס היו לכם?

אילנה תמם: היו לנו עבירות קנס.

אפרת חקאק: אז למה זה חלק חדש בצו העיריות?

אילנה תמם: כי זה ביטל את עבירות הקנס הישנות.

אפרת חקאק: צריך להיות פה מבחינה פורמאלית ביטול של חלק שכבר קיים.

אילנה תמם: נכון.

ניסן סלומינסקי: ביטול, או שזה נכנס פנימה?

ניסן סלומינסקי: זה שונה?

אילנה תמם: אמור להיות ביטול.

אפרת חקאק: את זה אפשר לבדוק.

אילנה תמם: יש ביטול.

אפרת חקאק: בגבעת שמואל אין ביטול, אבל את זה אפשר לבדוק.

אילנה תמם: אני אסביר.

אילנה תמם: אנחנו היינו פעם מועצה מקומית.

אילנה תמם: הצו הופיע בצו המועצות המקומיות.

אילנה תמם: מאז, המועצה כוננה כעיר.

אילנה תמם: עכשיו הצו שלנו מתווסף כפרק חדש בצו העיריות.

אפרת חקאק: ביטלתם את הצו ההוא?

אילנה תמם: את ההוא צריך לבטל.

אילנה תמם: צריך לעשות את זה במקביל.

אילנה תמם: ברגע שזה יתוקן, ההוא יבוטל.

אילנה תמם: מליאת המועצה אישרה את התיקון.

אפרת חקאק: חשוב, נאוה, לבטל את הפרק של המועצות המקומיות.

נאוה אושר: זה לא בוטל כבר?

אילנה תמם: לא.

ניסן סלומינסקי: הם לא יכלו לבטל, כי אחרת היינו נשארים בלי כלום.

אילנה תמם: ביקשתם שנעשה את זה בד בבד.

אפרת חקאק: ההערה הראשונה היא לעניין המפגעים.

נאוה אושר: לעניין המפגעים, גם פה זה חולק לפי חומרת המפגע.

נאוה אושר: אמרנו שלגבי סעיף 3 נוסיף כמו שעשינו בקדימה צורן.

אפרת חקאק: ובלבד שניתנה הודעה.

נאוה אושר: שנשלחה הודעה.

אפרת חקאק: לא נשלחה, אלא ניתנה.

נאוה אושר: בסדר.

נאוה אושר: בסעיף 7 אילנה הפנתה את תשומת ליבי לכך שבחריגים, בהערות כתוב "למעט פסולת ביתית, פסולת אסבסט ופסולת גזם".

שושי סומך: צריכה להיות פסולת ביתית.

נאוה אושר: אני מתנצלת, כנראה שפסולת ביתית זה פסולת גזם.

שושי סומך: לא, רק ביתית.

נאוה אושר: הבנתי.

שושי סומך: אסבסט מוגדר בחקיקה ראשית, גזם - -

ניסן סלומינסקי: אסבסט זו ממש עבירה - -

גבי חדד: בחקיקה ארצית.

ניסן סלומינסקי: אסור בכלל - -

נאוה אושר: אני יכולה להגיד לך שאני יודעת, ממדיניות המשרד להגנת הסביבה, שהם מבקשים - אנחנו התחלנו להטמיע את זה כי לא היינו מודעים לזה פעם - שכבר בחוקי העזר החדשים שמגיעים אלינו נחריג פסולת אסבסט.

נאוה אושר: הם לא מעוניינים שהרשויות יאכפו את זה.

ניסן סלומינסקי: ודאי.

ניסן סלומינסקי: מישהו כן צריך להודיע, כי זה מסוכן.

נאוה אושר: אני מניחה שהמשרד להגנת הסביבה מבין את זה.

נאוה אושר: ברגע שהוא חושב שנכון יותר שזה יהיה ארצי - -

ניסן סלומינסקי: גם היום ככה זה צריך להיות.

ניסן סלומינסקי: יש לזה מקומות פינוי מיוחדים, לכן הם לא רוצים שאנשים יתעסקו עם זה.

נאוה אושר: כן, הם מעוניינים שההסדרה תהיה שם ארצית בלבד, לא מקומית.

אילנה תמם: לגבי הגזם יש הסדרה בהמשך.

אילנה תמם: יש סעיף נפרד לגבי הגזם.

אילנה תמם: יש לו דרגת קנס אחרת.

אפרת חקאק: שושי, את יכולה להסביר לגבי סעיף 15?

שושי סומך: אחרי דיון עם אפרת, סיכמנו - -

ניסן סלומינסקי: למה זה שונה ממה שהיה קודם?

ניסן סלומינסקי: גם שם היה.

אפרת חקאק: אלה סעיפים קצת שונים, לכן ההערות לא בדיוק מתואמות בנוסח הסעיף, זה יכול ליצור בלבול.

שושי סומך: יש פה עבירה על הבערת קוצים, עצים, צמחים, פסולת ביתית וכו' וכו' וכו', אלא לפי היתר בכתב מאת ראש העיריה.

שושי סומך: לגבי הסיפא שאומרת "לא ישרוף אדם פסולת מכל מין וסוג שהוא אלא בכפוף לכל דין", אנחנו מסתייגים מהערות חוק כלליות שמאפשרות אכיפה לפי הוראות כל דין, לכן ביקשנו למעט את שריפת הפסולת שבסיפא ושהרשות תאכוף רק לפי הרישא.

נאוה אושר: אפשר רק להוסיף, אם זה מקובל מבחינתה של שושי, למעט שריפת פסולת הנזכרת בסיפא?

אפרת חקאק: בוא נגיד שהכלל הוא ברור.

אפרת חקאק: הכלל הוא מה שדיברנו עליו לפני כן.

אפרת חקאק: אנחנו נסגור את הנוסח אחרי זה.

גבי חדד: אין לנו כמעט שדות.

ניסן סלומינסקי: יש אצלכם פינוי אשפה?

ניסן סלומינסקי: כמה פעמים בשבוע היא מפונה?

גבי חדד: 3 פעמים בשבוע.

ניסן סלומינסקי: וגזם?

גבי חדד: פעם בשבוע, למעט בחגים שזה יותר.

ניסן סלומינסקי: את הגזם לאן אתם מפנים?

גבי חדד: לחירייה.

גבי חדד: הכל הולך לחירייה.

ניסן סלומינסקי: אתם מעבירים, או שיש חברה?

גבי חדד: החברה הקבלנית מפנה לחירייה.

גבי חדד: אני חבר באיגוד בחירייה.

גבי חדד: יש להם גזם, יש להם פסולת רטובה, מיונים.

ניסן סלומינסקי: את מה שקורה שם אנחנו כבר יודעים.

ניסן סלומינסקי: זה השם ישמור וירחם.

ניסן סלומינסקי: יש לכם עוד הרבה שטחים ריקים, או לאט לאט זה נסגר?

גבי חדד: כמעט הכל נסגר בבנייה, למעט הרצועה השלישית שהולכת לכיוון פתח תקווה.

גבי חדד: אם אתה מכיר את כיוון רבין, זו הרצועה השלישית שמתוכננת לעוד 10 שנים.

גבי חדד: כל השאר זה בבנייה.

ניסן סלומינסקי: זה רחוב שצד אחד זה שלכם, צד אחד זה פתח תקווה.

ניסן סלומינסקי: זה רחוב זלוטניק.

גבי חדד: כן.

גבי חדד: עכשיו אנחנו גם בונים אותו על הכביש הזה.

גבי חדד: יש לנו הרבה מקטעים מחוברים.

ניסן סלומינסקי: ובר-אילן עדיין לא אצלכם.

גבי חדד: בר-אילן עדיין לא.

ניסן סלומינסקי: אבל החניות שלהם כן.

גבי חדד: לא.

ניסן סלומינסקי: מגרשי החנייה בחוץ לא שלכם, לא אתם נותנים את הדוחות?

גבי חדד: לא.

ניסן סלומינסקי: אמרו לי שאתם כן נותנים את הדוחות.

גבי חדד: אנחנו עושים את העבודות בשכונה.

גבי חדד: מגרשי החניה שייכים לבר-אילן.

גבי חדד: הכביש שייך לבר-אילן.

אפרת חקאק: זה שייך ממש לאוניברסיטה?

גבי חדד: שייך לרמת-גן.

ניסן סלומינסקי: מי שהיה קונה מגרשים בגבעת שמואל בימים ההם, היום היה יכול לנוח בשקט.

אפרת חקאק: לעניין כלי אצירה ראשון, אני חייבת להגיד שאצלכם - -

גבי חדד: חייבו אותנו לעשות את זה.

גבי חדד: הבנתי עכשיו מהדיון שהלמעט הזה פוגע בנו, כי אני צריך להחליף אותם.

גבי חדד: אם אתה קורא את הסעיף, האחריות היא על הדייר להחליף.

גבי חדד: הלמעט אומר שזה לא.

נאוה אושר: אנחנו לא נחליט משהו רק לגבי אחד.

גבי חדד: אני כבר לא יודע.

גבי חדד: אם מעבירים את זה בחקיקה פה, לא בחקיקה ראשית - -

נאוה אושר: זה צריך להיות אחיד.

ניסן סלומינסקי: נעשה אותו דבר.

אפרת חקאק: אם אתם מחליטים אחרת, יכול להיות שתצטרכו לעשות את אותו תיקון על הרשויות האחרות.

נאוה אושר: זה כבר השלכות אחרות.

אילנה תמם: יש לנו את זה בשני סעיפים, נאוה.

נאוה אושר: כן, זה תיקון רוחבי.

אפרת חקאק: שוב, אותה הערה שאמרתי לגבי רעש נכונה גם פה.

גבי חדד: 90 דציבל זה רעש לא סביר, אבל זה מה שכתוב בחוק הארצי.

אפרת חקאק: יש סעיף בעמוד 16 לגבי בעל - -

גבי חדד: איזה סעיף?

אפרת חקאק: 93.

גבי חדד: איך אמר קדימה צורן?

גבי חדד: אנחנו פונים למשטרה.

גבי חדד: לפקח אין כזו סמכות.

גבי חדד: זו בעיה, כי השוטר לא מגיע בגלל רעש.

גבי חדד: הוא אומר שזה בעיות מקומיות של הרשות המקומית.

גבי חדד: לנו אין סמכות.

גבי חדד: אנחנו רוצים לתת שיקול דעת לפקח להחליט אם זה רעש סביר או לא סביר.

אילנה תמם: במיוחד בבתי עסק.

אילנה תמם: אנחנו מדברם בעיקר על 94.

אפרת חקאק: ואין לכם סעיף של מיחזור?

גבי חדד: אנחנו מחלקים פחי מיחזור לתוך הבתים של האנשים, לא במרכזים.

גבי חדד: אצלנו המיחזור הוא בתוך חדר האשפה של התושב.

גבי חדד: גילינו שככה ממחזרים הרבה יותר, לא צריך ללכת.

גבי חדד: אנחנו ממחזרים כמעט שמונה - -

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על הבתים הגבוהים, לא על הבתים הפרטיים.

גבי חדד: לבתים הפרטיים יש ברחוב, אבל זה מעט מאוד.

גבי חדד: כמו שאתה יודע, הכל זה מגדלים כמעט.

גבי חדד: יש לך היום אריזות, יש לך היום ביגוד, זכוכית, בקבוקים, כמעט כל סוג.

גבי חדד: אנחנו מפנים את זה על חשבון הרשות המקומית, זה לא עולה לתושב.

גבי חדד: שם אני מספק את כלי האצירה.

גבי חדד: אני נותן אחריות של שנתיים על הפח.

גבי חדד: רוב הבעיות, דרך אגב , הן אחרי שנתיים.

גבי חדד: הפח נשבר, הפח מתפוצץ.

גבי חדד: אם הרשות תתחיל להתעסק עם זה, היא לא תגמור.

אפרת חקאק: לעניין סעיף 68 בעמוד 19, לגבי הרחיצה בבריכה, גם פה כמו אצל קדימה צורן הייתי מבקשת שנוסיף שלט.

גבי חדד: אין בעיה.

גבי חדד: אצלנו יש שלט.

ניסן סלומינסקי: יש לכם מתקן לשפכים?

גבי חדד: אנחנו מחוברים לשפד"ן.

ניסן סלומינסקי: אתם מקבלים חזרה מים?

גבי חדד: לא, השפד"ן מוכר את זה הלאה.

גבי חדד: על פי חוק המים הם שלו.

גבי חדד: אין לנו תאגיד.

גבי חדד: שני עובדים מטפלים בזה לבד.

ניסן סלומינסקי: משמרים את זה?

גבי חדד: אנחנו מחזיקים את כל הצנרת לבד.

גבי חדד: כמעט בכל גבעת שמואל יש צנרת חדשה, כך שאין לנו כמעט תקלות.

גבי חדד: אנחנו מחזיקים את זה עם שני עובדים, בלי גזבר, בלי מנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: זה חשוב, זה טוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: אני רואה שכתוב "לא ישתמש אדם ולא יאשר לאחר להשתמש במי שופכין להשקיה".

מנחם בן טובים: מי שפכים זה לא קולחין.

מנחם בן טובים: שפכים זה משהו אחר.

גבי חדד: גם קולחין אין לי.

מנחם בן טובים: החוק מדבר על "לא ישקה בשפכים".

גבי חדד: במי קולחין צריך גם היום אישור.

ניסן סלומינסקי: מה לגבי אירועים שנעשים?

ניסן סלומינסקי: אין לכם מקום גדול.

ניסן סלומינסקי: רק בבר-אילן יש.

גבי חדד: לאירועים יש לנו בית תרבות, יש את מרכז וולף.

ניסן סלומינסקי: אין לכם מקום גדול שיכול להכיל?

גבי חדד: יש לנו פארק גדול מאוד שבנינו.

גבי חדד: הוא פארק פתוח לציבור.

ניסן סלומינסקי: פתוח, לא סגור.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאי אפשר להביא מישהו.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא סגור, אי אפשר יהיה לגבות דמי כניסה.

גבי חדד: עד 400 איש.

ניסן סלומינסקי: יש רעש מהאמפי הפתוח בבר-אילן?

גבי חדד: מהאמפי הפתוח יש רעש.

גבי חדד: האמפי הסגור מכיל עד 800 איש.

ניסן סלומינסקי: המרכז הסגור לא משפיע.

ניסן סלומינסקי: הפתוח לא משפיע עליכם, אין לכם צרות איתו?

גבי חדד: עם הפתוח של בר-אילן יש בעיות.

אילנה תמם: זו בדיוק הבעיה, יש צרות.

אילנה תמם: השכונה שגובלת מאוד סובלת, אבל זה לא שלנו, זה של רמת-גן.

אילנה תמם: רמת- גן לא אוכפת.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: השכונה היא כן שלכם.

אילנה תמם: אבל הרעש הוא מבר-אילן.

ניסן סלומינסקי: הרעש שם עובר את השעה 23:00?

גבי חדד: יום הסטודנט לא מתחיל לפני 23:00.

ניסן סלומינסקי: יום הסטודנט זה אולי פעם בשנה.

גבי חדד: זה אירוע גדול פעם בשנה שמפריע לתושבים.

גבי חדד: זה עד לפנות בוקר.

גבי חדד: זה אחד הסיוטים.

גבי חדד: הושענה רבא גם, זה אלפים.

ניסן סלומינסקי: זה גם עושה רעש החוצה?

גבי חדד: עזוב שאין איפה לחנות.

ניסן סלומינסקי: זה כל הזמן.

גבי חדד: התושבים סובלים.

אילנה תמם: הכניסה לשכונה נחסמת.

גבי חדד: ובחורים צעירים שמסתובבים עד 04:00 לפנות בוקר.

גבי חדד: בסדר, אנחנו לוקחים את זה בהבנה.

גבי חדד: פעמיים בשנה הורגים את התושבים, אין מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אצלכם יש עוד אתרי בנייה.

ניסן סלומינסקי: הרעש שם בפיקוח שלכם?

גבי חדד: העבודה מתחילה לפני 06:00 בבוקר, מסתיימת עד כמעט 19:00 בערב.

גבי חדד: יציקות מקבלות אישור מיוחד.

גבי חדד: מי שעושה יציקה מקבל גם ב-02:00 בלילה.

ניסן סלומינסקי: "לא ישיר אדם, לא יקים צעקה".

גבי חדד: חלק מהסעיפים לא רלוונטיים.

גבי חדד: חלק היו רלוונטיים, היום כבר לא.

ניסן סלומינסקי: צריכים מידי פעם לפעם להוריד כאלה שלא רלוונטיים, להכניס כאלה שהם כן רלוונטיים.

גבי חדד: זה לוקח הרבה שנים.

ניסן סלומינסקי: בשבת אין אצלכם בעיה בכניסה, נכון?

גבי חדד: הכניסה סגורה.

ניסן סלומינסקי: לא, ההודעה על כניסת השבת.

גבי חדד: לא מודיעים בגבעת שמואל, מודיעים בבני ברק.

גבי חדד: שומעים את זה עד פה.

גבי חדד: שמים סבב מנגינות.

גבי חדד: כל חסידות פותחת מנגינה אחרת.

ניסן סלומינסקי: בפתח תקווה יש כאלה שהולכים לפי ירושלים.

ניסן סלומינסקי: זה לא מבלבל אתכם?

ניסן סלומינסקי: בירושלים זה 20 דקות לפני.

ניסן סלומינסקי: טוב, אנחנו נצביע עם אותה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: את אותו דבר אנחנו נעשה גם פה.

נאוה אושר: יכול להיות שצריך להבחין בין הפחים הקטנים לבין הצפרדעים הגדולים יותר בערים.

נאוה אושר: אני לא יודעת.

נאוה אושר: אני אף פעם לא שמעתי שלמישהו הגיעה דרישת תשלום על - -

גבי חדד: על הצפרדעים אף אחד לא ביקש.

אילנה תמם: לא מדברים על זה, מדברים על הפחים בתוך הבניין.

אפרת חקאק: מקסימום נעשה דיון.

גבי חדד: לא בחלק המשותף.

ניסן סלומינסקי: מדובר בעיקר על הבתים הבודדים.

אילנה תמם: בתים משותפים ובתים צמודי קרקע.

ניסן סלומינסקי: בבתים הגבוהים אתם מכניסים - -

גבי חדד: בתוך חדר האשפה של הבניין הגבוה הוועד של הבניין קונה.

גבי חדד: אם הוא צריך לתחזק פעם בשנתיים, הוא מתחזק.

גבי חדד: רק במה שנמצא ברחוב, כמו הצפרדעים, כמו המכולות, אנחנו מטפלים.

ניסן סלומינסקי: יש לכם כאלה שמפוזרים כדי שיוכלו לזרוק לשם?

נאוה אושר: אני רק שבה ומדגישה שמה שאני יודעת, ואמרתי את המשפט הזה מיליון פעם, זה שזה לעניין כלי ראשון בלבד.

נאוה אושר: אנחנו נבדוק.

גבי חדד: תפרידו בין השטח הפרטי לשטח הציבורי.

אפרת חקאק: פה השאלה מה אתה מאשר, האם אתה מאשר את הנוסח כפי שהוא.

ניסן סלומינסקי: כמו שהיה בקדימה צורן.

אפרת חקאק: פה העניין של כלי ראשון כבר מופיע בנוסח.

גבי חדד: אנחנו מוחקים את הכלי ראשון, רוצים כמו בקדימה.

ניסן סלומינסקי: כן, כמו בקדימה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר עם מה שאמרנו?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: אני מגיש גם על זה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: כשאתם דנים, תדונו על שני המקומות, לא על כל אחד בנפרד.

נאוה אושר: יש לנו פה הוראה אחת.

נאוה אושר: יחסית זה יותר קצר.

ניסן סלומינסקי: למה, בגלל שכבר יש להם, או בגלל שהם לא רוצים?

נאוה אושר: הם יעילים.

אורון אלוני: הצו הנוכחי של סביון אושר לפני די הרבה זמן, לפני איזה 30 שנה.

אורון אלוני: שינוי מהותי שקרה מאז זה אישור חוק עזר של איכות סביבה, שמירת סדר וניקיון ומניעת מפגעים.

אורון אלוני: המהלך שאנחנו עושים בתיקון לצו הזה, זה מכניסים את הסעיפים של חוק איכות הסביבה, שגם הוא כבר לא חדש כל כך, הוא מלפני 20 שנה.

ניסן סלומינסקי: אין אצלכם עדיין בנייה לגובה, נכון?

אורון אלוני: לא.

ניסן סלומינסקי: למה לא עושים חוק יותר מודרני?

ניסן סלומינסקי: לא יודע, אולי הוא מספיק.

ניסן סלומינסקי: אני לא שואל רק אותך, אני שואל אותך ואת משרד הפנים.

ניסן סלומינסקי: לקחת , לעבור, לראות, לנפות דברים שהם כבר לא רלוונטיים, להכניס דברים שפעם לא היו רלוונטיים והיום הן כן משמעותיים.

נאוה אושר: צריך קודם כל לזכור שהמחוקקים של חוקי העזר הם הרשויות המקומיות.

נאוה אושר: משנת 1988 הסמכות שלנו היא סמכות עיכוב, היא כבר לא סמכות אישור.

נאוה אושר: זאת אומרת, כן נוצרה איזו שהיא הגדרה קצת יותר מצומצמת לעניין ההתערבות של השלטון המרכזי בשלטון המקומי בעניין של חוקי העזר.

ניסן סלומינסקי: צו המרכולים לא חל על כל חוקי העזר?

נאוה אושר: לא.

נאוה אושר: הנושא של חוק המרכולים דורש הסכמה במקרים מסוימים.

נאוה אושר: ביתר חוקי העזר, ברובם, למעט כמו מניעת רעש ששם יש צורך בסמכות אישור, יש סמכות עיכוב.

ניסן סלומינסקי: יש כאן בעיות?

אפרת חקאק: אולי הבעיה היחידה זה סעיף 27.

נאוה אושר: זה גם עם כלי אצירה.

אפרת חקאק: גם להם יש כלי אצירה.

אפרת חקאק: אם אתם לא רוצים רביזיה, אתם רוצים לאשר את זה ככה, אתם יכולים.

אורון אלוני: אנחנו אוהבים את התיקון כפי שהוא, לא סתם הגענו לפה.

אורון אלוני: אם יש איזו שהיא מניעה מטעמכם או מטעם משרד הפנים, אנחנו נתיישר.

ניסן סלומינסקי: מה שהם רוצים זה מה שכתוב פה.

אפרת חקאק: הם מסכימים לזה.

אפרת חקאק: אין להם בעיה עם זה.

אפרת חקאק: היה עדיף לקבל החלטה רוחבית לגבי כל הרשויות.

ניסן סלומינסקי: אתם מחליפים את מכל האשפה או את כלי האצירה לאנשים?

אורון אלוני: לא.

אפרת חקאק: היית פה כשעשינו את הדיון עם קדימה צורן על הנושא הזה?

אורון אלוני: כן.

אורון אלוני: הקשב שלי, אני מודה, היה חלקי.

אורון אלוני: צריך לזכור, ונראה לי שזה רלוונטי לעניין הזה, שסביון היא לא רשות מקומית רגילה, במובן הזה שיש תושבים יחסית חזקים ורשות חזקה.

אורון אלוני: בוא נגיד שזה לא מצב רגיל.

אורון אלוני: התושבים שם נדרשים להסדיר את הנושא של פחי האשפה הפרטיים שלהם.

אורון אלוני: אלה בתים פרטיים שם.

ניסן סלומינסקי: אז אתה כן מצטרף.

אפרת חקאק: אז אתה לא מסכים למה שכתוב שם.

ניסן סלומינסקי: אתה מסכים למה שכתוב פה, לא למה שכתוב בצו, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהיה לגבי כולם.

ניסן סלומינסקי: משרד הפנים רוצה שאם יהיה צורך בכל חצר להוסיף עוד כלי כי מכל האשפה שקיים היום לא מספיק, אז אתם, הרשות, תצטרכו להוסיף.

ניסן סלומינסקי: אם הכלי שקיים, המכל שקיים מתקלקל אחרי שנה, שנתיים, שלוש, אז אתם, הרשות, תצטרכו לקנות לו חדש.

ניסן סלומינסקי: אתם מסכימים לזה?

אורון אלוני: לא.

נאוה אושר: ההחלטה צריכה להיות רוחבית.

אפרת חקאק: אני אציין שלגבי סביון חלק מדרגות הקנס נמוכות יותר מאשר ברשויות אחרות.

ניסן סלומינסקי: נעשה את אותו דבר שעשינו לאחרים, אנחנו נאשר את זה עם זה.

ניסן סלומינסקי: אני אגיש אחר כך רביזיה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הצו, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אושר.

ניסן סלומינסקי: אני מגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אותו זמן יש לכם.

ניסן סלומינסקי: יש לכם 3 רשויות.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתדברו על כל הרשויות.

ניסן סלומינסקי: דימונה.

נאוה אושר: רק פה הערה אחת.

נאוה אושר: באמת בקדימה צורן ובגבעת שמואל זה חולק לנושא המפגעים.

נאוה אושר: ההוראות לגבי דרגות הקנס חולקו לפי סוגי המפגעים השונים, לפי החומרה שלהם.

נאוה אושר: דיברתי עם הנציג של דימונה ואמרתי לו שכנראה זו טעות שלא שמתי לב אליה לעניין דימונה ואם מקובל עליהם שנעשה את אותה חלוקה גם בדימונה.

נאוה אושר: הוא הסכים לכך.

נאוה אושר: אנחנו נתקן, נעשה את אותה חלוקה.

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה?

ניסן סלומינסקי: יש כאן את (א).

נאוה אושר: לגבי סעיף 2 בעמוד הראשון אין פה חלוקה.

נאוה אושר: זאת אומרת, בכל סוגי המפגעים דרגת הקנס היא א', אין פה חלוקה.

אפרת חקאק: אני אבהיר שבחוק העזר יש רשימה של שלושים ומשהו סוגים של מפגעים.

אפרת חקאק: ברשויות אחרות הם עושים אבחנה בין דרגים שונים של מפגעים.

אפרת חקאק: הם נותנים דרגת קנס בהתאם.

אפרת חקאק: הם מבקשים לתת סמכות לוועדה לעשות את האבחנה כמו שעשו ברשויות אחרות, אם זה מקובל עליך.

ניסן סלומינסקי: בכל המקומות היה כתוב ששרת המשפטים נתנה הסכמה?

אפרת חקאק: כן.

ניסן סלומינסקי: כולם עוסקים באותם נושאים, נכון, של איכות סביבה?

ניסן סלומינסקי: אין כאן משהו חריג.

ניסן סלומינסקי: יש הוראות מיוחדות פרט לכלי אצירה?

נאוה אושר: כתבנו בהערה לעניין סעיף 3(א) "ובלבד שתינתן הודעה בהתאם לאמור בסעיף 4(א)".

נאוה אושר: אני לא יודעת אם ה-4(א) זה כמו בסעיפים בחוקי העזר האחרים.

נאוה אושר: יכול להיות שפשוט גם פה צריך לכתוב "ובלבד שתינתן הודעה", כמו שעשינו בחריגים האחרים.

אפרת חקאק: זה נראה לי אותו דבר, אבל אפשר לדבר על זה אחר כך.

אפרת חקאק: אני כן אציין שבסעיף 9 אתם מבקשים קנס של 730 שקלים על אי אסיפת גללים של כלבים.

אפרת חקאק: אני יודעת שזה נושא שמטריד את הוועדה כמה וכמה פעמים.

אפרת חקאק: זה דרגת קנס די גבוהה, אבל היא כבר מקובלת אצלנו בוועדה לגבי רשויות אחרות.

אפרת חקאק: בסעיף 24 יש לנו את אותה בעיה של כלי אצירה.

ניסן סלומינסקי: את מדברת עכשיו דווקא על דימונה?

ניסן סלומינסקי: היה צריך לדבר על זה כשדיברנו על סביון.

ניסן סלומינסקי: כשדיברנו על סביון, היה צריך לדבר על הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: יש סעיף כזה בסביון?

אפרת חקאק: אם יש להם, אז זה בדרגת קנס מאוד נמוכה.

אורון אלוני: על איזה סעיף אנחנו מדברים?

אפרת חקאק: על אי אסיפת גללים.

אורון אלוני: קודם כל, אין לנו דרגת קנס לפי דרגת א' בתיקון הצו.

אורון אלוני: לגבי גללים - -

ניסן סלומינסקי: של כלבים בעיקר.

אורון אלוני: לא זכור לי.

ניסן סלומינסקי: אצלכם זה יותר מתאים, יש לכם יותר - -

אפרת חקאק: כמו שאמרתי, סביון החליטו ללכת על דרגות קנס יותר נמוכות באופן כללי.

אפרת חקאק: אני חושבת שאם חבר הכנסת מקלב היה פה, הוא היה משבח אתכם, הוא היה אומר שעדיף אכיפה עם קנס נמוך מאשר קנס גבוה ופחות אכיפה.

ניסן סלומינסקי: אצלכם בדימונה יש לכם את הנושא הזה של כלבים?

מנחם בן טובים: יש כלבים, ודאי.

מנחם בן טובים: עוד לא אכפנו, אבל עכשיו אנחנו רוצים לאכוף את זה.

ניסן סלומינסקי: צריך להביא את זה למודעות של הציבור.

ניסן סלומינסקי: את זה.

ניסן סלומינסקי: אולי עוד סעיפים.

מנחם בן טובים: עשינו כבר דגימות לכלבים, אבל אכיפה חייבת להיות.

ניסן סלומינסקי: אכיפה ודאי שצריכה להיות, רק אני אומר שכדאי להזהיר.

ניסן סלומינסקי: אין מענישים אלא אם כן מזהירים.

ניסן סלומינסקי: שתהיה הסברה קצת לציבור, שיבינו, שידעו מה מותר ומה אסור, ובי"ת, שעכשיו הולכים לאכוף את זה, בלי קשר לבחירות.

אפרת חקאק: עם קנס גבוה.

מנחם בן טובים: אנחנו נעשה את זה - -

אורון אלוני: אצלנו קבענו סעיף כזה, אבל בדרגה ד'.

אפרת חקאק: בסעיף 24, שזה בעמוד 5, יש לכם את אותו עניין של כלי אצירה.

נאוה אושר: אז גם פה.

מנחם בן טובים: לא ראיתי שיש הערה שזה כפוף למספר.

נאוה אושר: אז גם פה, כפי שהיה באחרים, להשמיט, להגיש רביזיה ונבדוק.

ניסן סלומינסקי: המעיין הגדול זה בירוחם, לא אצלך, נכון?

מנחם בן טובים: גם אצלנו יש אגם.

ניסן סלומינסקי: לא יתרחץ אדם בבריכה, באגם, במעיין.

ניסן סלומינסקי: מתרחצים שם אנשים?

מנחם בן טובים: לא.

ניסן סלומינסקי: זה רק לתיירות?

ניסן סלומינסקי: זה מאגר של מים?

מנחם בן טובים: בשלב הראשון זה מים שפירים, אבל יש לנו כוונה להכניס מים מטוהרים.

אפרת חקאק: יש לי עוד הערה בעמוד 7, בסעיף 56.

אפרת חקאק: כמו שביקשנו ברשויות אחרות - -

מנחם בן טובים: שלט?

אפרת חקאק: שלט.

ניסן סלומינסקי: הערות נוספות יש למשרד הפנים?

נאוה אושר: בסעיף 57(א) להציב שלט?

ניסן סלומינסקי: לא, 56.

אפרת חקאק: יש שאלה.

אפרת חקאק: לא שאני מתנגדת, אבל בעמוד 10 יש את סעיף 77, שלא יקשור אדם כל חפץ.

אפרת חקאק: אני יודעת שזה סעיף שקיים בהרבה מאוד רשויות.

אפרת חקאק: האם אתם אוכפים את זה?

אפרת חקאק: האם יש לכם מתקנים לאופניים?

מנחם בן טובים: רק למוסדות ציבור יש מתקנים לאופניים, לא בכל הרחובות.

מנחם בן טובים: עמודי תאורה נמצאים לאורך כל הרחוב.

ניסן סלומינסקי: סוסים אין אצלכם, מה שהיה נהוג שקושרים אותם.

מנחם בן טובים: יש, אבל לא קושרים אותם בתוך העיר.

אפרת חקאק: אסור לקשור אופניים לעמודי תאורה אצלכם?

מנחם בן טובים: כן.

מנחם בן טובים: גם בסעיף של אופניים.

מנחם בן טובים: עכשיו החלפנו את עמודי התאורה ללדים, אז כולם חדשים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש אצלכם הרחבות, יש פעילות, בנייה, רעש?

מנחם בן טובים: לצערי לא אישרו לנו להכניס פרק רעש, הורידו לנו את פרק הרעש.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש, לא אישרו לכם להכניס?

מנחם בן טובים: לא.

ניסן סלומינסקי: למה אצל אחרים יש?

מנחם בן טובים: כנראה ששונתה המדיניות.

מנחם בן טובים: היה פרק רעש, החליטו להוריד אותו.

מנחם בן טובים: בסופו של דבר אנחנו חיים עם זה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: הולכים לעשות שם הרחבה?

מנחם בן טובים: יש פעילות מאוד גדולה.

אפרת חקאק: לא הבנתי.

אפרת חקאק: אין לכם חוקי עזר לעניין רעש?

ניסן סלומינסקי: הם ביקשו, אבל לא נתנו להם להכניס.

מנחם בן טובים: היה בתוך חוק העזר פרק רעש.

מנחם בן טובים: משום מה זה ירד.

אפרת חקאק: אה, בחוק העזר עצמו.

מנחם בן טובים: כן.

נאוה אושר: אני לא זוכרת למה.

נאוה אושר: אתה זוכר למה זה ירד?

אפרת חקאק: בכל מקרה אין לנו מה לעשות עם זה, זה לא מופיע בחוק העזר.

אפרת חקאק: אני אשמח אם תבררו את הנושא הזה.

מנחם בן טובים: נחוקק חוק מתאים.

אפרת חקאק: היו כמה סעיפים שכתבתי לכם שאני חושבת שההערה שלכם לא נדרשת בגלל שזה כתוב בתוך הסעיף.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, אנחנו נעשה את השינוי בדירוגים.

ניסן סלומינסקי: בי"ת, אותה הסתייגות שהייתה לנו על שלוש הרשויות הקודמות תהיה גם פה.

ניסן סלומינסקי: ככה נאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: נגיש רביזיה וכו'.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את צו העיריות עבור עיריית דימונה בשינוים שדיברנו עליהם, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: זה אושר.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש רביזיה באותם זמנים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: תמסור דרישת שלום לבני ובהצלחה.

אפרת חקאק: נאוה, אני אשמח אם תשלחי לנו את התיקונים.

נאוה אושר: אני אשלח.