ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 804, 2017-09-04 11:00

משה גפני: רבותי, אני מקדם בברכה את שר הכלכלה, חבר הכנסת אלי כהן, שהוא חבר ותיק בוועדת הכספים ואנחנו מברכים אותו על ההתקדמות להיות שר ושר לא פשוט.

משה גפני: שר הכלכלה הוא שר חשוב מאד בממשלה ואנחנו עושים את הדיון הזה.

משה גפני: אני מבין שאתה תצטרך לצאת בהמשך לראש הממשלה והמנכ"ל יישאר, אבל אני רוצה להגיד לך את מה שאמרתי לך בטרם הדיון הזה.

משה גפני: אנחנו התחלנו ויכול להיות שאנחנו גם נכניס את זה בתקנון הכנסת.

משה גפני: אנחנו עושים מעקב אחרי פעילות משרדי הממשלה בנושא של ביצוע התקציב.

משה גפני: אז אני רוצה לומר, אני לא אומר את זה רק לך, אלא אני אומר את זה לכולם.

משה גפני: המצגת שאנחנו קיבלנו היא טובה מאד.

משה גפני: היא התקדמות רבה בעניין של שרים שמפנימים את העניין שיש עדיין פיקוח על הפעילות שלהם.

משה גפני: דרך אגב, אני משבח אותך על הפעילות, מכיוון שבמה שלי היה נגישות עם המשרד שלך ואיתך בעצמך, היה דבר מאד חיובי גם בנושא של שתולה, גם של נושאים אחרים.

אלי כהן: דאגו להזמין אותנו בצורה מסודרת והכל.

משה גפני: כן, מה שנכון נכון.

משה גפני: אני חשבתי שתהיה שר תאבד את חוש ההומור שלך.

משה גפני: לא איבדת.

אלי כהן: לא, אבל את זה רק אתה ואני הבנו.

משה גפני: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אני גם הבנתי, אבל אני אסביר לכם אחר כך.

משה גפני: לא הבנת.

משה גפני: הבנת?

משה גפני: אז ידעתי תמיד שאת אישה חכמה.

מיקי רוזנטל: ההומור הפנימי הזה שלכם.

משה גפני: כן, אתה מכיר את ההומור.

איילת נחמיאס ורבין: הבנתי גם מי היה ולמה.

משה גפני: כן, בדיוק.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ואז אנחנו קיבלנו את המצגת הזו שאתם הכנתם, עם כל מה שנלווה.

משה גפני: עדיין חסר פה את הדבר הזה ואני מקווה שגם תדבר עליו.

משה גפני: אנחנו רוצים מעקב אחרי ביצוע התקציב.

משה גפני: מעקב ממש, לא מלמעלה.

משה גפני: למה לא מלמעלה?

משה גפני: אלף בגלל שצריך על פי החוק פיקוח של הכנסת על משרדי הממשלה, אבל בעיקר אחרי זה שמגיעים העברות ולנו יש נוהל מסודר בנושא של ההעברות, אגב שהוא גם עמד במבחן בג"ץ.

משה גפני: הוגש בג"ץ על הנוהל הזה ואנחנו זכינו בו.

משה גפני: לא שזה כל כך חשוב לי.

משה גפני: אני חושב שאני מבין יותר משופטי בית המשפט העליון, אבל לא שמעת אותי.

משה גפני: אבל הנוהל עמד גם במבחן בג"ץ והוא פסל גם בשבוע שעבר, זה בסדר.

משה גפני: אנחנו לקחנו על עצמנו – הציע את זה חבר הכנסת מיקי רוזנטל – ואנחנו חברי הוועדה וגם אני קיבלנו את זה ואנחנו בעצם כבר במשרד השלישי שמבחינת הצגת הדברים הוא הרבה יותר משופר ממה שהיה קודם.

משה גפני: הוא עדיין לא מספיק.

משה גפני: עדיין לא מספיק, כך שאנחנו אמורים להיכנס לתוך נבכי התקציב ואחרי זה מגיעות ההעברות.

משה גפני: צריך לדעת למה יש את ההעברות האלה, למה זה לא נמצא בבסיס התקציב.

משה גפני: במיוחד עכשיו, שלקראת סוף שנת 2017 אנחנו נצטרך לקבל את תקציב ההתאמות וכל מה שנוגע לעניין.

משה גפני: מיקי, אתה רוצה לומר משהו או שאתה מסתפק בדברים שלי?

מיקי רוזנטל: לא, אני מסתפק.

מיקי רוזנטל: אני מבקש מהנהלת הוועדה שיהיה נוהל מסודר מה צריך להביא.

מיקי רוזנטל: החלטות ממשלה בסוגיה של המשרד, הביצוע התקציבי נכון להיום, אתה יודע, אחרת אי אפשר.

משה גפני: בסדר.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא דנים פה רק במדיניות, אנחנו דנים במספרים.

משה גפני: כן, בדיוק, זה בעיקר.

מיקי רוזנטל: אנחנו ועדת כספים ואנחנו רוצים לראות.

מיקי רוזנטל: בשביל זה אנחנו כינסנו את העניין הזה, נכון?

משה גפני: כן, בסדר.

משה גפני: תעביר נייר עם מה שאתה חושב שצריך להביא ונבקש.

מיקי רוזנטל: תמיר יודע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אדוני שר הכלכלה, הבמה לרשותך.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: בוקר טוב.

אלי כהן: אני שמח מאד להיות כאן.

אלי כהן: תודה לך אדוני יושב הראש, תודה לחברי הוועדה, תודה לנציגים שהגיעו לכאן, כל משרד הכלכלה, לבוא ולראות את הנתונים.

אלי כהן: קודם כל אני רוצה בפתח דברי לבוא ולומר שאנחנו רואים שותפות מלאה בנושא הזה עם ועדת כספים.

אלי כהן: אני חושב שלא מעט פעמים יש כאן בנושא הזה סיוע הדדי, מכיוון שכולנו מוכוונים בסופו של דבר, גם משרד הכלכלה וגם חברי ועדת הכספים, לקדם פתיחת מפעלים, למנוע פיטורים איפה שצריך וכן הלאה.

אלי כהן: אני אבקש, בכל זאת לטובת הנוכחים, שתדעו מי נמצא כאן ממשרד הכלכלה.

אלי כהן: אני חייב לאודות באופן אישי שאני מצאתי עובדים מצוינים במשרד הכלכלה, שנכונים לבוא ולעשות ולקדם את הדברים.

אלי כהן: אז אני רק מציע שכל אחד יגיד את שמו שאנחנו נדע וגם שהאנשים יכירו.

משה גפני: המנכ"ל.

שי רינסקי: שי רינסקי, מנכ"ל המשרד.

מיכל פינק: מיכל פינק, סמנכ"ל אסטרטגיה ותכנון מדיניות.

אוהד כהן: אוהד כהן ראש מינהל סחר חוץ.

רן קויתי: רן קויתי, מנהל הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

משה גפני: מוכר.

דוד שטיינמיץ: דוד שטיימניץ, מנהל אגף תקציבים.

משה גפני: טוב שאמרת.

מיקי רוזנטל: כן, הוא בא הרבה לבקר אותנו פה בוועדה.

אלי כהן: נמצא עידו מהאוצר ונעמי, אני מציע שתצטרפי גם את לשולחן.

אלי כהן: עידו ונעמי שכולכם מכירים מכנסת ממשלה, ובנוסף על תפקידיה בנושא של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

משה גפני: עידו סופר?

אלי כהן: לא, עידו הוא מולנו באוצר.

משה גפני: עידו סופר מטפל עכשיו פשוט בנושא של המפעל של המחזור, אביב מחזור.

משה גפני: הוא מטפל בזה עכשיו.

אלי כהן: אני רוצה לאודות באופן אישי למיכל פינק על זה שהיא נערכה ועבדה בנושא הזה לטובת המצגת.

אלי כהן: מבחינתנו אנחנו כמובן עובדים בשקיפות מלאה ואני מציע לפני ההצגה, זאת אומרת היום זו פעם ראשונה שאנחנו מתחילים בנוהל הזה ומציגים לוועדת הכספים.

אלי כהן: מיכל, שהיא מאד מקצועית, ואני רוצה לומר גם להבא, תמיר, אני לא יודע אם יש הערות, תרצו לכוון אותנו, עוד נתון, עוד שקף – כמובן בנושא הזה בשמחה, על מנת שנערך גם לפעם הבאה בנושא הזה עוד חצי שנה.

אלי כהן: אני רוצה להציג בכמה מילים קצת את הנושא של החזון של המשרד, איפה אנחנו הולכים ומה הכיוון ולאחר מכן את הצגת היחידות.

אלי כהן: אני מראש מתנצל, אני הייתי כאן כבר לפני 11 ורציתי אפילו להקדים את הישיבה לשעה 10 מכיוון שיש פגישה עם ראש ממשלה מקדוניה.

אלי כהן: אחרי שהפסדנו בכדורגל, אני הייתי בטוח ש - - -

איילת נחמיאס ורבין: כן, זהו.

איילת נחמיאס ורבין: רק את תקרע את הסרט, נשמה.

אלי כהן: לא, לא, אני עדיין לא הקפטן.

אלי כהן: הייתי בטוח אחרי ההפסד שיבטלו את הפגישה, אבל הפגישה נותרה בעינה.

אלי כהן: תראו, אני אומר את זה כאן ואני - - -

משה גפני: אם מדברים על מקדוניה-.

משה גפני: טוב, לא חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: הוא פשוט רוצה להוציא לנו את העיניים.

אלי כהן: בסופו של דבר אנחנו מסתכלים בנושא הזה על משרד הכלכלה כמשרד שבסופו של דבר הוא משרד שעיקר התקציב שלו זה השקעה.

אלי כהן: כלומר יש משרדים וכל המשרדים הם חשובים, אבל ניקח לדוגמא את משרד התרבות או משרד הבריאות, שני משרדים מאד מאד חשובים, אבל התקציב שלהם הוא תקציב הוצאתי.

אלי כהן: אצלו, כשאנחנו לדוגמא נותנים כסף לטובת הנושא של פיתוח קרקעות, מענקים למפעלים, זה חוזר למדינה, כי בסופו של דבר ברגע שנפתח מפעל, יש יותר מועסקים.

אלי כהן: רמת האבטלה יורדת.

אלי כהן: כשנפתח מפעל יש למדינה הכנסות ממיסים.

אלי כהן: ולכן בנושא הזה הוא תקציב של השקעה.

אלי כהן: בחלק מהמקומות ועל אף שאני ממפלגתו של שר האוצר והדברים האלה עוד נקבעו לפני זה, זה בין המשרדים הבודדים שהתקציב שלו עלה בשיעור הנמוך ביותר, משיקולים כאלה ואחרים ולא נרחיב, וכאן אנחנו בהחלט נרצה את המעורבות ואת העזרה שלכם.

אלי כהן: מכיוון שאני רואה את הרגישות ואני מאד מעריך את הרגישות של ועדת הכספים לכל מפעל.

אלי כהן: באמת, צריך להגיד כאן הערכה לכל חברי הוועדה בנושא הזה וכמובן לך אדוני יושב הראש, וסייעתם ללא מעט עובדים וללא מעט מפעלים, אבל ככל שיהיו לנו יותר תקציבים אנחנו נוכל לבוא ולראות ולהבטיח את הנושא הזה.

אלי כהן: אני רוצה לדבר עוד קצת מבחינת חזון, מבחינת עובדים.

אלי כהן: תראו, חייבים לבוא ולומר, אחד הדברים שאנחנו בוחנים לבוא ולהכניס בנושא הזה של מדינת ישראל, זה להכניס את המדד שקיים בארצות הברית.

אלי כהן: מה אומר המדד שקיים בארצות הברית – יצירת משרות נטו.

אלי כהן: כלומר בסוף היום תמיד יהיו מפעלים שייסגרו.

אלי כהן: יש בארץ 500,000 חברות מסוגים שונים.

אלי כהן: לא יהיה מצב שנגמור שנה ונישאר עם אותם 500,000.

אלי כהן: מה שאנחנו בודקים זה האם יש גידול נטו – יותר נפתחים מאשר יותר נסגרים.

אלי כהן: האם אנחנו יוצרים יותר עבודה מאשר פחות עבודה.

אלי כהן: לשמחתנו, זה המצב והדבר הזה בא לידי ביטוי - - -

משה גפני: מה זה המצב?

אלי כהן: שנוצרים הרבה יותר מקומות עבודה מאשר מקומות שנסגרים.

אלי כהן: לדוגמא מה שתפס בכותרות ובצדק, אגב, זה לא תפס את זה בגלל העובדים, זה תפס את זה בגלל הנושא של שווי השוק.

אלי כהן: מה שתפס את הכותרות זה הנושא של טבע עם ה-350 עובדים ובין היתר אודות לעבודה המצוינת של ועד הכספים, הכמות ירדה ל-230, הפיטורים בחלקם - - -

קריאה: חלקם - - -

אלי כהן: אבל באותו חודש היה לנו עוד מובילאי – 3,300 עובדים, אינטל עוד 1,500 עובדים ואוסם עוד 110 עובדים.

אלי כהן: כלומר בנטו - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה עדיין חיובי.

אלי כהן: נכון.

אלי כהן: הפרמטר המרכזי שבעזרתו באים ורואים את זה זה הנושא של שיעור האבטלה.

אלי כהן: אנחנו רואים למעשה שיעור אבטלה של 4.1% ואני בא ואומר שתהיה מגמה שאני חושב שאת המגמה הזאת אנחנו צריכים לעשות בשום שכל וזה הדברים.

אלי כהן: המגמה מתעשיות שבהן למדינת ישראל אין יתרון יחסי, בין מדינות שבהן יש יתרון יחסי.

אלי כהן: כי מה קורה?

אלי כהן: בתעשיות שבהן למדינת ישראל - - -

משה גפני: אני יכול רגע לעצור אותך, בגלל שזה נושא רגיש אצלנו.

משה גפני: מה שאתה מציג הוא נכון, אבל שתדע למשל מפעל שתולה – מדובר במספר מצומצם של עובדים, לא הרבה עובדים - - -

איילת נחמיאס ורבין: שאין להם חלופת תעסוקה.

משה גפני: כן, כן, אבל אין להם פתרון.

משה גפני: על זה נאמר כל המציל נפש כאילו - - -

אלי כהן: נכון.

מיקי רוזנטל: ואי אפשר לספור אותם כעובדים רגילים.

קריאה: אותו כנ"ל על סוגת שהם לא בסטטיסטיקה בגדולה.

אלי כהן: חברים, מפעל שתולה, קודם כל מדינת ישראל, משרד הכלכלה, משרד האוצר, ההסתדרות, ועדת הכספים, עשו דברים חריגים ברמה העסקית ונקטו - - -

משה גפני: אני חייב לומר לכם, אני פניתי לשר הכלכלה, לאלי כהן, שהגיע לנושא של שתולה.

משה גפני: אמרתי לו – חסר כסף.

משה גפני: אז כשהיו כל הדיונים עם הנאמנים.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

משה גפני: הוא אמר לי אני מוסיף את הכסף הזה.

משה גפני: אני לא נתקלתי בשר כזה.

מיקי רוזנטל: רשמנו V.

אלי כהן: אבל אני רוצה לומר לכם, שתולה זה מפעל שהיה צריך לסייע לו גם אם לא הייתה לו חשיבות כלכלית בגלל המיקום שלו.

משה גפני: נכון.

אלי כהן: והיינו שם באזור ואין שום אלטרנטיבה.

אלי כהן: אבל שתולה היא תעשייה ביטחונית שבה למדינת ישראל יש ערך.

אלי כהן: בניהול נכון אפשר להרוויח שם כסף.

אלי כהן: ישנם פעילויות ומפעלים שפשוט נשענים על שכר עבודה נמוך ואני אומר, חברים, במקומות שבהם נשענים על שכר עבודה נמוך, מדינת ישראל בנושא הזה לא תוכל להתמודד מול שכר של 400 דולר בוויאטנם.

אלי כהן: ולכן אנחנו צריכים, דווקא עכשיו, כשאנחנו נמצאים בכלכלה חזקה, לעשות טרנספורמציה.

אלי כהן: כי עכשיו מה קורה באותם מפעלים?

אלי כהן: מפעל שהוא - - -

מיקי רוזנטל: הסבת עובדים.

איילת נחמיאס ורבין: אז נכון, אמרתי לשר, רשת ביטחון.

מיקי רוזנטל: לא, בעברית.

מיקי רוזנטל: אני רק תיקנתי אותך לא להשתמש בלעז.

מיקי רוזנטל: הסבה.

אלי כהן: מיקי, מפעל שגם בקושי חי משלם לעובדים שכר מינימום ואז בסופו של דבר מפעל שהוא יותר מרוויח יכול להרשות לעצמו גם לבוא ולשלם.

אלי כהן: ואני רק רוצה באמת להשתמש גם בדוגמא נוספת.

אלי כהן: מבינים חברים ובאמת זה המצב והבטן הרגישה שלנו זה העובדים.

אלי כהן: מבינים את הסוגיה הזאת וזה נכון וזה באמת הדבר שעומד לנגד עינינו.

אלי כהן: אבל יש מקרים שיש מפעלים שמנצלים את זה.

אלי כהן: כלומר עוד לפני שהם הגישו פניה למישהו בנושא סיוע, הם קודם כל מפטרים את העובדים.

משה גפני: נכון.

אלי כהן: לכן כאן אני רק מבקש מכם, אני אומר דבר אחד, אנחנו לא נקל ראש בנושא של אף מפעל, בנושא של אף פעילות ונעבוד כאן יד ביד עם ועדת הכספים.

אלי כהן: רק מצופה – מישהו בא, באת, פנית ו-14 יום לא נתנו לך תשובה, כי אנחנו בנושא הזה רגישים.

אלי כהן: אני אספר לכם מה שהיה לדוגמא מפעל סינרג'י.

אלי כהן: עוד לפני שפנו אלינו כבר פיטרו את העובדים.

אלי כהן: כאן עשינו פעילות וכאן אני רוצה להגיד מילה טובה למנכ"ל.

אלי כהן: הלך אפילו לחברת חשמל, מתוך מטרה שחברת חשמל יגבירו את הרכישות - - -

משה גפני: כן, הוא היה פה בדיון, המנכ"ל - - -

אלי כהן: נכון.

אלי כהן: כדי שירכשו מסגרות.

אלי כהן: אבל זה היה סיטואציה שאפילו בנושא הזה הם לא הגיעו.

משה גפני: מזמינים אותם ל - - -

מיקי רוזנטל: רגע, אדוני אתה אמרת, אני רק רוצה להבין, אמרת שאתה הולך ליישם מדד כמו בארצות הברית לגבי מספר הגידול- - -

אלי כהן: זה המדד הנכון, מיקי.

מיקי רוזנטל: אם ככה למה אתם לא מיישמים אותו?

אלי כהן: לא, אז אנחנו כאן הולכים לשבת עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ואומרים לו בוא נעשה מדד.

אלי כהן: אחד המדדים החשובים בארצות הברית הוא יצירת משרות.

מיקי רוזנטל: נכון, נכון.

אלי כהן: אני אומר שוב - - -

מיקי רוזנטל: להיפך, אני מעודד אותך.

אלי כהן: כן, מיקי, אני אומר שוב, סביר להניח שעל שולחן הוועדה הזאת יגיע מפעל עוד חודשיים שייסגר.

אלי כהן: זה טבעם של חיים, אבל אנחנו - - -

עודד פורר: אבל כשאתה עושה מדד כזה אתה גם צריך לעשות איפה יצירת משרות.

מיקי רוזנטל: נכון.

אלי כהן: מה?

עודד פורר: אם אתה מייצר הרבה משרות בתל אביב וסגרת משרות בנהרייה ובשדרות - - -

איילת נחמיאס ורבין: נכון, ובקריית גת.

עודד פורר: לכן המדד הזה שהוא נכון, צריך להיות מחולק - - -

אלי כהן: חבר הכנסת פורר, זו סוגיה מצוינת וזו באמת ההזדמנות.

אלי כהן: חייבים להבין – 90% מתקציב המשרד הוא לפי חוק עידוד השקעות הון והוא ניתן בקריית גת דרומה וביקנעם צפונה.

אלי כהן: כלומר להיפגש עם ראש עיריית הרצלייה אני יכול להיפגש איתו רק לקפה.

אלי כהן: זאת אומרת אנחנו לא יכולים לבוא ולפתח שם אזורי תעשייה וכן הלאה.

אלי כהן: כלומר הדברים האלה קורים.

אלי כהן: ולכן כל חוק עידוד השקעות הון וכל ההטבות וכל פיתוח אזורי תעשייה קורה כולו לפי החוק.

אלי כהן: זאת אומרת אם תבוא אלי עיריית יבנה ותגיד תשמע, אדוני השר, בוא תיתן לנו כסף לטובת פיתוח איזור תעשייה.

אלי כהן: לא ניתן.

מיקי רוזנטל: זה ברור.

אלי כהן: זה ברור.

מיקי רוזנטל: תבורך, אנחנו תומכים בך.

מיקי רוזנטל: תקדם את המדד הזה.

אלי כהן: חבר הכנסת פורר, אני אתן לך דוגמא.

אלי כהן: אנחנו נותנים והצלחנו להעביר החלטה תקדימית בינואר לאזורים חריגים.

אלי כהן: למה אני מתכוון – הנגב המזרחי אין דינו כנגב המערבי.

אלי כהן: אותו דבר בגליל.

אלי כהן: הגליל המזרחי והנגב המזרחי הם הרבה יותר קשים בהשוואה לנגב והגליל המערבי ולכן אנחנו נתנו 85 מיליון שקלים, שזה שקול להשקעות במפעלים של 400 מיליון שקלים, מכיוון שהמענקים שלנו עומדים על בין 20% ל-30%, תלוי באזור הגיאוגרפי, ולכן זה עוד השקעות של 400 מיליון שקלים בנושא הזה שקיים.

אלי כהן: דבר נוסף שאני אומר שחשוב לנו כאן בנושא הזה מכם זה הנושא של להבין שיש קשר עסקי, אני רואה אותו, בין פתיחת המפעלים לבין תקציבי רווחה.

אלי כהן: כלומר כל מפעל שנפתח מקטין את המועסקים, מעלה את הצמיחה, יוצר מקורות הכנסה שבסופו של דבר הולכים לטובת רווחה, חינוך, בריאות.

אלי כהן: אני אגב שמח לראות שהכנסת הנוכחית, בשונה מכנסות קודמות ואני לא רוצה להאשים, היא פחות פופוליסטית בעניין הזה.

אלי כהן: ולכן אנחנו כן רוצים מה שנקרא כאן לגרום למשקיעים ישראלים לבוא ולפתוח משרות - - -

קריאה: - - -

מיקי רוזנטל: עזוב, סליחה, אדוני השר, אתה יכול - - -

משה גפני: רגע, תן לו לסיים.

מיקי רוזנטל: לא, רק מספרים במה שהוא סקר, אני לא נכנס לדבריו.

מיקי רוזנטל: ישב פה נשיא התאחדות התעשיינים והוא אומר לא נפתחים מפעלים בארץ.

מיקי רוזנטל: אתה יכול להגיד לנו כמה מפעלים חדשים נפתחו בשנה-שנתיים האחרונות?

מיקי רוזנטל: תן לנו במספרים.

אלי כהן: בהחלט.

משה גפני: כמה כסף הושקע בזה?

מיקי רוזנטל: וכמה כסף הושקע וכמה מפעלים חדשים הוקמו.

אלי כהן: בהחלט.

אלי כהן: אתה תקבל - - -

מיקי רוזנטל: אלה הנתונים שאנחנו צריכים.

אלי כהן: יש הודעה מיעל, אחת של איטה צרפתי והשנייה של נחום איצקוביץ כמה מפעלים נפתחו וכמה קרקעות הוקצו.

מיקי רוזנטל: כן, תמשיך.

אלי כהן: חמש דקות.

אלי כהן: אני רק רוצה לומר לך, אגב, שאנחנו מתחילת השנה נמצאים בשיא מבחינת שיווק קרקעות לתעשייה וכאן אני רוצה לומר מילה טובה לעידו.

אלי כהן: תודה על אתמול, על הנושא של אזורי תעשייה נוספים.

אלי כהן: אנחנו שיווקנו 700 דונם למפעלים חדשים.

אלי כהן: אגב, אחד האתגרים הגדולים שלנו היום - - -

איילת נחמיאס ורבין: ולמלא את אזורי התעשייה האלה.

אלי כהן: כן, כן.

אלי כהן: אני אומר לך, תראי, אנחנו היום נמצאים בשמחה והנה אנחנו נפתור את זה.

אלי כהן: תראי לדוגמא אופקים, ביקוש של 110 דונם ואין לנו תקציב לתת.

אלי כהן: זה דבר שהוא לא בסדר.

אלי כהן: לשמחתי, לא תכננו את זה, אתמול הייתה ישיבה בין נציגי המשרד לנציגי האוצר, שאומר לי ראש העיר תשמע, יש 110 דונם שרוצים לבוא ולפתוח ואין לנו שטחים בנושא הזה לבוא ולתת.

משה גפני: אני הייתי שם.

משה גפני: זה בהחלט - - - חיוני.

אלי כהן: יש לנו עוד סוגיה בנושא תקציב רשות החדשנות וכן הלאה וכן הלאה.

איילת נחמיאס ורבין: היא מאד חשובה.

אלי כהן: בדיוק.

אלי כהן: אגב, בנושא הזה אנחנו מדברים, בנושא של מדינת ישראל, בנושא של חדשנות, אבל פרופסור טרכטנברג, כאן אפשר לבוא ולומר שהשקעת המדינה בתקציב מחקר ופיתוח היא נמוכה.

אלי כהן: יש השקעות גדולות בסקטור הפרטי, אבל השקעת המדינה בנושא הזה היא השקעה נמוכה, היא לא מספיקה.

אלי כהן: ואגב, אני אומר לכם שהחשיבות של החדשנות היא לא רק חשיבות כלכלית.

אלי כהן: תאמינו לי, יש לזה חשיבות מדינית.

אלי כהן: מי שמבין את הסוגיות ואתה יודע, זה שראש ממשלת הודו ואחרים מגיעים לכאן לביקור היסטורי, זה לא שהם נהיו ציונים לרגע, אלא פשוט מה שרוצים מאיתנו בעיקר בנושא הזה זה חדשנות.

משה גפני: שתדע רק שזה לא קרה אצלך, זה לא קרה בקדנציה הקודמת.

משה גפני: אני בקדנציה הקודמת הייתי יושב ראש ועדת המדע והתופעה הזאת שמחקר ופיתוח פה הוא נמוך מאד.

משה גפני: בעיקר מה שיש זה בסקטור הפרטי.

משה גפני: זה לא אתם המצאתם את זה, זה כבר היה אצל יאיר לפיד כשהוא היה שר האוצר.

משה גפני: זה היה קודם.

מיקי רוזנטל: נו, אבל?

משה גפני: זה היה עוד קודם.

מיקי רוזנטל: בסדר.

אלי כהן: אני חושב שהדבר הזה הוא לא נכון.

אלי כהן: יש לנו שחיקה של 8%.

אלי כהן: יש לנו חלק מהמפעלים המובילים שקוצץ תקציב המדען שלהם ב-40% וב-50%.

אלי כהן: עידו, אתה מכיר את הנתונים, יודע את המפעלים.

משה גפני: אנחנו עשינו פה את חוק רשות החדשנות והוספנו 40 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

אלי כהן: כן, אבל הוסיפו מכאן והוסיפו מיסים.

מיקי רוזנטל: זה טיפה בים.

אלי כהן: והוסיפו עוד משימות בנושא הזה.

אלי כהן: חבר הכנסת פורר, לשאלתך, אנחנו עשינו המון, כאמור תכנית לנגב המזרחי.

אלי כהן: אנחנו בוחנים את זה למגוון דברים.

אלי כהן: בנוסף יש לנו במשרד את הנושא של מסלולי תעסוקה, שבהם אנחנו נותנים תקציבים ייעודיים עבור אוכלוסיות מסוימות.

אלי כהן: נושא של בני מיעוטים, חרדים, אתיופיה, על מנת להגדיל את השילוב שלהם גם בעבודה מן הצד האחד וגם בתעסוקה איכותית.

עודד פורר: לא ציינתם במצגת, אבל אתם משקיעים גם בעולים.

אלי כהן: אז אנחנו ניתן את הנתון הזה כמובן.

מיקי רוזנטל: וגם עוד פעם, המצגת יפה, הצבעים יפים, אבל צריך מספרים.

מיקי רוזנטל: כמה אנשים עשו הסבה במדינת ישראל, דאגתם להסבתם.

מיקי רוזנטל: זה מה שמעניין אותנו.

אלי כהן: שאלה מצוינת, מיק.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים מספרים.

אלי כהן: אנחנו נדאג עכשיו להביא את הנתונים.

מיקי רוזנטל: זה חשוב מאד, אחרת אתה יודע, זה - - -

אלי כהן: מיקי, וכל השאלות שלא נענה עכשיו, אנחנו תוך 7 ימים נעלה בצורה מרוכזת לוועדת הכספים.

אלי כהן: יפיצו את זה כמובן אליכם ואם צריך - - -

משה גפני: מה שאמר עודד פורר לגבי הנושא של עולים חדשים, אני חושב שאתם צריכים לתת לנו נתון של כל מה שמופיע, כולל עולים חדשים.

משה גפני: יש תקציב לעניין הזה.

משה גפני: כמה בוצע מתוך התקציב הזה וכמה אנשים, מקצועם הוסב.

מיקי רוזנטל: כן, אלה הדברים שאנחנו דנים בהם פה בתכלס.

אלי כהן: הדבר הבא שאני רוצה להגיד עליו משפט, לפני שנעבור להצגה הספציפית של היחידות, זה הנושא של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

אלי כהן: הנושא של העסקים הקטנים, שהם למעלה מ-50% מסך המועסקים – 52% מסך המועסקים.

אלי כהן: כאן מושקעים תקציבים בנושא הזה.

אלי כהן: לא תקציבים בעיני שמספיקים.

מיקי רוזנטל: כמה?

מיקי רוזנטל: בערך, סדרי גודל.

אלי כהן: רן?

אלי כהן: 150?

שי רינסקי: 120 מיליון.

מיקי רוזנטל: אדוני השר, עם כל הכבוד, כמה זה לעומת התקציב של השנה הקודמת?

מיקי רוזנטל: כמה היה בשנת 2016?

מיקי רוזנטל: אותו דבר?

שי רינסקי: בערך.

אלי כהן: זה לא מספיק, חבר הכנסת רוזנטל.

מיקי רוזנטל: זה לא שזה לא מספיק, זה - - - מדיניות - - -

אלי כהן: רק אני מזכיר לך שחלק גדול מהתקציב זה כבר לתפעול שוטף של מרכזי המעוף.

מיקי רוזנטל: כן, תרגם את המדיניות למספרים.

אלי כהן: נכון, נכון.

אלי כהן: לכן הנושא הזה של הגמישות - - -

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת, מכיוון שהמדיניות היא להגביר את הנושא הזה, למה התקציב נשאר אותו דבר?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

אלי כהן: אוקיי.

אלי כהן: אני רק רוצה להגיד לכם עוד את היעדים שאנחנו עושים ואז נעבור לדברים.

אלי כהן: כיום במדינת ישראל יש 300 חברות בינלאומיות מהמובילות בעולם שפועלות כאן ואנחנו רואים כל הזמן באות ומצטרפות.

אלי כהן: ראינו לאחרונה את אמזון, ראינו את בוקינג, הנושא הזה מבורך.

אלי כהן: לנו יש שני אתגרים לעשות.

אלי כהן: אתגר אחד זה כמה שיותר מהחברות האלה יגיעו לפריפריה, זה האתגר הראשון שאנחנו רוצים לבוא ולעשות אותו.

אלי כהן: והשני, שחלק מהחברות האלה יהיו גם בתחום הייצור, מכיוון שמרביתן פועלות בישראל בתחום המחקר והפיתוח שזה יופי, אבל מה לעשות, לא כולם הם מהנדסים ולא כולם בוגרי 8200 ואנחנו צריכים לבוא ולעשות את הייצור, כפי שקורה באינטל, כפי שקורה ב-KLA, כפי שקורה במובילאי ואנחנו צריכים בנושא הזה לבוא ולראות ולעשות עוד ולכן זה חלק מהמגמות שלנו.

אלי כהן: אגב, אחת הסוגיות המרכזיות, פרופסור טרכטנברג, שאנחנו חווים היום, זה לא נמצא אצלנו במשרד, אבל זה משליך אלינו: מחסור בכוח אדם.

אלי כהן: אתה יודע - - -

איילת נחמיאס ורבין: בעובדים, נכון.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

מנואל טרכטנברג: זה בדיוק מה שאני אמרתי - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא טבעי שזה לא - - -

מנואל טרכטנברג: בדיוק, אז אני רוצה להגיד.

אלי כהן: אני רק רוצה להשלים את המשפט.

מיקי רוזנטל: רגע, זה עבר למשרד העבודה והרווחה?

מנואל טרכטנברג: זו בדיוק הנקודה ש - - -

אלי כהן: אני רק אשלים את הכוונה, פרופסור טרכטנברג.

אלי כהן: תראה, אני אגיד לך משהו, היום במדינת ישראל כל מקצוע שתבקש, אתה יודע מה תהיה התשובה?

אלי כהן: אין.

מנואל טרכטנברג: נכון.

אלי כהן: כלומר תרצה מהנדס תכנה, אין.

אלי כהן: תרצה נהג משאית, אין.

אלי כהן: תרצה עובד מטבח, אין.

אלי כהן: חרטים אין.

אלי כהן: מנהלי עבודה בבנייה, אין.

אלי כהן: זה סימפטום של בעיה טובה, מכיוון שיש שפל ברמת האבטלה.

אלי כהן: מן הצד השני, אין טיוב של המקצועות.

אלי כהן: היום מדינת ישראל, אני אתן לכם מושג.

אלי כהן: היום מדינת ישראל אחראית ל-3-4% מהתמ"ג של אוקראינה.

אלי כהן: זאת א ומרת אנחנו היום מעסיקים בערך 65,000 איש בודקי תכנות ודברים דומים באוקראינה.

אלי כהן: אגב, אני הייתי במיזם פנטסטי בבני ברק, BTC – מכרז טכנולוגיה בני ברק.

אלי כהן: לדעתי מיזם מדהים, לקחו שם יזמים, 9 קומות.

אלי כהן: יתנו שם גם עבודה.

אלי כהן: עזוב שהם גם ירוויחו כסף, זה גם דבר מצוין עבור מדינת ישראל וצריך לעודד.

קריאה: זה ברבי עקיבא, ליד המאפייה.

אלי כהן: איפה שקופת חולים מכבי, יש שם בניין 9 קומות.

אלי כהן: עשו שם צהרון לילדים, גן לילדים, לקחו 9 קומות.

אלי כהן: לכן כשאני נפגש - - -

משה גפני: כן, באמצע רבי עקיבא, נכון.

אלי כהן: כן.

אלי כהן: כשאני נפגש עם חלק מהיזמים, הם אומרים לי תשמע, אנחנו לא עוברים לאוקיאניה בשביל לחסוך 5,000 שקלים בעלות כוח אדם.

אלי כהן: פשוט אין.

אלי כהן: אין לי כוח אדם.

אלי כהן: לכן אם אתם שואלים אותנו, אנחנו צריכים, כי אתה יודע, מדינת ישראל עשתה החלטה טובה להגדיל את כמות המועסקים, סליחה, להגדיל את ההכשרות הטכנולוגיות ב-40%, ב-700 מיליון שקלים.

אלי כהן: זה טוב, אבל זה לא מספיק.

אלי כהן: כי אם במקום עוד 700 בוגרים ייצאו לשוק עוד 3,000 בוגרים הם ימצאו עבודה והם ירוויחו 15,000 ו-20,000 שקלים.

אלי כהן: זה גם לא משכורת שכר מינימום.

אלי כהן: לכן אנחנו כאן בסוף - - -

מנואל טרכטנברג: אבל אדוני שר הכלכלה, אני חושב שבשלב הזה צריך להגיד את האמת.

מנואל טרכטנברג: ברגע שנלקחה מכם הזרוע הכי חשובה בתחום הזה, שזה שירות התעסוקה וזה הועבר למשרד שלא לו הנושא הזה, זה סירס את היכולת שלכם לקבל את הנושא הזה וצריך להגיד את זה.

מנואל טרכטנברג: הרי תראה, אין לזה שום היגיון למה שקרה.

מנואל טרכטנברג: זה פוגע במשק, זה פוגע באפשרויות העתידיות.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שאתה צריך לשמש קול בדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: ביום שבו הבענו את הערכתנו על המינוי שלך, אמרנו שזה ייצר חסם שיהיה קשה להתגבר עליו.

אלי כהן: חבר הכנסת טרכטנברג, הסוגיה של העברה או לא היא סוגיה חשובה, אבל בעיני גם אם זה היה אצלי ואין לי תקציב, אז אני לא קוסם.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

אלי כהן: למרות ששנינו לימדנו באוניברסיטת תל אביב, אני לא הייתי עוזב את המשרד ומתחיל ללמד שם.

אלי כהן: ולכן הסוגיה היא שכאן מה שצריך לבוא ולראות זה כוח אדם.

אלי כהן: כי היום אנחנו סופגים את זה שחסר כוח אדם.

אלי כהן: ואני אומר שוב, מדינת ישראל מפסידה אחוזים בצמיחה, מפסידה אחוזים בתוצר ויש לנו ביקוש למקצועות איכותיים.

אלי כהן: נכון שחסרים 3,000 נהגים, אבל בעיני, כשחסרים בודקי תכנה שיכולים להרוויח 12,000 שקלים ו-13,000 שקלים, ולא צריך להיות גאון מחשבים בשביל להיות בודק תוכנה, אז בעיני זו סוגיה ומדינת ישראל עשתה צעד נכון, אבל לא צעד מספיק וגם זאת סוגיה שתדעו.

אלי כהן: לכן אני חושב שזו סוגיה שצריך לבוא ולהציף אותה.

אלי כהן: ואני אומר שוב – זו השקעה, זו לא הוצאה.

אלי כהן: נחנך יותר אנשים, נשקיע יותר בחינוך, בסופו של דבר בנושא הזה זה יחזיר את - - -

יעקב אשר: אין היום מצב שאנשים עם הכשרה כזאת להייטק, לבודקי תכנה ודברים כאלה, שאין להם עבודה?

אלי כהן: אני כמעט לא מכיר.

אלי כהן: אגב, חבר הכנסת אשר, אתה יודע, היום גם נהג משאית אין.

יעקב אשר: זה בגלל הביקוש הגדול של - - -

מיקי רוזנטל: לא, יש לנו בעיה, אבל העניין הוא כזה שאני לא רואה מדיניות ממשלתית.

מיקי רוזנטל: לך יש מדיניות במשרד.

מיקי רוזנטל: אני לא רואה את המדיניות הממשלתית.

אלי כהן: יש מדיניות, חברים.

אלי כהן: מדיניות גם צריכה - - -

מיקי רוזנטל: הרי זה מתחיל בבתי הספר, בחינוך המקצועי.

מיקי רוזנטל: זה עובר דרך ההכשרה בצבא, זה עובר דרך תקציבים - - -

עודד פורר: מדיניות גם צריכה כסף.

מיקי רוזנטל: אין – בוא נעשה פה איזה פרויקט לאומי.

איילת נחמיאס ורבין: להיפך, אגב, הצבא - - - עובדים בתחומים האלה, בתחומים הטכנולוגיים.

איילת נחמיאס ורבין: הוא המקור היום.

אלי כהן: ברשותכם, אני אענה רק בקצרה לשאלות שעלו כאן ואני אשאיר את זה למנהל הוועדה, שאחרי זה יוכל להפיץ את זה.

אלי כהן: אז מבחינת שיווקים של מגרשים, מתחילת שנת 2017 הוקצו קרקעות בהיקף של 750 דונם ל-80 מפעלים.

אלי כהן: בשנת 2016 הוקצו 1,200 דונם ללמעלה מ-200 מפעלים ובשנת 2015 927 דונם למ-147 מפעלים.

מיקי רוזנטל: זה מפעלים שקמו, או אתה מדבר רק על הקצאת קרקע?

אלי כהן: הקצאת קרקע.

אלי כהן: (היו"ר - עודד פורר)

מיקי רוזנטל: ומפעלים בפועל?

אלי כהן: המפעלים האלה קמים.

אלי כהן: זאת אומרת הלג אצלנו הוא שנתיים.

אלי כהן: כלומר קרקעות שהוקצו בשנת 2015 קיימים כיום.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתה מקצה את הקרקע פר מפעל שאתם יודעים שצפוי לקום?

אלי כהן: כן, חייב.

אלי כהן: הוא מגיש תכנית השקעה - - -

איילת נחמיאס ורבין: כי אני רואה אזורי תעשייה למשל, שמאד מתקשים לאכלס אותם במפעלים.

איילת נחמיאס ורבין: את מבוא כרמל למשל מאכלים, יש מפעל אחד שזה אוניפארם, בשורה אדירה אגב, מפעל נהדר, אבל בעיקר מרלוגים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת כי מרלוג לא מייצר מקומות תעסוקה וזה אחד מאזורי התעשייה - - -

אלי כהן: אגב מרלוג לא נחשב מפעל.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, נכון, אבל הוא באזור תעשייה, כי לא הייתה ברירה.

מיקי רוזנטל: אבל הקצאת הקרקע הוא מקבל.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

עודד פורר: הוא לא מקבל.

מיקי רוזנטל: הוא לא מקבל?

אלי כהן: לא, הוא לא מקבל.

מיקי רוזנטל: הוא מקבל ממישהו אחר?

אלי כהן: לא, לא, הוא לא מקבל מאיתנו.

אלי כהן: כי מרלוג זה עסק מסחרי, אז אנחנו נותנים רק לעסק יצרני, כלומר שמייצר משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה שהמקור הוא לא מכם.

אלי כהן: לכן זה לא מאצלנו.

אלי כהן: אז אלה הנתונים.

אלי כהן: אני אשאיר את הדברים האלה.

אלי כהן: ב-95% מהמקומות, לדוגמא יש לנו אתגרים בפארק צבאים, בבית שאן, לא מאוכלס עדיין.

אלי כהן: אגב, יש מפעל לשמחתנו - - -

איילת נחמיאס ורבין: גם בבר לב.

אלי כהן: בבר לב דווקא יש פיתוח.

אלי כהן: בר לב, את יודע מה הבשורה היפה בבר לב?

אלי כהן: הייטק.

איילת נחמיאס ורבין: הייטק, זה מה שאמרתי.

אלי כהן: זה בעיני, את יודעת, דווקא שם, שאנחנו רואים באזורי תעשייה רק תעשייה כבדה בפריפריה, בעינינו זה טוב, אבל זה לא מצוין.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה איתך.

אלי כהן: כלומר אנחנו רוצים לבוא ולראות ודווקא בר לב זה דוגמא טובה.

אלי כהן: בבית שאן וצבאים - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל הם לא מצליחים לאכלס את עצמם, כי אין הטבות שם.

מיקי רוזנטל: כי יקנעם מתחרה.

אלי כהן: אוקיי.

אלי כהן: ועוד שאלתם לגבי השקעות.

אלי כהן: אז ככה, מתחילת שנת 2016 – נחום איצקוביץ, מנהל רשות ההשקעות, שהתקציב השנתי שלו עומד על 840 מיליון שקלים לשנה, התקציב שלו הולך אך ורק למפעלים מייצאים.

אלי כהן: כלומר מה זה אגב ייצוא?

אלי כהן: ש-25% מהמחזור שלך זה הקריטריון שבו אתה עומד, קריטריון אגב שלא פשוט לעמוד בו, בואו נודה על הדברים.

עודד פורר: שאגב, בחוק ההסדרים הייתה פה מחויבות של רשות המיסים לייצר רף כניסה יותר נמוך מאותו חוק.

יעקב אשר: יותר נמוך, כדי שיגיעו לזה.

עודד פורר: אנחנו ביקשנו והייתה גם איזו שהיא הסכמה.

עודד פורר: יש עדיין התנגדות שלהם מטעמים, הם אומרים שהם בינלאומיים או השלכות בין לאומיות, אבל אני חושב שיש מקום לפחות להכניס את רף הכניסה ולתת לגדול לתוך ה-25?

יעקב אשר: אגב, דווקא במקומות אחרים בעולם זה נמוך יותר.

עודד פורר: במקומות אחרים בעולם נותנים את המענקים גם.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: גם שם יש מענקים מבוססים תעסוקה.

עודד פורר: המענקים ניתנים על בסיס אחר - - -

מיקי רוזנטל: היה פה דיון בזמן חוק ההסדרים והייתה איזה – לא הבטחה - - -

עודד פורר: טוב, אלי, תמשיך.

עודד פורר: אני לא רוצה ש - - -

אלי כהן: אוקיי, הלאה.

אלי כהן: אז הנתונים שאמרתי קודם זה הקצאת מפעלים כוללת.

אלי כהן: בהקצאות קרקע אין קריטריונים אם אתה מייצר או לא.

אלי כהן: אצל נחום איצקוביץ - - -

איילת נחמיאס ורבין: שזה רק ייצוא.

אלי כהן: נכון, שזה רק ייצוא, אז אישרנו 107 תכניות חדשות מתחילת שנת 2015.

אלי כהן: 58 מרחבים הורחבו, 16 מפעלים חדשים הוקמו ו-15 מפעלים עברו לפריפריה.

אלי כהן: סך ההשקעה בהקמת אותם מפעלים עמדה על 1.3 מיליארד שקלים, מתוכם אנחנו נתנו מענקים של 250 מיליון שקלים לצפונה.

אלי כהן: יש כאן את השמות של המפעלים.

אלי כהן: שלושה מפעלים עיקריים בכל אזור ואזור.

עודד פורר: מה, הנתונים שמביאה התאחדות התעשיינים לא - - -

מיקי רוזנטל: כן, זהו.

איילת נחמיאס ורבין: אין הלימה.

אלי כהן: אגב, בואו לא נשכח דבר אחד, אפרופו התאחדות התעשיינים.

אלי כהן: חשוב לבוא ולזכור שבסופו של דבר נעשו צעדים משמעותיים לטובת התעשיינים בישראל ואני רוצה לדבר על שני צעדים עיקריים שוועדת הכספים אישרה אותם.

אלי כהן: אחד זה הורדת מס החברות מ-26.5% ל-23%.

אלי כהן: חברים, הורדנו את הנטל על החברות במדינת ישראל בצורה חדה, שלא הייתה כדוגמתה ב-20 שנה האחרונות.

אלי כהן: שנית, ועדת הכספה אישרה כאן את הורדת המס ליצואנים בפריפריה מ-9% ל-7.5%.

אלי כהן: אגב, כששאלו אותי בין היתר במגמות האם, הרי תמיד מדברים בתעשיינים להפחית את מס החברות מ-16 ו-7.5.

אלי כהן: אני אומר רק דבר אחד, הפחתת המס היא נכונה, אולם חייבים לשמר את הפער לטובת הפריפריה.

אלי כהן: אסור להיות מצב - - -

עודד פורר: זה מה שעשינו פה.

אלי כהן: נכון, אבל כשאתה מדבר לדוגמא על 12-6, אתה מקטין את הפער לטובת הפריפריה ולכן בסופו של דבר אנחנו רואים שככל שאתה מתרחק יותר, שיעורי האבטלה עולים.

אלי כהן: עוד שני נושאים.

אלי כהן: אני רוצה להוסיף לפני שאני זז את הנושא של מינהל סחר חוץ.

אלי כהן: ישנם 45 נספחים.

אלי כהן: היום נקלטו 15 נספחים חדשים.

אלי כהן: אגב, זה יותר קשה מקורס טיס.

אלי כהן: מלמעלה מ-1,000, נבחרו 15.

אלי כהן: פעם ראשונה בהיסטוריה שיש יותר בנות מבנים – 8 מתוך 15 ובאמת עברו שם תהליך סינון וגם בנושא הזה אנחנו צריכים להגדיל את הכמות.

אלי כהן: אתם יודעים, בסין יש לנו את מספר הנספחים הגבוה ביותר – 6 נספחים, אבל זה נספח על כל 200 מיליון איש.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

עודד פורר: כשאתה בודק את זה בכמויות, אז בקטע הזה זה פחות.

עודד פורר: אתה בודק כמה כל נספחות מצליחה להגדיל את הייצוא שלה?

אלי כהן: כן.

אלי כהן: תראה, בנספחים בסופו של דבר אנחנו עכשיו עוברים לתהליך מדיד.

אלי כהן: הנספחים מתחלקים לשני דברים, אחד זה הייצוא ושניים השקעות במדינת ישראל.

אלי כהן: זה שני הדברים.

עודד פורר: עד עכשיו לא הייתה המדידה הזאת של הנספחים?

אלי כהן: לא.

אלי כהן: הם מדווחים.

אלי כהן: תשמע, אני אומר לך, מדובר בחבורה המצוינת ביותר של מדינת ישראל.

אלי כהן: חברה צעירים, מוכשרים, משכילים, חברה באמת, אתה תפגוש אותם – הכי טובים שיש, אבל אני רוצה שהדברים יהיו יותר מדידים.

אלי כהן: כלומר כמה עסקאות - - - (היו"ר – משה גפני)

משה גפני: אתה תצטרך לצאת.

מיקי רוזנטל: אה, הוא יוצא?

מיקי רוזנטל: ואין לנו זמן לשאלות.

סתיו שפיר: רגע, יש עוד כמה שאלות, בבקשה.

אלי כהן: אז רק עוד שני דברים אחרונים ואז אני אענה לשאלות.

אלי כהן: אחד זה הנושא של ייצוא.

אלי כהן: חרף התחזקות השקל, הייצוא במחצית הראשונה של השנה עלה ב-5%.

אלי כהן: זאת נקודה אחת.

אלי כהן: שנית, אנחנו מקפידים מאד על הנושא של רכש גומלין.

אלי כהן: בעבר הייתה התחייבות רפה, שבה ברכש גומלין אמרו כשאותה חברה ממשלתית רוכשת, אז היא צריכה לבוא ולעשות ביי-בק.

אלי כהן: היום הנושא הזה הולך לשינוי שיכלול ערבויות.

אלי כהן: זה לא מתוך מטרה שאנחנו רוצים לבוא ולחלט את הערבות, אלא מתוך מטרה שיבטיחו שהם יקנו בתעשייה הישראלית.

אלי כהן: נקודה אחרונה, וזו גם סוגיה שבטח תגיד אליכם, אנחנו הולכים לשנות את תקנות המקור.

אלי כהן: זאת אומרת היו חלק מפעלים במדינת ישראל, שיש העדפה לתוצרת ישראלית.

אלי כהן: כעת צריך בזה שני דברים.

אלי כהן: אחד צריך שאנחנו יחד עם וועדת הכספים נלך, ובמקרים מסוימים עם ועדת הכלכלה, מול חברות ממשלתיות ומול גופים ממשלתיים, שמנסים לעקוף את חוק - - -

איילת נחמיאס ורבין: נכון, נכון, מאה אחוז.

אלי כהן: תוצרת העדפה ישראלית.

מיקי רוזנטל: לא מנסים - - -

מנואל טרכטנברג: כופים מכרז בצורה כזאת שלא - - -

אלי כהן: הדוגמא הטובה ביותר הייתה עם המשטרה, שהכניסה סעיף - - -

מנואל טרכטנברג: נכון, עם המדים.

אלי כהן: נכון.

אלי כהן: זו הייתה הדוגמא הטובה.

אלי כהן: שם הצלחנו למנוע את זה.

אלי כהן: כאן, אני פשוט מבקש מכם, משרד ממשלתי, חברה ממשלתית, לא להקל בה.

אלי כהן: פשוט לא להקל כי זו פשוט פגיעה במדינה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, מאה אחוז.

אלי כהן: זה זלזול בחוק ויש הגנה של 15.

אלי כהן: זאת אומרת אם מישהו יקל יותר מ-15%, אז לא יקנו ממנו, אבל כל עוד הוא עומד בקריטריון שקבע המחוקק, צריך בנושא הזה לבוא - - -

משה גפני: השר, אני מבקש.

אלי כהן: אני כאן סיימתי.

אלי כהן: אני יכול להמשיך - - -

מיקי רוזנטל: תן לנו דקה.

משה גפני: שאלות קצרות.

אלי כהן: ברשותכם, כמובן שאחרי המנכ"ל והצוות יציגו את המשך הדברים.

משה גפני: כן, כן, שאלה.

מיקי רוזנטל: שתי שאלות שאולי בגלל הזמן לא התייחסת אליהן.

מיקי רוזנטל: אחת, למרות חקיקה אין סופית בנושא של מחירים, המחירים במדינת ישראל לא יורדים כמעט ומשהו פה לא בסדר.

מיקי רוזנטל: זה דבר אחד.

מיקי רוזנטל: ושניים, הנושא של הפריון במדינת ישראל, שזה באחריותך.

אלי כהן: כן, נכון.

מיקי רוזנטל: הפריון במדינת ישראל הוא מהנמוכים ביותר המערבי ולא עושים כמעט שום דבר בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: כמעט כלום.

מיקי רוזנטל: זה מתחיל ממחשבים, דרך הכשרה, דרך מיליון דברים שצרך לעשות ולא עושים והפריון הוא דרמטי.

אלי כהן: נכון.

משה גפני: איילת.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל אני רוצה לברך אותך - - -

משה גפני: שאלה.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אתה נוגע בכמה דברים מאד מאד קריטיים, בעיקר אני מרגישה שיש לתעשייה הורים.

איילת נחמיאס ורבין: אני כן חושבת בנושא של תעשייה מסורתית, אני רוצה שנמצא את הדרך לייצר איזה שהוא ביטחון במקומות שבהם אין חלופת תעסוקה לעובדים שמפוטרים ואנחנו כל הזמן מתעסקים בעובדים שמפוטרים.

איילת נחמיאס ורבין: גם אם זה לא הפואטה שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: נטו תעשייה זו בעיני תכנית קריטית, חיונית וחשוב להוציא לפועל.

איילת נחמיאס ורבין: עם תקציב משמעותי היא גם תגיע, אני מניחה, לשולחן בקרוב, גם עם שר הכלכלה וגם עם שר האוצר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה לומר לך - - -

משה גפני: אם נטו תעשייה זה לקחת תקציב ממשרד הכלכלה, אז לא עשינו כלום.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, בדיוק.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני גם פניתי לשי באב"ד שריכז את הוועדה מטעמכם וביקשתי באמת שאלף התקציבים יאופיינו באותם מרכיבי צמיחה שאתה הצבעת עליהם, כולל הנושא של העובדים, כי בסופו של דבר אם ההכשרות מתמצות, עם כל הכבוד, בטבחות ובספרות, יש לנו בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להחזיר גם את התעשייה כעבודה מועדפת.

איילת נחמיאס ורבין: היא חייבת לחזור.

איילת נחמיאס ורבין: זו הדרך היחידה לייצר עתודה של עובדים לעתיד.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי עוד המון, דברים, אבל אני - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אנחנו ממשיכים אחרי זה.

אלי כהן: הצוות נשאר כאן.

משה גפני: המנכ"ל גם נשאר.

משה גפני: אני רק רוצה להזכיר, אנחנו קיימנו כמה דיונים כאן בוועדה עם נשיא התאחדות התעשיינים ועם כולם, ובעקבות זה הוקם הצוות.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: שלחתי גם לשר.

משה גפני: והנושא של אם הולכים למחזר תקציבים קיימים – כסף זאת פונקציה של פעילות.

איילת נחמיאס ורבין: אין ויכוח.

איילת נחמיאס ורבין: שלחתי לשר הערות.

משה גפני: מנו, בבקשה.

משה גפני: שאלות.

מנואל טרכטנברג: כן, כבר יש הרבה, אני מאד ממוקד.

מנואל טרכטנברג: תראה, בנושא של החדשנות ציינת את הדברים, אבל החדשנות לא מגיעה לתעשייה המסורתית וצריך פה לעשות מאמץ מכוון, מרוכז, כדי להרחיב את המושג של חדשנות ולהשקיע גם שם.

מנואל טרכטנברג: שיעור התעסוקה בהייטק, אתם מציינים 10% - גבוה מאד, אבל הוא תקוע שם, כלומר זה לא הולך מעבר.

מנואל טרכטנברג: הנקודה השנייה, אמרתי קודם אבל אני רוצה פה לחדד.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שצריכה לבוא דרישה מפורשת שלכם להחזיר את משרד העבודה ובייחוד את שירות התעסוקה אליכם.

מנואל טרכטנברג: כל הדיבורים כאן על העלאת הפריון וכו', הדברים הנכונים שאתה אומר, אלי, לא יתממשו אלא אם כן זה יחזור למקום הטבעי שלו, שזה משרד הכלכלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד.

משה גפני: שאלה אם יש.

עודד פורר: הוא לא משים להם?

משה גפני: לא, לא, לא.

מיקי רוזנטל: לא, הוא ישיב.

משה גפני: שאלה בקצרה.

עודד פורר: שאלה קצרה.

עודד פורר: בשבוע שעבר אני פניתי גם לכנס דיון ומבחינתי אפשר בלי הדיון.

עודד פורר: שבוע שעבר פורסם על ההחלטה של מפעל זוגלובק לא לפתוח את המפעל בשלומי שהם תכנוני לפתוח, שהיה אמור להעסיק 100 עובדים, סגירה של קו ייצור בברור חיל.

עודד פורר: זה נכון שהתעשייה הישראלית משתנה וזזה לכיוון - - -

משה גפני: זה המכתב שהעברת?

עודד פורר: כן, אני כתבתי לך בעניין הזה.

עודד פורר: זה נכון שהתעשייה הישראלית הולכת לכיוונים של הייטק וכיוונים אחרים, כמו שציינת קודם.

עודד פורר: יחד עם זאת, אם המפעל הזה צריך להתמודד מצד אחד מול מפעלים אחרים באירופה, שמקבלים מענקים בלי קשר ל-25% ייצוא, שמקלים עליהם כמובן לרכוש ציוד ולייצר במחירים יותר זולים ומהצד השני גם עושים הקלות על ייבוא, וזה נכון שאנחנו רוצים הוזלה של יוקר המחיה, אבל בסוף אנחנו משפיעים פה השפעה מינורית על יוקר המחייה בצד הזה, כשאנחנו לא מאפשרים למפעלים לייצר, בעיקר מפעלים - - -

משה גפני: פוגעים.

משה גפני: נכון, נכון.

עודד פורר: תשמע, זוגלובק זו תעשייה של 80 שנה.

משה גפני: טוב, אוקיי.

עודד פורר: זו פגיעה שצריך להתייחס אליה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מיכל?

מיכל בירן: אין לי הערה מיוחדת.

משה גפני: יעקב?

יעקב אשר: כן, אני רוצה לשאול או לומר שלצערנו עדיין יש חסמים שלא יורדים מספיק לאותן חברות שהן קטנות או בינוניות וגם בתחום ההייטק.

יעקב אשר: למשל הייתי לא מזמן בכרמיאל, הרב גפני מכיר את הדבר הזה, ומה שמתברר שהספקיות הגדולות של משרדי הממשלה, כמו אלביט ואחרים, הם מוציאים העבודות שלהם ולאו דווקא לאותם מפעלים קטנים שנמצאים בפריפריות ונותנים מענה תעסוקתי במקום.

יעקב אשר: הרף הזה הוא רף גבוה, יש להם איזה רף של הכנסות שחברה מסדר גודל מסוים, 2.5 מיליון שקלים - - -

משה גפני: כן, הם לא מתחשבים.

יעקב אשר: הם לא מגיעים לזה.

יעקב אשר: זאת אומרת הם גם לא יגיעו לזה, אם לא תהיה להם הדחיפה מאותם חלקים.

יעקב אשר: האלה.

יעקב אשר: לכן צריך לראות שהעבודות הגדולות שנעשות במדינת ישראל יחולקו לפרוסות ולא ילכו דווקא על חברות ענק, שבעצם הן עושות איזה שהוא חוזה אחד עם סכום ענק ואז כל הקטנים לא נכנסים לתוך העניין.

משה גפני: נכון מאד.

משה גפני: תודה.

משה גפני: סתיו, בבקשה.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: שתי שאלות בבקשה.

סתיו שפיר: שאלה ראשונה, איפה משרד הכלכלה עומד היום בהקשר של תכנית הצפון, שנכתבה במשרד הכלכלה.

סתיו שפיר: בהתחלה היא הייתה אמורה לכלול 19 מיליארד שקלים, כולל מעבר של מרכזי התחזוקה של צה"ל לצפון ועוד שורה ארוכה של העברת תעשייה ומפעלים.

סתיו שפיר: גם בתכניות העבודה שלכם כתובים כמה יעדים מאד מאד חשובים - - -

אלי כהן: - - - שלנו, של בערך 920 מיליון שקלים - - -

משה גפני: טוב, שאלה אחת.

משה גפני: שאלה שנייה.

סתיו שפיר: אבל לא סיימתי אותה.

סתיו שפיר: בתכניות העבודה שלכם יש כמה יעדים מאד חשובים כמו השוואה של משכורות ושכר בין הצפון למרכז.

סתיו שפיר: הפער היום עומד על מעל 30%, זה לפי תכניות העבודה של המשרד.

סתיו שפיר: זאת שאלה ראשונה.

סתיו שפיר: אנחנו יודעים שמהכסף של הצפון עבור רק מאות מיליוני שקלים.

סתיו שפיר: אף פעם לא קיבלנו פירוט מדויק של כמה מאות באמת ולאן בדיוק הם עברו ומה האחריות של המשרד.

סתיו שפיר: אבקש על זה תשובה.

סתיו שפיר: הנושא השני הוא בשאלות תקציביות.

סתיו שפיר: יש פה שורה ארוכה של רזרבות סמויות בתוך התקציב.

סתיו שפיר: תכניות מאד מאד חשובות כמו עידוד תעסוקה באוכלוסיות ייעודיות, חרדיות, אוכלוסיות ערבים, נשים חד הוריות.

סתיו שפיר: תכנית שלמה של שילוב נשים חד הוריות בשוק העבודה, שהתגלה בדיון שעשינו בוועדת השקיפות שמדובר בתכנית כמעט פיקטיבית לחלוטין.

סתיו שפיר: (היו"ר – מיקי רוזנטל)

מיקי רוזנטל: סתיו, אם את יכולה טיפה לקצר, יש לו רק 5 דקות לענות על כל השאלות.

מיקי רוזנטל: בבקשה.

סתיו שפיר: אין בעיה.

סתיו שפיר: בקיצור גמור, מתוך 35,000 נשים שהיו יכולות להשתתף בתכנית, יש רק כמה עשרות בודדות שזכו להשתתף בה, ועוד שורה ארוכה של תקנות, שפשוט כל שנה מועברים לשם תקציבים, התקציבים מבוצעים בכמעט אפס או בפחות מ-10% וחוזרים לקופת האוצר בעודפי תקציב.

סתיו שפיר: עשרות רבות של מיליוני שקלים בסך הכך, שאפשר היה להשתמש בהם לדברים מאד מאד חשובים ונראה שהם לא מנוצלים.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: אני רק רוצה שהוא יספיק לענות לנו.

סתיו שפיר: זו ישיבת פיקוח תקציב.

מיקי רוזנטל: את צודקת לגמרי.

מיקי רוזנטל: אני איתך לגמרי.

מיקי רוזנטל: אנחנו היינו רוצים שהוא יענה על מגוון רחב וגדול של שאלות.

אלי כהן: אני מאחר.

אלי כהן: אני כמובן אגיע עוד הפעם והצוות נשאר אם צריך.

אלי כהן: אני אשתדל להתייחס לדברים שעלו כאן.

אלי כהן: קודם כל חבר הכנסת רוזנטל, בעניין הסוגיה של יוקר המחיה.

אלי כהן: מדינת ישראל מאופיינת באחד השווקים הריכוזיים ביותר, שבין היתר נובע מזה שמדינת ישראל היא אי.

אלי כהן: אמנם לא אי גיאוגרפי, אבל אי שאין בו מסחר.

אלי כהן: רק במדינת ישראל, דבר שלא קיים באירופה, יש יבואנים בלעדיים.

אלי כהן: אתה יודע, זה לא דבר שקיים באירופה.

אלי כהן: גם אין דבר כזה, יש מפיצים ואם אתה ספק אתה יכול להיות גם כמה מפיצים.

אלי כהן: אתה יודע מה כל המטרה של בלעדיים?

אלי כהן: בלעדי – המטרה היא לצמצם את התחרות ולגבות ממך יותר כסף.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע איזו מלחמה יש עכשיו באירופה על היין?

אלי כהן: תדע.

אלי כהן: למה כל אחד רוצה להיות בלעדי?

אלי כהן: רק מתוך מטרה לקבוע את המחיר המקסימאלי.

אלי כהן: לא המחיר שהוא מרוויח - - -

מיקי רוזנטל: בסדר, אתה יודע, זה בידכם העניין הזה של היבואנים.

מיקי רוזנטל: הייבוא המקביל זו החלטה שלכם.

אלי כהן: נכון.

אלי כהן: ולכן כאן נעשים שני דברים.

אלי כהן: אחד, קודם כל פניתי לממונה על ההגבלים העסקיים, שתבדוק את כל אותם יבואנים, שחלקם מחזיקים מעל 50%, ותכריז עליהם כמונופול על כל המשתמע מזה ותבדוק את הרווחיות.

אלי כהן: זה דבר ראשון.

אלי כהן: הדבר השני, מתקיים כיום דיון מהותי וחשוב ביותר בוועדת העבודה והרווחה בנושא של יבוא מקביל.

אלי כהן: מי שחבר בוועדה, שיהיה שם.

אלי כהן: ישנם גופים שפועלים בדרכים כאלה ואחרות לצמצם ולהשאיר חסמים בייבוא לישראל.

אלי כהן: החסמים משחקים אך ורק לטובת היצרנים הבינלאומיים, היבואנים הבלעדיים שממשיכים לגזור קופון.

אלי כהן: לכן בנושא הזה, כל מי שחבר בוועדה.

אלי כהן: אני אומר שוב, אתה יודע, רצו לבוא ולהגביל את ייבוא הבשמים.

אלי כהן: אגב, אני עד היום לא ראיתי באיכילוב אנשים עומדים בתור כתוצאה מבישום יתר.

אלי כהן: באמת לא ראיתי, אבל מה?

אלי כהן: הפחידו את כולנו בנושא הזה.

מיקי רוזנטל: חכה, חכה, אחרי - - -

אלי כהן: אתה יודע, הצליחה ועדת העבודה והרווחה לקדם ייבוא מקביל של מוצרי מזון.

אלי כהן: מוצרי מזון שאנחנו מכניסים לפה, אתה יודע, פסטה, הרי היום יש ייבוא של פסטה וזה הוריד את המחיר.

אלי כהן: פסטה, אני רק מזכיר לכם, אוכלים את זה.

אלי כהן: אוכלים וזה נכנס לבטן וכן הלאה.

אלי כהן: מי פה או משפחת שיניים, שלרוב בסוף השימוש אתה יורק את זה לצורך העניין, את זה אי אפשר בשום אופן.

אלי כהן: לכן אני כאן מבקש מכם – הדבר הזה הוא אך ורק לטוב הצרכנים והוא נדרש בשוק הריכוזי במדינת ישראל.

אלי כהן: לגבי הנושא של הפריון.

אלי כהן: העלאת הפריון טמונה בשני דברים.

אלי כהן: אחד, השקעות טכנולוגיות והכשרות כוח אדם.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

אלי כהן: בעניין של השקעות טכנולוגיות, עם כל דבר זה מפעלים.

אלי כהן: אתה יודע, אני יכול להגיד לך העובד הישראלי הוא לא טיפש או עצלן.

אלי כהן: ממש לא.

אלי כהן: רוב העובדים הישראלים הם דווקא עובדים חרוצים ומסורים.

אלי כהן: אתה יודע, התרבות של שעות נוספות, קיימת רק במדינת ישראל.

אלי כהן: היא כמעט לא קיימת באף מקום בעולם.

אלי כהן: אתה יודע, זה שבישראל הוא עובד עם מכונה ישנה ובגרמניה עם מכונה חדישה זה אומר.

אלי כהן: ולכן כאן צריכים המעסיקים להכניס את היד לכיס ולקנות מכונות חדשות.

אלי כהן: זה ישתלם להם ויגביר את התחרות.

אלי כהן: לכן כאן, זה שמדינת ישראל הורידה את המס, זה עזר להם.

מיקי רוזנטל: אבל בסדר, איפה - - -

אלי כהן: הדבר השני, ההכשרות זה אחריות המדינה.

אלי כהן: ולכן מדינת ישראל צריכה, כפי שאמרנו, חבר הכנסת רוזנטל וגם אמר את זה חבר הכנסת טרכטנברג, להגדיל את היקפי ההכשרות.

אלי כהן: אתה שואל, אז אחד הנושא של ההשקעות בפריון, זה עיקר בעיני.

אלי כהן: בנוסף לזה תדבר אחרי זה מיכל פינק.

אלי כהן: פעם ראשונה שאנחנו פרסמנו לפני חודש תכנית של 60 מיליון שקלים לטובת פריון בצפון.

אלי כהן: כלומר ללא קריטריון ייצוא, תבוא ותקנה מכונות חדשות במימון המדינה.

אלי כהן: על כמה עומד המענק, מיכל?

מיכל פינק: זה 30 מיליון, 30% אחוז מענק, שהתאמנו את זה ל - - -

איילת נחמיאס ורבין: 30% למכונה?

אלי כהן: כן.

אלי כהן: אגב, אבל אני אומר לך משהו, זה לא מספיק.

איילת נחמיאס ורבין: לא, בטח שלא.

אלי כהן: דבר נוסף שצריך לעשות אותו ויכול להיות שיהיה לו ביטוי בנטו תעשייה, זה הנושא של מתן פחת מואץ.

אלי כהן: כי פחת מואץ מעודד בנושא הזה השקעות.

אלי כהן: הלאה.

אלי כהן: לגבי הנושא של תעשייה מסורתית.

אלי כהן: אנחנו וגם ועדת הכספים לא מזלזלים באף ועדה.

אלי כהן: אם אתם זוכרים, לפני בערך חודשיים-שלושה היה דיון בעניין ויסוניק והחברה הנוספת, סוגת, שרצו לסגור.

אלי כהן: ירדנו, המנכ"ל, אני הצוות.

אלי כהן: ביקשתי מבועז הירש משירות התעסוקה, תצטרך אלינו.

אלי כהן: הגיע.

אלי כהן: על 400 עובדים היה ביקוש ל-2,000.

אלי כהן: ואגב, מרבית המקומות היו מתעשייה מסורתית.

אלי כהן: היה ביקוש של אוסם, היה ביקוש של סודה סטרים, היה ביקוש של עוד מפעל לשיווק ביצים.

אלי כהן: היה ביקוש של אינטל, אבל אינטל רצו חברה יותר מוכשרים, אבל דווקא היה שם ביקוש הרבה יותר גדול מההיצע בנושא הזה.

אלי כהן: כלומר זה לא קיים ויש בנושא הזה - - -

יעקב אשר: אבל למה צריך לרדת לשם כדי לראות את זה?

אלי כהן: לא.

אלי כהן: אני אגיד לך.

יעקב אשר: למה אין בארץ איזה שהוא מנגנון שיכול לווסת את הדברים.

אלי כהן: חבר הכנסת אשר, אני אומר לך, אני מניח שגם אתה עושה את זה.

אלי כהן: גם אתה ביקרת בכרמיאל.

אלי כהן: בכל זאת, כשיש מפעל של 350, נסגר, אתה הולך לראות.

אלי כהן: אתה יודע, כאילו, אתה יוצא קצת מאזור ירושלים ומבקר אותם.

יעקב אשר: אבל מישהו בשירות התעסוקה - - - לראות את זה קודם.

אלי כהן: הלאה.

אלי כהן: נושא של נטו תעשייה חשוב.

אלי כהן: אני יודע שהתכנית הזאת תיסגר במהלך החודש, עוד שבועיים.

אלי כהן: חדשנות בתעשייה מסורתית, אנחנו משקיעים בזה בשתי דרכים.

אלי כהן: אגב, הרשות לחדשנות לא מתעסקת רק בהייטק, גם בתעשייה מסורתית.

אלי כהן: לדוגמא היא נתנה תקציב למפעל נירלט.

אלי כהן: אתה יודע, כל מיני פיתוחים.

אלי כהן: זאת אומרת אנחנו נותנים למגוון מפעלים חדשים.

אלי כהן: בנוסף לזה מיכל תדבר אחרי זה על מכון לייצור מתקדם והדברים הרלבנטיים.

אלי כהן: זוגלובק, הסיפור של זוגלובק.

אלי כהן: אנחנו קראנו בעיתון כמוכם.

מנואל טרכטנברג: רגע, אלי, אבל לא התייחסת למה שאמרתי על שירות התעסוקה.

אלי כהן: תראה, בנושא של שירות התעסוקה, אגב בעיני החלק החשוב יותר הוא לא שירות התעסוקה, בעיני זה הכשרות המקצועיות.

מנואל טרכטנברג: כן, אבל זה הולך ביחד.

מיקי רוזנטל: אבל זה שייך לשירות התעסוקה.

מיקי רוזנטל: ההכשרות יושבות שם.

איילת נחמיאס ורבין: לא - - -

אלי כהן: אני אגיד לך שוב, תראה, חבר הכנסת טרכטנברג, אני - - -

מיקי רוזנטל: מה לא?

מיקי רוזנטל: חלק גדול משירות התעסוקה זה - - - ההכשרות.

אלי כהן: אני אומר לך, מההיכרות השטחית שלי עם בועז הירש, הוא נראה לי פקיד ציבור איכותי.

מנואל טרכטנברג: לגמרי, אני מכיר אותו.

אלי כהן: ולכן אני אומר לך, אני עכשיו פחות מעדיף להתעסק בכבוד ובחלוקה, אלא שלבועז הירש יהיה יותר כסף על מנת להכשיר אנשים.

אלי כהן: כי אנחנו בסופו של דבר בתעשייה, מתמודדים עם המחסור של כוח האדם.

אלי כהן: ואני אומר לך בכנות, עם התקציבים הקיימים, ואני אגיד לך אגב את הדבר הבא, חבר הכנסת טרכטנברג.

אלי כהן: אחד הדברים – ואתה גם עם הניסיון האקדמי שלך – אתה יודע, למה מדינת ישראל לא נותנת תקציב רק לאוניברסיטאות?

אלי כהן: למה במכללה, ניקח לדוגמא את המכללה למינהל, שמלמדים שם מחשבים ומדינת ישראל רוצה – למה היא לא נותנת לזה מימון?

אלי כהן: מדינת ישראל צריכה לבוא ולתת לזה מימון.

אלי כהן: תגיד לי מי שלומד שם משפטים, אז לא ניתן מימון.

אלי כהן: ולכן אני אומר לך, זה הדבר.

אלי כהן: כי היום אתה יודע מה קורה?

אלי כהן: אני מדבר מנתונים בערך, במכללה למינהל יש 15,000 בוגרי משפטים ו-2,000 בוגרי מחשבים.

אלי כהן: כל אחד מהם משלם 30,000 שקל לשנה שכר לימוד, כשהמחשבים משלם 5,000, כי אני המדינה, רוצה שהוא ילמד את זה.

אלי כהן: משפטים שישלם כל אחד כמה שהוא רוצה.

אלי כהן: לכן זה השינוי.

מיקי רוזנטל: אז המדינה תסבסד.

מיקי רוזנטל: אם זה יהיה מחשבים, אז - - -

אלי כהן: דווקא עיקר העבודה זה להזמין לכאן את הות"ת ואת משרד החינוך ולתת לזה יותר כסף.

איילת נחמיאס ורבין: זה רעיון טוב.

יעקב אשר: לתמרץ אתם לכיוונים האלה.

אלי כהן: אני שואל אותך שאלה, למה צריך רק 720 בפסיכומטרי ללמוד מחשבים?

אלי כהן: לא כל אחד צריך לבוא ולהמציא את ה- - - הבא.

אלי כהן: גם מי שמקבל - - -

איילת נחמיאס ורבין: אולי בגלל מחסור במקומות.

איילת נחמיאס ורבין: ככה זה היה פעם במשפטים.

אלי כהן: גם מי שמקבל 610 בפסיכומטרי יכול להיות בודק תוכנות.

אלי כהן: אז אולי הוא לא ימציא את האייפון 9, אבל הוא ימצא עבודה וימצא עבודה טובה.

אלי כהן: ולכן זה הדבר ולהגדיל את התקצוב של המכללות.

אלי כהן: נושא של זוגלובק – קראו כמוכם.

אלי כהן: המנכ"ל עשה צעד מצוין, התקשר בנושא הזה, הזמין אותו.

אלי כהן: אמרתי לכם, גם בנושא של זוגלובק, אנחנו מכירים את השוק.

אלי כהן: הייתה איזו תופעה, כמות רכישת הנקניקיות ירדה, דבר שקורה, מה לעשות?

עודד פורר: לא, הוא דיבר על מפעל של פיצות ובורקסים שהוא היה אמור לפתוח.

אלי כהן: גם הנושא של בורקסים.

אלי כהן: אני אגיד לך שוב, נכון להיום, כשיש לנו תקציב של 840 מיליון שקלים, הוא יכול ללכת רק ליצואנים.

אלי כהן: כי אם אנחנו נפתח אותו לכולם, אנחנו ניתן לכל אחד סכום אפסי שלא יעזור לו.

אלי כהן: לגבי הנושא של חברות קטנות, חבר הכנסת אשר.

אלי כהן: אני רק רוצה לומר לך שברשות לחדשנות נותנים לאנשים כמה מאות אלפי שקלים רק עם רעיון.

אלי כהן: שאפילו הוא ישב בבית, הוא חשב על איזה רעיון, ויש את הוועדות המקצועיות של הרשות לחדשנות שהן חושבות על - - -

יעקב אשר: זה כן, זה אני יודע.

אלי כהן: כלומר אפילו לא צריך להיות לו מפעל, אפילו לא צריך להיות לו כלום, הוא יושב אצלו בחדר ומדינת ישראל נותנת לו כמה מאות אלפי שקלים, רוץ, תצליח.

אלי כהן: וניתנים מאות כאלה מדי שנה ולכן אין קריטריון לגודל.

אלי כהן: המדיניות שלנו היא דווקא לעזור לקטנים ובפריפריה.

יעקב אשר: לא, אבל העידוד שלך - - - קריטריון של 2.5 מיליון שקלים.

אלי כהן: נעמי, את אחרי זה תרחיבי בנושא של ה-2.5 מיליון, בסדר?

אלי כהן: אני יודע שאת מכירה את זה.

אלי כהן: חברת הכנסת שפיר, תכנית צפון.

אלי כהן: עד סוף שנת 2018 יושקעו בתכנית צפון 920 מיליון שקלים.

אלי כהן: זה הסכום.

אלי כהן: מי שמובילה את התכנית ומרכזת את כל אגפי המשרד ועושה עבודה מצוינת זאת מיכל פינק.

סתיו שפיר: בהמשך סכום דומה מדי שנה?

אלי כהן: לא, יש יחסית גידול.

מיכל פינק: זה הסכום ל-2017-2018 ש - - - משרד הכלכלה בהחלטת ממשלה.

אלי כהן: כן.

סתיו שפיר: ביחד.

סתיו שפיר: כלומר 400 בשנה.

מיקי רוזנטל: 450.

אלי כהן: לא, לא, זה לא בהכרח פר שנה, כי מה שקרה - - -

מיקי רוזנטל: זה תקציב דו שנתי.

אלי כהן: התקציב אושר בדצמבר לפני שמונה חודשים ולכן החלק הארי שלו דווקא יקרה, אבל מיכל, אחרי זה אני מציע שתפרטי.

אלי כהן: דבר נוסף, מבחינתנו, תני את הברייק דאון של ה-920 מיליון שקלים.

אלי כהן: (היו"ר משה גפני)

משה גפני: רגע, אבל הולך להיות שינוי בתקציב עכשיו.

משה גפני: בנובמבר הם יביאו לי תקציב?

איילת נחמיאס ורבין: אפשר להוסיף.

אלי כהן: בסדר גמור.

משה גפני: הם רוצים אפילו להביא חוק הסדרים עליו.

אלי כהן: 920 מיליון שקלים זה התקציב - - -

סתיו שפיר: 920 מיליון מתוך 19 מיליארד שהתכנית נכתבה - - -

אלי כהן: זה התכנית שלנו.

אלי כהן: אגב, אני רק רוצה לומר, תקציב משרד הכלכלה הוא 4 מיליארד שקלים, כולל הרשות לחדשנות.

סתיו שפיר: בסדר, אנחנו ניהלנו גם הרבה מאד ישיבות.

אלי כהן: כלומר הצפון מקבל יותר מחלקו היחסי וטוב שכך.

סתיו שפיר: כמה - - -

אלי כהן: חברת הכנסת שפיר, אחרי זה תשאלי אותה.

אלי כהן: 920 מיליון שקלים, אם תרצי היא תיתן לך גם את הברייק דאון של כל ה-920 מיליון שקלים, אם תרצי היא תיתן את הדבר.

אלי כהן: בעניין הרזרבות, לי לא ידוע ובזמן ששאלת אני שאלתי את החברים מהמשרד, לי לא ידוע שיש לנו רזרבות, נהפוך הוא.

אלי כהן: אנחנו במצב שבו תקציב הרשות לחדשנות נגמר, תקציב אזורי תעשייה נגמר.

אלי כהן: אנחנו במצב - - -

סתיו שפיר: אני יכולה לעבור איתך תקנה-תקנה - - -

אלי כהן: אנחנו פתחנו עכשיו 10 - - -

סתיו שפיר: בעיקר בתקנות של עידוד תעסוקה לאוכלוסיות - - -

אלי כהן: לא, זה עבר למשרד העבודה, חברת הכנסת שפיר.

משה גפני: זה לא אצלו.

אלי כהן: זה לא אצלנו.

סתיו שפיר: לא.

יעקב אשר: זה לא אצלו.

מיקי רוזנטל: זה לא אצלם.

אלי כהן: אבל אני אבקש שני דברים.

אלי כהן: אחד, שתיעשה בדיקה אצלנו האם קיים סעיף כזה ולמען הסר ספק, אם לך יש את הסעיפים, תעבירי לנו ואנחנו נגיד לך אם זה אצלנו או לא.

משה גפני: אדוני השר, אני-.

משה גפני: כן, כן, בסדר, להודות לו.

משה גפני: אדוני השר, אני מודה לך על ההופעה שלך.

משה גפני: אני התרשמתי גם שאתה מצוי בפרטים והפרטים הם חלק מהעבודה.

משה גפני: אתה מצוי בפרטים ואני התרשמתי מזה - - -

סתיו שפיר: אבל חלק מהתקנות עדיין אצלכם בתקציב.

סתיו שפיר: אז על איזה תקציב אנחנו אמורים להסתכל?

סתיו שפיר: איפה נמצא הכסף?

משה גפני: סתיו.

סתיו שפיר: אבל שמעת?

משה גפני: רגע, אני התרשמתי מזה - - -

סתיו שפיר: זה עבר, אבל התקציב עדיין - - -

משה גפני: אבל הוא צריך ללכת.

משה גפני: אני הסכמתי הרי שהוא - - -

סתיו שפיר: אז זה מאד מעניין איפה נמצא התקציב הזה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני התרשמתי מאד לטובה בעניין הזה, אני מודה לך על כך.

משה גפני: אני מבקש שאנחנו נמשיך את הדיון עד השעה 12:30, עם המנכ"ל, עם העובדים הבכירים.

משה גפני: אנחנו נבקש פרטים.

משה גפני: זה לא מספיק.

אלי כהן: תקבלו.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון מאד מעניין ומרתק, אבל זה לא מספיק.

משה גפני: אנחנו רוצים את סעיפי התקציב, את הביצוע שלהם, אנחנו רוצים את זה להמשך.

משה גפני: בסדר, תודה רבה.

אלי כהן: תודה לכולם, אני אגיע מתי שצריך.

מיקי רוזנטל: בהצלחה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה אלי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני רק רוצה לומר לחברי הוועדה, במהלך הדיון שהיה קיבלתי טלפון מהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, והוא אכן יעביר את חוות הדעת לגבי חיפה כימיקלים, הוא יעביר לנו את חוות הדעת.

מיקי רוזנטל: או, איזה מרגש.

איילת נחמיאס ורבין: או, מרגש.

מיקי רוזנטל: ממש מרגש.

משה גפני: מה יש לכם אתם?

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גפני, ככל הזכור, דיברתי איתך חצי שעה - - - אמרת לי שאתה שומר על המדינה.

מיקי רוזנטל: תקשיב, המצב הוא היום כזה, שאם מישהו נותן לך היום משהו, מחר הוא יכול להיות בחקירה.

מיקי רוזנטל: אז עדיף שייתן היום.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

משה גפני: אני מאד נפגעתי בשביל הוועדה, לבקש את הממשלה שיתוף פעולה עם הוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: צודק.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

משה גפני: מדובר על דיון שהתקיים כאן.

משה גפני: ביקשתי, התקשרתי אליו ושאלתי אותו האם אפשר לתת את האישור על היתר הרעלים.

משה גפני: גם אם אין רישוי עסקים, הרי זה בליבת הוויכוח.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, נכון.

איילת נחמיאס ורבין: שאלה מצוינת.

משה גפני: אז הוא אמר לי בהתחלה, במשרד אמרו לי שהוא נוטה שכן, בטלפון הוא אמר לי שלא ויש חוות דעת שלו.

משה גפני: אז אמרתי לו בסדר, תעביר לי את חוות הדעת, נלמד אותה גם, אנחנו בוועדה.

משה גפני: בסדר, הוא אמר לי נשלח לך.

משה גפני: אחרי חצי יום הוא מתקשר אלי והוא אומר לי היועץ המשפטי לא מאפשר להעביר את חוות הדעת.

איילת נחמיאס ורבין: מדהים.

משה גפני: אז אמרתי זה בסדר גמור, אין בעיה, אני גם לא אעביר לכם כמה דברים שצריך אישור שלנו.

משה גפני: הוא לא מעביר חוות דעת.

משה גפני: אנחנו ניהלנו פה דיונים ביטחוניים ניהלנו פה, מה שהם הדליפו אנחנו שתקנו.

משה גפני: וניהלנו ואישרנו והכל.

איילת נחמיאס ורבין: אתה רוצה לבוא להפגנה בפתח תקווה?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: לא.

משה גפני: יש לי הפגנות - - -

קריאה: מתחילים אותה בשבת, זו הבעיה.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: דווקא לא.

משה גפני: לא משנה.

סתיו שפיר: לא, בצאת השבת.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אז הוא התקשר אלי עכשיו, הוא אומר לי למה אתה הולך לעיתונות?

משה גפני: אז אמרתי לו אני לא הלכתי לעיתונות.

משה גפני: אני באמת לא הלכתי לעיתונות.

משה גפני: אמרתי לו שאמרתי את זה לחברי הוועדה.

משה גפני: אנחנו שותפים יחד בכל הנושאים הללו ואמרתי לחברי הוועדה אנחנו לא יכולים לקבל חוות דעת בגלל שאנחנו-.

משה גפני: לא יודע את הסיבה.

מיקי רוזנטל: אנחנו אנשים לא פשירים.

איילת נחמיאס ורבין: זו חוות דעת שגם חייבת להיות חשופה לציבור.

איילת נחמיאס ורבין: הציבור צריך לדעת למה הוא - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: מה זה מעניין אותי אבל עכשיו?

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: הציבור - - -

משה גפני: הוא לא רוצה לתת לנו, אין בעיה.

מיקי רוזנטל: בוא ניתן להם קצת.

משה גפני: ואז הוא התקשר אלי באמצע הדיון, לכן הייתי צריך לצאת.

משה גפני: הוא אמר אני מעביר אליך את חוות הדעת, בסדר.

משה גפני: וזה בסדר, מה?

משה גפני: במקום שבעלי תשובה עומדים, אין צדיקים גמורים יכולים לעמוד.

משה גפני: אילת, לא הקשבת לי.

איילת נחמיאס ורבין: הקשבתי לך.

משה גפני: מה אמרתי?

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו - - -

משה גפני: הלאה.

משה גפני: אדוני המנכ"ל.

שי רינסקי: מהמקרו למיקרו, זמננו קצר.

שי רינסקי: אני אנסה לגעת במשרד במספרים ושאלות תוך כדי, תרגישו בנוח.

שי רינסקי: תקציב המשרד הוא כ-4 מיליארד שקלים, כאשר כ-57% ממנו זה ברשות לחדשנות, שכידוע היום היא מחוץ למשרד, יחידת סמך.

שי רינסקי: המטרות של המשרד זה הפחתת יוקר המחייה, כשאתם שומעים מה אנחנו מנסים לעשות בזמנים אלה.

שי רינסקי: פיתוח כלכלי חברתי כתשתית לצמיחת המשק, חיזוק העסקים הקטנים ופיתוח מנועי צמיחה ושיפור הפריון.

שי רינסקי: יחידות המשרד המרכזיות, זה לא כולן.

שי רינסקי: מי שבתוך המשרד – הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה, מה שדובר פה, כ-900 מיליון שקלים בשנה.

שי רינסקי: מינהל סחר חוץ כ-200 מיליון שקלים בשנה.

שי רינסקי: הסוכנות לעסקים קטנים גם כן כ-200 מיליון שקלים בשנה, הרשות לשיתוף פעולה תעשייתי והשקעות זרות, מה שמכונה הרשפ"ת, מי שאמון על רכש וגומלין מכל החברות שעושות פה מכרזים.

שי רינסקי: מינהל אזורי תעשייה, מינהל תקינה, מינהל ייבוא, מנהל תעשיות ומינהל סביבה ופיתוח בר קיימא.

שי רינסקי: אלה יחידות המשרד שאין האוס.

שי רינסקי: רשויות ויחידות סמך זה הרשות לחדשנות, מכון הייצוא שעובד יחד עם סחר חוץ, מכון התקנים, שעובד עם מינהל התקינה שלנו.

שי רינסקי: הרשות לסחר הוגן להגנת הצרכן, הרשות להגבלים עסקיים.

שי רינסקי: קידום החדשנות – מה אנחנו עושים: ברשות לחדשנות מדובר על כבין 1.6 פלוס התמלוגים, כ-2 מיליארד שקלים בשנה.

שי רינסקי: ב-30 מסלולים, ב-6 זירות, כאשר הרציונאל הוא – ואני לוקח גם קצת שקפים שיש בהמשך – יש לנו זירת חברות בצמיחה, שזה הזירה המרכזית, ששם מדובר על 618 מיליון שקלים.

שי רינסקי: זירת הזנק – 350 מיליון שקלים, זירת תשתיות – 270 מיליון שקלים וזירת ייצור מתקדם, שדיברתם מקודם על קידום התעשיות המסורתיות, זה בעיקר אלה.

מיקי רוזנטל: זה מענקים או הטבות מס?

שי רינסקי: זה מענקים, מענקים.

שי רינסקי: רק מענקים.

שי רינסקי: כל זה מענקים.

שי רינסקי: אנחנו רואים - - - שם אנחנו רואים גם את הפריון שעולה שם וגם את הייצוא שגדל שם.

שי רינסקי: בקיצור, עבודה יפה מאד.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת כמה לא קיבלו?

מיקי רוזנטל: אם היה לכם יותר תקציב הייתם נותנים ל - - -

שי רינסקי: התשובה היא כן.

מיקי רוזנטל: כמה חברות לא קיבלו?

שי רינסקי: אני לא יודע להגיד לך.

שי רינסקי: מדובר על סדר גודל של 80% בקשות ש - - -

מיקי רוזנטל: 80% אתם נותנים.

שי רינסקי: כן.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת 20% נשארים בחוץ - - -

שי רינסקי: כן, אמת ויציב.

מיקי רוזנטל: והיה ראוי לתת להם.

שי רינסקי: אמת ויציב.

שי רינסקי: אני גם יכול לומר לך שעכשיו גם ביקשנו תוספת מאגף התקציבים.

שי רינסקי: הוא הוסיף לנו עוד 60 מיליון שקלים ממש בזמן האחרון, כי הבקשות גדלו.

שי רינסקי: יש יותר ביקוש.

שי רינסקי: הווה אומר ברגע שיש יותר ביקוש, החברות מקבלות פחות.

שי רינסקי: כמו שנאמר פה בהשקה במו"פ, אישור מהתמ"ג, אנחנו מספר אחת בעולם.

שי רינסקי: אנחנו מתחלפים, אנחנו וקוריאה כל פעם, אבל כמו שנאמר פה מקודם, רוב ההשקעה היא השקעה פרטית, לא ציבורית.

שי רינסקי: יש פה כ-300 חברות בינלאומיות שמשקיעות פה לא מעט כסף, בעיקר ב-D

מיקי רוזנטל: מה זאת אומרת משקיעים?

מיקי רוזנטל: אתה יכול לפרט?

מיקי רוזנטל: הם משקיעים בחברות קיימות?

שי רינסקי: התשובה היא כן.

שי רינסקי: סטארטפים.

שי רינסקי: הם משקיעים בחברות מכל הסוגים שיש, אבל בעיקר טכנולוגיה.

שי רינסקי: זה מה שאנחנו יודעים למכור, זה המוח היהודי שממציא פטנטים וזה היתרון היחסי.

משה גפני: אבל זה לא הדבר היחיד.

משה גפני: יש שינוי בארצות המזרח, גם בסין וגם ביפן ובכל המקומות האלה, ביחס לישראל.

משה גפני: מה שהיה פעם כבר לא קיים.

שי רינסקי: בכל מקום.

שי רינסקי: נכון, בסין זה יותר קשה, ביפן זה יותר נכנס.

שי רינסקי: עוד מעט אוהד יגיד את זה.

משה גפני: זה חשוב מאד מה שאתה אומר, אבל אני חושב שזו ראייה כוללת.

משה גפני: יש שינוי בעניין הזה.

שי רינסקי: יש בכלל שינוי בכל העולם כלפי ישראל.

משה גפני: נכון.

שי רינסקי: מכיוון שיש לישראלים מה למכור.

שי רינסקי: אם פעם הערבים היה להם למכור נפט והחברות הללו היו הציר המרכזי, היום מבינים בטכנולוגיה.

שי רינסקי: חברה שלא תהיה טכנולוגית, חברת מזון שלא תהיה טכנולוגית, וולמארט שלא תהיה טכנולוגית – הם לא יהיו.

שי רינסקי: פשוט לא יהיו קיימים.

שי רינסקי: ולכן כולם מבינים שלישראל יש מה למכור וכל אחד מבין שלישראל יש מה לתת ואם הסייבר, ומדינת ישראל נחשבת כחלוצה וראשונה בתחומה, כל חברה בעולם מבינה שהיא צריכה לשלוח לפה איזה שהוא נציג, שיישב פה, ישמע, יראה, ילמד.

שי רינסקי: לכן אנחנו פה עם חברות בסדר גודל מאד מאד גבוה של חברות שנכנסות פה למדינה.

שי רינסקי: כמו שנאמר, 50% מהייצוא התעשייתי מגיע מהחברות החדשניות.

שי רינסקי: אמנם רק 10% המועסקים.

שי רינסקי: כמו שנאמר פה קודם, יש בעיה של כוח אדם.

שי רינסקי: לא רק שיש בעיה של כוח אדם, יש - - -

מיקי רוזנטל: אבל הייתה ירידה בייצוא.

מיקי רוזנטל: איך אתה מסביר את זה שהייתה ירידה בייצוא עם כל ההשקעות הנפלאות הללו?

שי רינסקי: אני רוצה לומר לך שהשנה הזאת יש גידול בייצוא.

מיקי רוזנטל: אבל בשנים האחרונות?

שי רינסקי: אני לא יודע להסביר את זה.

שי רינסקי: היו דברים נקודתיים של חברה כזאת ואחרת, שהשפיעו מאד קשה.

שי רינסקי: קחו את האמוניה.

שי רינסקי: לא יודעים מה יקרה, אבל האמוניה הזאת, אחוז מהתוצר, זה משם, מחיפה כימיקלים.

משה גפני: מהייצוא?

שי רינסקי: כן, כן.

שי רינסקי: חיפה דרום וצפון.

שי רינסקי: אז כל מיני דברים כאלה עוצרים.

שי רינסקי: השפעות נקודתיות.

שי רינסקי: אבל השנה, אחרי חצי שנה שהיה 50 מיליארד דולר בחצי שנתי, אנחנו צופים שתהיה פריצה של ה-100 מיליארד דולר.

שי רינסקי: אם שנה שעברה היה 92, צפינו שהשנה לא נגיע.

שי רינסקי: בזהירות אנחנו אומרים, יש לנו יסוד להניח שהשנה נגיע ל-100 מיליארד דולר.

שי רינסקי: הלאה, אני לא נכנס לכל ה - - -

מיקי רוזנטל: כן, אתה צריך לעשות את זה מהר, כי יש לנו כבר - - -

משה גפני: כן, בדיוק.

שי רינסקי: בסדר גמור.

מיקי רוזנטל: לא בגלל שאנחנו רוצים.

מיקי רוזנטל: היו לנו הרבה נושאים לשוחח עליהם, אבל הזמן שלנו - - -

שי רינסקי: סגור, בסדר גמור.

שי רינסקי: הרשות להשקעות, כ-900 מיליון שקלים בשנה שמחולקים באופן גס – 360 מיליון שקלים למענקים, מדובר פה על - - - נגב מזרחי.

שי רינסקי: אני לא אחזור.

משה גפני: אתם תוכלו להעביר לנו אחרי זה?

שי רינסקי: כל מה שתרצה אנחנו נוכל להעביר לך.

משה גפני: אני אגיד לך.

משה גפני: את ביצוע התקציב.

שי רינסקי: יש אותו פה.

מיקי רוזנטל: רגע, שנייה, אנחנו רוצים את השמות של המפעלים ואיפה נפתחו מפעלים חדשים בשנה האחרונה.

מיקי רוזנטל: זה חשוב מאד.

מיקי רוזנטל: את המענקים - - -

שי רינסקי: בסדר גמור.

שי רינסקי: דרך אגב, לא כולם מבקשים להיות חסויים חלקם, אבל מה שניתן.

מיקי רוזנטל: מה שניתן.

משה גפני: מה שניתן.

משה גפני: מה שלא ניתן, לא.

שי רינסקי: אין בעיה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לראות את התמורה למענקים – כמה עובדים, למשל שמנו X כסף בזה, האם יש לכם מעקב כמה היה גידול בעובדים ואיך הם עומדים מול ההבטחות שלהם.

שי רינסקי: יש, יש.

משה גפני: מול ההבטחות שלהם.

משה גפני: זה דרמטי.

שי רינסקי: יש.

מיקי רוזנטל: כי מדינת ישראל משקיעה כסף, אנחנו רוצים לדעת.

שי רינסקי: אתה יכול לראות פה בשקף, בשנת 2016 – 446 מיליון שקלים שסייעו בקליטת 3,380 משרות חדשות במשק.

שי רינסקי: הנתונים קיימים.

מיקי רוזנטל: בסדר, תעבירו לנו.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא - - -

שי רינסקי: אוקיי.

שי רינסקי: אדוני יושב הראש, רק כדי שנבין, משרד הכלכלה בגדול, אם בשנה קודמת 100% ניצול, גם השנה הזאת יהיה 100% ניצול.

שי רינסקי: אנחנו עובדים לא במזומן, בהרשאות, אז זה פחות בעייתי מבחינתנו.

שי רינסקי: בעברי הייתי במשרד אחר, שם יש יותר בעיה.

שי רינסקי: פה 100% ניצול.

מיקי רוזנטל: הסחר הוגן.

שי רינסקי: ככל שנותנים לנו יותר, אנחנו יודעים לקלוט.

שי רינסקי: בסך הכל אנחנו עובדים מול המגזר הפרטי, ש - - -

משה גפני: אני חושב שמשרד הכלכלה במתכונת הנוכחית הוא משרד מצוין, אבל שלא תחיו באשליות.

משה גפני: חתכו לכם חלקים גדולים מהמשרד.

מיקי רוזנטל: כן, בדיוק.

משה גפני: תיקחו את זה בחשבון.

משה גפני: אני לא יכול יותר מדי להתערב בזה.

משה גפני: אני יכול, אני יכול להגיד את זה, אבל חתכו לכם חלקים שהיו צריכים להיות במשרד - - -

מנואל טרכטנברג: שהם חלקים אורגניים של המשרד, שבלי זה אי אפשר להתייחס לכלכלה.

שי רינסקי: אין ספק.

מיקי רוזנטל: עכשיו בוא נדבר על הקוץ.

מיקי רוזנטל: סחר הוגן והגנת הצרכן במדינת ישראל במצב די גרוע.

מיקי רוזנטל: כל דבר שאתם נוגעים בו או בודקים בו, אנחנו רואים צרה צרורה.

מיקי רוזנטל: אתה יכול להגיד על זה כמה מילים?

שי רינסקי: אני רק יכול להתחבר למה שאתה אומר ולכן אנחנו פועלים, אנחנו מרעננים שורות.

שי רינסקי: גם ברשות להגנת הצרכן, גם ברשות לסחר הוגן, אנחנו נוקטים היום בצעדים - - -

מיקי רוזנטל: מה היה עוזר לכם, כסף?

מיקי רוזנטל: מה היה עוזר?

מיקי רוזנטל: תשמע, זה פשוט נהיה נורא ואיום.

מיקי רוזנטל: כל דבר שאתה נוגע בו אתה אומר בוא הנה, פה מרמים ושם מרמים.

שי רינסקי: אז אתה רואה, עכשיו אנחנו נכנסים לכמה חוקים, אם חוק המבצעים, שכביכול עובדים על הלקוחות, כאילו מבצע כזה, מבצע אחר.

שי רינסקי: אנחנו נכנסים לזה בצורה מאד אגרסיבית עכשיו, בעיקר חוקים.

מיקי רוזנטל: מה זה אומר אגרסיבית?

שי רינסקי: חוק, חקיקה.

מיקי רוזנטל: איפה החקיקה נמצאת עכשיו?

שי רינסקי: בתהליכים.

מיקי רוזנטל: בכנסת או אצלכם?

שי רינסקי: פה, פה.

שי רינסקי: חלקם פה.

שי רינסקי: חוק המבצעים נמצא פה בתהליכים כאלה ואחרים.

שי רינסקי: אני לא יודע להגיד לך בדיוק.

קריאה: הוא עבר קריאה ראשונה.

שי רינסקי: עבר קריאה ראשונה.

שי רינסקי: בקיצור, מאד מאד - - -

משה גפני: איפה, באיזה ועדה הוא?

קריאה: כלכלה.

מיקי רוזנטל: אבל זה לא הכנסת מעכבת לכם את זה?

שי רינסקי: לא, לא, זה בתהליך.

מיקי רוזנטל: לא, כי המצב, אני אומר לך, לא נעים לי, אנחנו בימי תשובה עכשיו, אז אנחנו לא - - -

משה גפני: ימי סליחות.

שי רינסקי: זה בתהליך וזה שם.

מיקי רוזנטל: כן, אנחנו פשוט בימי סליחות, אז אני לא רוצה להגיע, אבל אתה יודע עד כמה המצב גרוע בתחום הזה.

שי רינסקי: זה בתהליך וזה שם והמשך לזה השר דיבר על יוקר המחייה.

שי רינסקי: אני אתן לכם דוגמא, יש סופר פארם פה ויש סופר פארם בפולין.

שי רינסקי: אתה קונה משחת שיניים ב-4 שקלים שם, ב-20 שקלים פה.

שי רינסקי: אתה שואל את הסופר פארם למה זה קורה?

שי רינסקי: אומרים לך שהיבואן הבלעדי זה המחיר שלו והוא לא יכול לייבא.

שי רינסקי: הוא לא יכול לייבא בייבוא מקביל.

מיקי רוזנטל: את זה אתם מסדרים עכשיו גם בחקיקה?

שי רינסקי: אנחנו עובדים על זה מכל האספקטים.

שי רינסקי: הווה אומר אנחנו רוצים להיפגש עם החברות הבינלאומיות.

שי רינסקי: שלנו להם מכתבים וחלקם מגיעים לפה.

שי רינסקי: אני יכול לומר לכם שזארה נמצאת פה בסוף ספטמבר כדי להיפגש איתנו על הדברים האלה.

שי רינסקי: אנחנו רואים דברים מדהימים.

שי רינסקי: זאת אומרת שאתה קונה באינטרנט יש מחיר לישראלי ויש מחיר לאנגלי באנגליה, מחיר שונה.

שי רינסקי: זה מטורף.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: אני אומר פה בדיוק הגנת הצרכן, אתם.

שי רינסקי: אז חלק זה הגנת הצרכן, חלק זה הגבלים עסקיים.

מנואל טרכטנברג: אבל הרשות להגנת הצרכן לא תפקדה הרבה זמן.

מיקי רוזנטל: כן, שנים.

מנואל טרכטנברג: צריך להגיד את זה.

שי רינסקי: אני לא יודע מה בעבר.

שי רינסקי: אני שמעתי, לא הייתי ב - - -

מיקי רוזנטל: אנחנו יודעים את זה.

מיקי רוזנטל: זה לא סוד.

שי רינסקי: אמת ויציב.

שי רינסקי: יש רענון - - -

מיקי רוזנטל: זה לא סוד.

מיקי רוזנטל: זה אחד הדברים הכי חשובים, להגן על הצרכן הישראלי.

שי רינסקי: אמת ויציב.

שי רינסקי: יש רענון שורות.

שי רינסקי: כמו שאתם רואים את רוח המפקד פה היא מאד מאד ברורה והיא בתזזיות חזקה וכל הזמן אנחנו בהסתערות קדימה.

שי רינסקי: אז אתם יכולים להבין שכולם פה עובדים שעות נוספות.

שי רינסקי: אני אמשיך בכמה נקודות.

שי רינסקי: סחר חוץ – 43 נספחים פלוס שניים שיפתחו בשנה זו באפריקה, בגאנה ובקניה.

שי רינסקי: הפעילות של הנספחים מלווה גם – ואמרתי לפני כן, סיפרתי על יפן כדוגמה, כי נפגשתי עם הנספח בשבוע שעבר ונקבל מכתבים או מיצואנים שמדברים על שירות וגם זה צריך להיאמר.

שי רינסקי: זה לא דבר ברור שהמדינה נותנת שירות והמדינה נותנת פה שירות מצוין.

שי רינסקי: באמת מצוין.

שי רינסקי: כמו שנאמר פה, היום נפתח פה קורס צוערים חדש.

שי רינסקי: זה נפתח פעם בשנתיים, זה לא כל יום וזה באמת הליגה של הליגה.

שי רינסקי: זה קורס טיס של השירות הציבורי והשופרא דה שופרא של אנשים מגיעים לשם ורואים את זה אחרי זה בנספחויות ובתוצאות.

שי רינסקי: אנחנו מקדמים את זה יחד עם סכומי כסף שאנחנו - - -

משה גפני: כן, האנשים טובים שם.

שי רינסקי: אמת ויציב.

משה גפני: במיוחד אחרי שאני מרצה שם.

מיקי רוזנטל: מה, בתור חלטורה?

משה גפני: חלטורה.

מיקי רוזנטל: וואלה.

יעקב אשר: עידוד תעסוקה.

שי רינסקי: חבר הכנסת פורר, ידידי, כמו שנאמר פה מקודם, נעשתה בעבר גם כן מדידה.

שי רינסקי: זה לא שזה בר ועל פי זה נסגרות נספחויות ונפתחות חדשות.

שי רינסקי: איפה שרואים שאין טעם - - -

עודד פורר: אנחנו יכולים לקבל?

שי רינסקי: אוהד, כמה מילים.

שי רינסקי: אוהד הוא מנהל סחר חוץ.

אוהד כהן: אנחנו בסוף מסתכלים על סיפורי הצלחה.

אוהד כהן: מה זה סיפור הצלחה?

אוהד כהן: זה סיפור שהייתה בו טרנזקיה כספית.

אוהד כהן: זאת אומרת או שגדל הייצוא או נחסך כסף או בוצעה השקעה.

אוהד כהן: אנחנו נכנסים לאגום את כל סיפורי ההצלחה ובסוף לתת איזה מספר כספי.

אוהד כהן: אני יכול להגיד שבהערכה מאד מאד שמרנית, זאת אומרת ממש רק במקומות שאנחנו בטוחים במאה אחוזים, אנחנו מדברים על עסקאות בהיקפים של לפחות חצי מיליארד דולר מדי שנה, שנוצרים כתוצאה מפעילות של הנספחים.

שי רינסקי: אוהד תן את הסיפור מהשבוע שעבר על טלמניע הודו, 350 מיליון.

אוהד כהן: ברזיל.

אוהד כהן: דוגמא טלמניע, חברה שעושה תחנות כוח.

אוהד כהן: התמודדה במכרז בברזיל.

אוהד כהן: הרשויות הברזילאיות פשוט הערימו עליהם המון קשיים ודרשו מהם דברים שאין בישראל.

אוהד כהן: הנספח המסחרי עבד מול הרשויות הברזילאיות, כדי להקל על החברה הישראלית.

אוהד כהן: אלמלא העבודה שלו, הם לא היו יכולים להתמודד.

אוהד כהן: בסוף הם זכו והם מקימים 3 תחנות כוח בהיקף של 350 מיליון דולר.

אוהד כהן: אני לא זוקף את כל ה-350 מיליון דולר - - -

עודד פורר: לא, לא, ברור.

עודד פורר: מה שאני מנסה לומר, אני בא מהצד שלכם במובן הזה, כי אם למשל ממשלת ישראל כבר לפני שנה וחצי או שנתיים ה ובילה סגירה של נציגויות ונספחויות לא בהכרח שלכם, יש גם משמעות של קונסוליה.

עודד פורר: כשסגרו בפילדלפיה ובמקומות אחרים, שביקשו צמצומים של משרד החוץ, המשמעות של זה בסוף היא מסחרית וכלכלית.

עודד פורר: אם אתם יודעים להראות שאיפה שאתם פותחים נספחות זה שווה כסף, זה פשוט.

עודד פורר: זאת אומרת אם אתה פותח עכשיו נספחות בהודו, במקומות מסוימים בהודו או בסין וגדל כתוצאה מכך הסחר, על הבסיס הזה אפשר לבוא אליכם ולהגיד חברה, אנחנו צריכים לפתוח עוד נספחויות.

שי רינסקי: אתה צודק עודד.

עודד פורר: עוד פתיחה של נספחויות, המשמעות שלה הגדלה של הייצוא.

עודד פורר: את כל השרשור הזה אפשר להראות הלאה.

עודד פורר: אז השאלה היא האם יש נתונים כאלה, שאפשר לבוא ולהגיד לנו חברים הנה, תראו, זאת הנספחות שלנו בהודו.

עודד פורר: הייתה לנו נספחות אחת, המספר היה X, עכשיו יש שתיים והמספר.

אוהד כהן: אז יש כמה דברים.

אוהד כהן: אלף אני אוכל להגיד שהעלות של נספחות מסחרית בממוצע זה בין 2 ל-2.5 מיליון שקלים בשנה.

אוהד כהן: הנספחות כולל העובד, כולל הכל.

אוהד כהן: זאת אומרת זה לא כסף מאד מאד יקר, בטח שלא ביחס נגיד לנציגויות של משרד החוץ.

אוהד כהן: הדבר השני זה שאנחנו כן יכולים לבוא ולעשות איגום של הסיפורים שנבעו כתוצאה מפעילות הנספחות.

אוהד כהן: יש דברים שמשפיעים על הסחר שלא קשורים בנספחות.

אוהד כהן: אם למשל - - - בצפון אירופה יחד ב-20 אחוז - - -

עודד פורר: טוב, זה תמיד נכון, בסדר.

אוהד כהן: לא משנה מה נעשה, זה לא יעזור.

אוהד כהן: אבל בדברים האלה אנחנו כן יכולים לבוא ו - - -

עודד פורר: אוקיי, אז אם יש נתונים כאלה שאפשר יהיה להעביר לנו, אני אשמח לקבל.

שי רינסקי: במסגרת סחר החוץ הם אחראים גם על הסכמים.

שי רינסקי: יש 8 הסכמים ויש עוד כמה שבתהליך.

שי רינסקי: זה חלק מהעסק.

שי רינסקי: הרשות לשיתוף פעולה תעשייתי, רכש גומלין - בשנים האחרונות אנחנו עדים לפעילות יותר נמרצת בשניים האחרונות, מה שהיה קצת יותר רדום לפני כן.

שי רינסקי: זה משתמע ב-2.8 מיליארד דולר מימושים פה בארץ ואנחנו רואים את זה.

מנואל טרכטנברג: כמה?

שי רינסקי: 2.8 מיליארד דולר התחייבויות.

שי רינסקי: מימושים – 2.1 מיליארד דולר.

שי רינסקי: כשמדובר ב-665 חברות ישראליות שנהנו מכספי גומלין.

שי רינסקי: משמעותי מאד.

שי רינסקי: וחלקן בפריפריה וחלקן חברות קטנות.

שי רינסקי: 202 חברות קטנות.

שי רינסקי: פיתוח כלכלי חברתי – התחלתי לדבר על זה, אני אחזור על זה.

שי רינסקי: תמיכת הרשות להשקעות, יש פה שני אלמנטים.

שי רינסקי: אחד בצד החברתי, אחד בצד הגיאוגרפי.

שי רינסקי: בצד החברתי מדובר בעידוד תעסוקה למגזרים.

שי רינסקי: כ-172 מיליון שקלים עידוד מגזרים – המגזר הערבי, המגזר החרדי, אתיופים.

שי רינסקי: אנחנו מדברים על מסלולים שונים, חלקם להייטק, חלקם לכל עבודה שהיא, כאשר הרציונאל הוא שהשכר - - -

מיקי רוזנטל: כל זה זה הכשרות והסבות?

שי רינסקי: לא הכשרות בכלל.

מיקי רוזנטל: אלא?

שי רינסקי: זה קליטת עובדים בהייטק לאוכלוסיות - - -

מנואל טרכטנברג: השקעות הון.

מנואל טרכטנברג: כלומר יש לכם מסלול תעסוקה.

מנואל טרכטנברג: זה לא קשור להכשרות עכשיו.

שי רינסקי: זה לא קשור להכשרות בכלל, זה אחרי שיוכשרו.

מיקי רוזנטל: אז רגע, מה, חברת הייטק מקבלת תוספות כדי להעסיק אנשים ממגזרים?

שי רינסקי: מקבלת, בדיוק.

שי רינסקי: כ-36 חודשים מימון, עד 37%.

מיקי רוזנטל: אוקיי.

מיקי רוזנטל: מאה אחוז, רק רציתי לדעת.

שי רינסקי: אמת ויציב.

מנואל טרכטנברג: במקום לסבסד מכונות אתה מסבסד העסקה של כוח אדם.

מיקי רוזנטל: כן, כן.

שי רינסקי: אמת ויציב.

סתיו שפיר: מה התוצאות?

מיקי רוזנטל: כמה, 140 מיליון?

שי רינסקי: 170 מיליון.

שי רינסקי: הרציונאל הוא - - -

מיקי רוזנטל: זה לשנתיים?

מיקי רוזנטל: זה תקציב דו שנתי.

שי רינסקי: לשנה.

שי רינסקי: לשנה או שנתיים?

מיקי רוזנטל: זה לשנתיים.

שי רינסקי: זה לשנה.

שי רינסקי: שנה.

מיקי רוזנטל: זה רק לשנת 2017?

שי רינסקי: כן, לשנה.

מיקי רוזנטל: טוב.

סתיו שפיר: אז כמה אנשים השתלבו בעבודה?

שי רינסקי: המספרים?

סתיו שפיר: כן, מכל אוכלוסייה.

שי רינסקי: מאות, אבל אין לי את המספר פה.

שי רינסקי: אולי יש לי את זה פה.

מיקי רוזנטל: מאות?

מיקי רוזנטל: על 140 מיליון זה קצת מעט.

סתיו שפיר: קטן בהקשר לתקציב.

שי רינסקי: אני חייב לך תשובה.

שי רינסקי: אני אבדוק.

משה גפני: אתה חייב לכולנו.

משה גפני: אבל אני יודע שזה עומד.

מיקי רוזנטל: אנחנו רק רוצים לדעת.

מיקי רוזנטל: אם המדינה השקיעה 140 מיליון שקלים, כמה אנשים נכנסו בגלל זה לעבודה.

מיקי רוזנטל: זה חשוב מאד.

שי רינסקי: מאה אחוז, בסדר גמור.

משה גפני: אתה טיפלת?

משה גפני: מי טיפל בזה במשרד כל השנים?

שי רינסקי: נחום.

סתיו שפיר: מול כמה מקומות עבודה אתם עובדים.

משה גפני: בתקופה שהיה חסר תקציב וזה ירד ולא נתנו, ירד מספר העובדים.

סתיו שפיר: 170 מיליון שקלים זה הרבה מאד כסף.

שי רינסקי: לשאלתך, אנחנו נרד לרזולוציות של הצפון ואחרי זה העסקים הקטנים.

משה גפני: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך שי, אני רוצה להגיד לכם, השר דיבר קודם על העניין הזה שמאד חשוב הנושא של בודקי תוכנות, נכון?

שי רינסקי: כן.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מדבר על בודקות התוכנה?

משה גפני: בבתי הספר התיכוניים.

שי רינסקי: שזה הלואו-טק של ההייטק.

משה גפני: בבתי הספר התיכוניים והסמינרים החרדים לומדים בודקי תוכנות.

משה גפני: אחד המקצועות זה בודקי תוכנות.

מנואל טרכטנברג: בבית יעקב.

סתיו שפיר: תגידו, באיזו תקנה זה נמצא בתקציב?

משה גפני: אבל עד שהם עושים עבודה זה - - -

שי רינסקי: זה לא בתקנה.

משה גפני: אבל לומדים.

משה גפני: זה חלק מתכנית הלימודים.

שי רינסקי: ברשות להשקעות.

שי רינסקי: צפון, כמה מילים על הצפון, מיכל.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: כן, הנה, מה שסתיו שאלה.

מיכל פינק: כמה מילים על הצפון.

מיכל פינק: רק הערה אחת בקשר לצד הימני, שלא מדובר שם רק על מסלולים לסבסוד שכר.

מיכל פינק: זאת אומרת יש לנו למשל בבדואים בדרום גם השקעה באזורי תעשייה ובמפעלים.

מיכל פינק: יש תכנית ליוצאי אתיופיה.

מיכל פינק: גם קרן משופרת להלוואות.

מיכל פינק: זאת אומרת לא כל מה שאתם רואים כאן, כי מידת הפירוט במצגת היא פחותה, אבל זה לא הכל רק סבסוד שכר, אלא כלים שונים.

מיקי רוזנטל: תודה על ההבהרה, זה חשוב.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לראות את הפירוט.

משה גפני: חבר הכנסת עודד פורר שאל על עולים חדשים.

סתיו שפיר: מיכל, איפה אפשר לראות את הפירוט המלא?

שי רינסקי: נעביר לכם.

סתיו שפיר: הוא מפורסם איפה שהוא?

שי רינסקי: באתר אצלנו.

סתיו שפיר: לא.

סתיו שפיר: עברתי על האתר עכשיו תוך כדי.

שי רינסקי: זה במסלול.

שי רינסקי: יש לך את המסלול.

סתיו שפיר: איזה מסלול?

סתיו שפיר: פירוט.

סתיו שפיר: איזו אוכלוסייה מקבלת מכם את הכסף.

סתיו שפיר: לאיזה הלוואות אתם עובדים?

עודד פורר: עולים חדשים מקבלים את המסלולים האלה ממשרד העלייה והקליטה.

עודד פורר: השאלה שלי לגבי העולים החדשים הייתה בהכשרות.

עודד פורר: בהכשרות ובשירות התעסוקה, בגלל זה לא הבנתי - - -

סתיו שפיר: זה מצליח?

סתיו שפיר: זה לא מצליח?

סתיו שפיר: הרעיון בלעשות ישיבות של פיקוח תקציבי זה גם להבין - - -

עודד פורר: את קידום העסקה - - -

סתיו שפיר: עלינו להבין התקדמות.

סתיו שפיר: להבין מה לא עובד, מה כן עובד.

סתיו שפיר: תראו, בתכניות עבודה שלכם אתם לא נתתם שום פירוט על התוצאות של תכניות העבודה לשנתיים האחרונות.

סתיו שפיר: אז אי אפשר להסתכל על ספר תכניות העבודה שלכם, כשכל משרדי הממשלה כותבים.

סתיו שפיר: אי אפשר להסתכל על הספר שלכם ולקבל מזה איזו שהיא תמונה של מה קורה.

סתיו שפיר: פרסמתם את הנתונים ש - - -

מיכל פינק: אנחנו פרסמנו דווקא את כל ספר התוצאות של שנה שעברה.

מיכל פינק: אנחנו נשמח להעביר אותו.

מיכל פינק: הוא לא ביחד עם ספר תכניות העבודה של הממשלה, אבל הוא מפורסם שם.

סתיו שפיר: איפה הוא מפורסם?

מיכל פינק: אני אעביר לך לינק וגם - - -

סתיו שפיר: עשינו על זה לפני כמה חודשים ישיבת מעקב.

סתיו שפיר: היו נציגים של משרדכם, לא יכלו לתת לנו תשובות בנושא של משרד הכלכלה.

סתיו שפיר: זה עדיין לא פורסם.

סתיו שפיר: זה לפני חודשיים.

מיכל פינק: הקודם שהיה יצא ספר.

מיכל פינק: האחרון עוד לא יצא, אבל בואו נתמקד בענייננו.

מיכל פינק: נדבר על הצפון.

סתיו שפיר: משרד זה לא - - -, משרד זה משרד.

מיכל פינק: אנחנו מדברים על פרק משרד הכלכלה בהחלטת הממשלה על הצפון, שעומד על סך כ-920 מיליון שקלים לשתי השנים – 2017-2018 – בתוכו יש לנו לא מעט אמירות חדשות שהבנו בזמן העבודה האינטנסיבית שמשרד הכלכלה עשה על הצפון, שצריכים להיכנס מסלולי תעסוקה למשל, מה שאנחנו קוראים 4-18, אצל נחום איצקוביץ – שכר גבוה – 90 מיליון שקלים נעשו התאמות לצפון.

מיכל פינק: אם בעבר המסלול הזה שימש ל-EMC למשל לעבור לבאר שבע, לפארק הסייבר.

מיכל פינק: היו שם מגבלות של גודל וגובה שכר.

מיכל פינק: אלה דברים שנלקחו בחשבון.

מיכל פינק: אם היו 80 עד 100 עובדים מינימום, בשביל הצפון עשינו התאמות 15 עובדים.

מיכל פינק: אם היה מדובר על לפחות 2.5 השכר הממוצע במשק, עשינו את זה בין 1 ל-1.5 ומעלה.

מיכל פינק: זאת אומרת נעשו באמת התאמות באופן שהצפון יידע לקלוט את זה וחברות יותר קטנות תוכלנה לצמוח או להגיע.

סתיו שפיר: כמה זה היה בשנה לפני התכנית?

מיכל פינק: סליחה?

סתיו שפיר: שנה לפני התכנית לא הייתה שום השקעה כזאת בצפון?

מיכל פינק: 4-18 לא עבד בצפון.

מיכל פינק: זאת אומרת הדרישות היו גבוהות מדי.

סתיו שפיר: בכלל?

מיקי רוזנטל: לא, אנחנו שואלים כמה - - -

שי רינסקי: פה נתנו העדפה לצפון.

שי רינסקי: הורידו את תנאי הסף לצפון.

מיקי רוזנטל: חברת הכנסת שפיר שואלת כמה כסף חדש הבאתם וכמה זה כסף שהיה ושיניתם.

מיכל פינק: עידו, תקן אותי אם אני טועה.

מיכל פינק: 90 מיליון זה כסף ש-.

מיכל פינק: ה-60 הוא פריון חדש, ה-90 הוא - - -

עידו סופר: שתי התכניות של הפריון - - -

משה גפני: מה חדש?

עידו סופר: יש שתי תכניות.

שי רינסקי: יש שתי תכניות על 90 מיליון שקלים לצפון – 60 ו-30.

מיקי רוזנטל: זה כסף חדש שלא היה בסעיפים - - -

שי רינסקי: לא, לא היה.

מיכל פינק: לא היה.

משה גפני: זה לא חדש.

מיקי רוזנטל: לא חדש.

שי רינסקי: כולו חדש.

שי רינסקי: כולו חדש.

משה גפני: מה חדש?

מיקי רוזנטל: יש פה חילוקי דעות מהותיים.

מיקי רוזנטל: או שזה חדש או שזה לא חדש.

שי רינסקי: לא, לא, יש פה שני דברים.

משה גפני: איפה הכסף?

שי רינסקי: הכסף לפריון - - -

משה גפני: רגע, רגע - - -

שי רינסקי: שנייה, אני אענה לך.

משה גפני: בבקשה.

שי רינסקי: הכסף לפריון כולו חדש.

משה גפני: הוא לא חדש.

מיקי רוזנטל: הוא לא חדש?

מיקי רוזנטל: או כולו חדש?

שי רינסקי: חדש, חדש.

מיקי רוזנטל: לא, כי אני לא שומע טוב.

מיקי רוזנטל: יש לי בעיה באוזניים.

שי רינסקי: חדש.

משה גפני: הכסף לפריון הוא חדש, שי?

משה גפני: מאיפה הוא הגיע?

עידו סופר: הוא נכנס לבסיס התקציב במסגרת תקציב משרד הכלכלה.

סתיו שפיר: מה מספר התקנה?

משה גפני: נו, גם כן, אתם עושים צחוק?

יעקב אשר: מאיפה?

יעקב אשר: מאיפה?

מיקי רוזנטל: מה אתה רוצה?

מיקי רוזנטל: תדבר לצד ההוא.

מיקי רוזנטל: אני רק שאלתי שאלה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת זו סתיו שאלה את השאלה, אני רק חיזקתי אותה.

עידו סופר: 38 - - -

משה גפני: עידו, עידו.

סתיו שפיר: 38?

עידו סופר: 400116.

משה גפני: עידו, אני עברתי קורס ודווקא משרד הכלכלה לא מימן לי את זה.

איילת נחמיאס ורבין: בארצות הברית.

משה גפני: לא בארצות הברית, כאן בארץ.

מיקי רוזנטל: רגע, אבל באיזה סעיף אתה, אתיופיה או בדואים?

משה גפני: מה אתה עכשיו עושה לה סימנים?

עידו סופר: סליחה.

משה גפני: אני למדתי את השפה של אגף התקציבים.

משה גפני: עשיתי סדנה על זה ולמדתי על זה.

משה גפני: תקציב משרד הכלכלה, רק שתדעו, שי הוא אדם חיובי והוא כל הזמן איש אופטימי.

סתיו שפיר: 17?

עידו סופר: התקנה.

משה גפני: תקציב משרד הכלכלה ירד.

משה גפני: בסך הכל הכללי, בסעיפים ששם יש צורך בכסף חיוני, אין להם את זה.

משה גפני: בתקציב אישרנו את זה.

משה גפני: אישרנו את מה שהבאתם.

משה גפני: עכשיו אתה מביא כסף חדש מתוך תקציב משרד הכלכלה.

עידו סופר: סליחה.

משה גפני: נו, באמת.

עידו סופר: אני רק מבקש לתקן.

עידו סופר: תקציב משרד הכלכלה - - -

משה גפני: מה לתקן?

משה גפני: מה יש לך לתקן?

משה גפני: זה היה בבסיס התקציב?

עידו סופר: א' - כן.

עידו סופר: ב' - תקציב משרד הכלכלה גדל.

עידו סופר: אפשר לעבור תכנית תכנית - - -

סתיו שפיר: אבל הסכום הזה לא כתוב בתקציב.

משה גפני: בסדר.

מיקי רוזנטל: אפשר לדעת את המספרים במקום - - -

עידו סופר: כן, אפשר לדעת.

מיקי רוזנטל: אז בוא תגיד מספרים.

מיקי רוזנטל: אתה אומר שזה גדל יחסית לשנת 2016?

עידו סופר: אז אני אדבר על תקציב הרשות להשקעות.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, רגע.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אמרת שהתקציב כולו גדל?

עידו סופר: כן.

מיקי רוזנטל: אז תגיד לנו את המספרים בבקשה.

משה גפני: כמה היה פעם וכמה יש היום.

סתיו שפיר: ואני יושבת מול המספרים של התקנה, איפה זה נמצא?

משה גפני: רגע, סתיו, זה אני שאלתי קודם.

עידו סופר: שנייה.

עידו סופר: לשאלתה של חברת הכנסת שפיר, 38400/17 זה התכנית להעלאת התכנית להעלאת הפריון בתעשייה.

עידו סופר: לשאלתו של חבר הכנסת גפני - - -

סתיו שפיר: אבל הסכומים האלה לא נמצאים בתכנית.

עידו סופר: 20 מיליון בהרשאה - אני מבקש ממך, תבדקי שוב - ושנה הבאה עוד 40 מיליון, שניהם בספר התקציב.

סתיו שפיר: לא אמרת 90 עכשיו?

עידו סופר: לא, הוא אמר 60.

עידו סופר: 90 הוא דיבר על מסלול אחר.

מיכל פינק: על מסלול פריון בתעשייה 60 מיליון ומסלול פריון במסחר ושירותים 30 מיליון, סך הכל 90 לפריון.

מיכל פינק: זה לא הראשון שדובר, זה השני.

סתיו שפיר: אז איפה נמצא ה-60 מיליון ואיפה נמצא ה-30 מיליון?

עידו סופר: אני אסביר.

סתיו שפיר: אגב, שניהם לא נמצאים ב - - -.

סתיו שפיר: איפה מתפרסם ספר התקציב המעודכן של האוצר?

סתיו שפיר: זה לא מה שמופיע.

משה גפני: הם לוקחים - - -

מיקי רוזנטל: אני יודע, הם רושמים תקציבים שהם לא ריאליים ואחר כך הם מעבירים את זה ואתה אומר - - -

סתיו שפיר: רק שנייה.

סתיו שפיר: אתם יודעים כמה אנחנו חייבים?

סתיו שפיר: אנחנו חייבים - - - למרכבה?

סתיו שפיר: אני יושבת מול המסמכים, מול אתר משרד האוצר, מול התקציב שפרסם משרד האוצר - - -

משה גפני: בסדר סתיו, רק שנייה, רק מילה.

סתיו שפיר: הנתונים האלה לא מופיעים שם.

סתיו שפיר: אני מבקשת מכם מספרי תקנות כדי לעקוב אחרי המספרים, זה לא אותם המספרים.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה רשות דיבור, אדוני יושב הראש?

משה גפני: לא.

משה גפני: אני רוצה קריאת ביניים.

סתיו שפיר: מה אני אמורה לעשות?

סתיו שפיר: איך ועדת הכספים אמורה לפקח על התקציב כשלא מופיעים מולנו המספרים האלה.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: סתיו, שנייה.

משה גפני: יאללה, באמת.

משה גפני: לא הכרתי אותך ככה.

סתיו שפיר: לא, - - -, באמת.

משה גפני: אני הכרתי אותך שאת - - -

סתיו שפיר: אנחנו שנים כבר מדברים על - - -

משה גפני: לא, את מבקשת רשות דיבור וזה.

משה גפני: תקציב משרד הכלכלה לשנת 2016 היה 3,000,716,593 מיליארד - - -

סתיו שפיר: תקרא את התקציב של תקנה 3840 - - -

משה גפני: רק שנייה, אבל אני לא יודע לקרוא מה שאני לא יודע.

עידו סופר: יושב ראש הוועדה, ברשותך.

משה גפני: רגע, אבל עם כל הכבוד יש פה רשות דיבור.

משה גפני: אנחנו לא צפון קוריאה.

משה גפני: 3,000,716,593.

משה גפני: תקציב משרד הכלכלה לשנת 2007 הוא 3,000,630,431.

משה גפני: היות ואני ומיקי רוזנטל לא למדנו ליבה, אז אנחנו נבקש ממישהו מחברי הוועדה שכן למד, האם מדובר בעלייה או בירידה של התקציב של משרד הכלכלה.

יעקב אשר: זה עולה או יורד?

משה גפני: מי שעולה או מי שיורד?

מיקי רוזנטל: אגב, אני אגיד לך ככה, זה היה התקציב המאושר, אבל התקציב בפועל היה - - -

דוד שטיינמיץ: לא, רגע, רבע.

דוד שטיינמיץ: קודם כל תקציב משרד הכלכלה בנוי משלושה סעיפים.

דוד שטיינמיץ: תחום 36, שזה מה שהקראת, 3.6. תחום 3.8, שוב, הוא לא משרד הכלכלה.

מיקי רוזנטל: נכון.

דוד שטיינמיץ: ויש את תחום 76 שהוא תחום מינהל אזורי פיתוח.

דוד שטיינמיץ: בתקציב שהקראת, 3.6, 90% משם זה התחומים שכבר עברו למשרד העבודה - - -

עידו סופר: וזה מזומן.

דוד שטיינמיץ: זה מזומנים, זה משרד העבודה, זה כל מעונות היום וההכשרות המקצועיות ושירות התעסוקה.

דוד שטיינמיץ: זה לא שייך אלינו.

דוד שטיינמיץ: התחום שלנו הוא תחום 38 - - - התקציב - - -

שי רינסקי: הגרף על הלוח זה - - - משרד הרווחה.

משה גפני: רגע, אבל למה אתם מעצבנים אותי סתם?

מיקי רוזנטל: לא, זה אסון.

משה גפני: אתה מדבר על הנושא של סעיף 38?

עידו סופר: כן.

עידו סופר: הרשאה להתחייב.

מיכל פינק: הגרף על הלוח זה - - - משרד - - -

משה גפני: לא, הלוח לא מעניין אותי.

משה גפני: מעניין אותי מה אישרתי.

משה גפני: אני הצבעתי בעד זה.

משה גפני: 38 – התקציב של שנת 2016 היה 2 מיליארד – תתקנו אותנו בגלל הליבה – 2.

משה גפני: 934 מיליארד זה היה התקציב בשנת 2016, בסעיף 38.

משה גפני: התקציב של שנת 2017 זה 2,000,654,242.

משה גפני: היות ואני לא יודע אם זה עלייה או ירידה, אז תגיד לי אם זו עלייה או ירידה.

דוד שטיינמיץ: גפני, אני אסביר לך מה.

דוד שטיינמיץ: אתה מסתכל - - -

משה גפני: אני מסתכל על מה שאישרנו.

עידו סופר: זה מזומן.

דוד שטיינמיץ: כמו שהשר אמר, התקציב שלנו הוא תקציב השקעה.

דוד שטיינמיץ: אנחנו לא מסתכלים על - - -

משה גפני: השר אמר שהתקציב ירד.

דוד שטיינמיץ: אנחנו מסתכלים על - - -

עידו סופר: הוא לא אמר.

משה גפני: אמר.

עידו סופר: לא אמר.

משה גפני: אמר.

משה גפני: אם הוא לא אמר, אז נכניס את זה בפרוטוקול.

משה גפני: הוא אמר.

משה גפני: התקציב נמוך יותר.

משה גפני: הוא אמר אני ממפלגתו של שר האוצר, אבל התקציב ירד.

עידו סופר: תן לי להתייחס בבקשה.

עידו סופר: אפשר להתייחס, יושב ראש הוועדה?

משה גפני: כן.

עידו סופר: ברשותך, תודה.

עידו סופר: עיסו סופר, רפרנט תעשייה ומסחר באגף התקציבים.

משה גפני: אנחנו עובדים אצלכם.

עידו סופר: קודם כל כפי שנאמר צריך להסתכל על ההרשאה להתחייב.

עידו סופר: המזומן אינו מייצג את היקף הפעילות.

עידו סופר: דבר שני, אם מעוניינים לעבור תכנית, תכנית, אני יכול להסביר את הגידול - - -

משה גפני: עידו, תקשיב לי רגע, אני אגיד לך למה אמרתי את זה.

עידו סופר: בבקשה.

משה גפני: בגלל שברגע שאמרת שזה בבסיס התקציב, מה שהמנכ"ל אמר ומה שאמרו החברים האחרים, אמרת בבסיס התקציב – אם בבסיס התקציב, זה מה שאנחנו אישרנו.

משה גפני: אנחנו לא יודעים מה עשיתם אחרי זה, אלא אם כן - - -

עידו סופר: בבקשה, בהחלט.

עידו סופר: אני מדבר - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: תקשיב.

משה גפני: אתה חסר סבלנות יותר מגפני.

משה גפני: אם המציאות היא שאם אתה מדבר על תוספות שהבאתם וישבתם עם השר ועם המנכ"ל ועם הפקידים, בסדר.

משה גפני: אבל מכיוון שאמרת שאישרתם את זה בבסיס התקציב, בבסיס התקציב יש ירידה, נקודה.

עידו סופר: נכון.

משה גפני: בכל סעיף שאתה מסתכל ולא רק בגלל שעבר למשרה העבודה והרווחה.

משה גפני: גם סעיף 38 ירד.

דוד שטיינמיץ: בסעיף 38 צריך להסתכל גם על הקצאה - - -

משה גפני: בסדר, תגנו על זה, בסדר.

דוד שטיינמיץ: המזומן - - -

משה גפני: אתם פוחדים מאגף התקציבים.

דוד שטיינמיץ: לא.

משה גפני: כן.

משה גפני: מה לא? יש כאלה שאומרים לי את זה בגלוי.

עידו סופר: חבר הכנסת גפני, אני יכול לדבר על עובדות.

משה גפני: בטח.

עידו סופר: אפשר להביע ביקורת, אבל עובדות אני יודע, בסדר?

משה גפני: עוד מעט תגידו - - -

עידו סופר: אז במסגרת התקציב לשנים 2017-2018 ניתנו תוספות.

עידו סופר: כלי הסיוע לייצוא הוגדלו ב-100 מיליון, 50 מיליון בכל שנה.

משה גפני: איפה, איפה?

עידו סופר: יש מסלול חדש - - -

משה גפני: איפה זה בסדר?

דוד שטיינמיץ: אני אראה לך את זה.

דוד שטיינמיץ: זה בהרשאה להתחייב, לא במזומנים.

סתיו שפיר: אבל איפה רואים את זה?

עידו סופר: אם תסתכלו - - -

משה גפני: תסתכל.

דוד שטיינמיץ: תראה, מאז מלפני 4 שנים, - - -

משה גפני: זה לא מה שהוא אמר.

דוד שטיינמיץ: - - - הירוקים.

דוד שטיינמיץ: כתוצאה מזה אפשר לראות- - -

משה גפני: טוב, עם כל הכבוד, שטיינמיץ, למשרדים עכשיו אין רשות דיבור.

משה גפני: עכשיו משרד האוצר.

מיקי רוזנטל: לא, וזה גם בדיוק הבעיה שלנו.

מיקי רוזנטל: למה אנחנו עושים את כל הדיון הזה?

מיקי רוזנטל: אתם הייתם צריכים להעביר לנו את הלוח על שינויו.

עידו סופר: אני?

מיקי רוזנטל: המשרד.

מיקי רוזנטל: בשביל מה אנחנו עושים את הדיון הזה?

מיקי רוזנטל: אנחנו ועדת כספים.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים מסד של נתונים לדבר ולא - - -

עידו סופר: ביקשתם לענות על שאלות.

עידו סופר: אם יש שאלות ממוקדות, בשמחה.

משה גפני: לא, לא, עידו, אנחנו חברים טובים, הכל בסדר.

משה גפני: תגיד בקצרה, אנחנו צריכים לסיים את הדיון.

משה גפני: בסוף הדיון אני אחזור - - -

סתיו שפיר: גפני, אפשר בבקשה הערה?

משה גפני: כן, אבל רק שנייה, רק תני לי להשלים את המשפט.

סתיו שפיר: אבל רק - - -

משה גפני: אני אשכח אחר כך מה רציתי.

סתיו שפיר: אתה לא תשכח, אני בטוחה.

סתיו שפיר: תשמע, אנחנו מקיימים פה דיון ופעם אחר פעם מגיעים לדיונים, וסוף סוף התכבדנו לקיים כזה דיון שיש בו את ההנהלה של המשרד, את הצוות הבכיר ביותר ואת השר.

סתיו שפיר: לא מופיע בפני חברי הכנסת כרגע ובפני הציבור, שום מסד נתונים שאפשר לעמוד מולו.

סתיו שפיר: אני יושבת מול מסד הנתונים הקיים במחשב.

סתיו שפיר: הנתונים שהם אומרים הם - - -

משה גפני: סתיו, את הגעת מאוחר.

סתיו שפיר: סליחה, אני הייתי פה מ - - -

משה גפני: אז לא הקשבת.

סתיו שפיר: הקשבתי מצוין.

סתיו שפיר: אני יושבת פה מול הנתונים של משרד הכלכלה ומול הנתונים של משרד האוצר.

סתיו שפיר: הנתונים שם אומרים לנו - - -

משה גפני: אני מסכים איתך.

סתיו שפיר: שנייה.

סתיו שפיר: שאני בטוחה שהם צודקים, אבל הנתונים שהם אומרים לנו, הם לא משקרים, הם פשוט לא הנתונים שמופיעים באתר שלהם ובאינטרנט ולא באתר של משרד האוצר.

סתיו שפיר: יש פה בעיה.

סתיו שפיר: אנחנו, כדי לעשות פיקוח תקציבי – זה לא מספיק רק הכותרת הגדולה של כמה המשרד קיבל השנה.

סתיו שפיר: אנחנו צריכים לנבור עמוק בתוך הסעיפים, להבין מה עובד ומה לא עובד.

סתיו שפיר: להסתכל על תכניות העבודה של המשרד ולהבין איפה הן לא התממשו ולמה הן לא מתממשות ומה היעדים שלהם ולבחון אותם מול המספרים האמיתיים.

סתיו שפיר: כשאין לנו את המידע הזה, אי אפשר - - -

משה גפני: טוב, חברת הכנסת סתיו שפיר תשובה - - -

סתיו שפיר: אי אפשר להתייחס אליהם.

סתיו שפיר: הדיון יהיה סתם.

משה גפני: אלף אני מסכים עם כל מה שאמרת.

סתיו שפיר: תודה.

משה גפני: על לא דבר.

סתיו שפיר: רק בשביל זה היה שווה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ב', העלינו את העניין הזה בתחילת הישיבה הזאת.

משה גפני: אמרנו יש התקדמות, אנחנו דנים עכשיו על משרד שלישי, יש התקדמות.

משה גפני: אצל המשרדים הקודמים לא היה גם את הנתונים האלה.

משה גפני: לא מספיק, אנחנו לא מבקשים את העניין הזה, אנחנו רוצים גם למסד אותו ולכן אנחנו רוצים את הנתונים התקציביים שעליהם את מדברת, כדי לפקח על הנתונים התקציביים.

משה גפני: ביקשתי גם לגבי העניין הזה ואת זה אני הולך לבקש בסוף הישיבה, שהיא כבר עכשיו מתקרבת לסיומה, אני אבקש את הנתונים התקציביים.

משה גפני: גם את השינויים בתקציב המשרד, גם כמה כסף יש בכל סעיף על שינוייו, למה אנחנו צריכים לעשות העברות בעניין הזה.

משה גפני: המשרד הבא שיבוא לכאן, סיכמנו.

משה גפני: מיקי רוזנטל ייתן בכתב – את יכולה גם להוסיף את הדברים האלה – איזה נתונים אנחנו מבקשים מהמשרד או מהשר, כשהוא מגיע.

משה גפני: את הנתונים האלה אנחנו נבקש מן המשרד - - -

סתיו שפיר: גפני, אבל רק נקודה קטנה.

סתיו שפיר: כל הנתונים האלה שאנחנו מבקשים, שזה מספרי תקנות, שזה ביצוע, שזה ביצוע לשנה שעברה וכדומה, אלה נתונים שאמורים כבר להיות מפורסמים באתר של האוצר.

סתיו שפיר: זה כבר אמור להיות קיים, לא רק לבקשת חברי ועדת הכספים - - -

משה גפני: טוב, בסדר.

סתיו שפיר: ובטח שלא בחוברת כזאת, שאי אפשר אחר כך לעשות בה השוואות ולבדוק איפה באמת המספרים - - -

משה גפני: בסדר, בסדר, טוב.

משה גפני: אני רק אומר לך - - -

סתיו שפיר: אנחנו ב-2017, אנחנו לא יכולים לעבוד עם דפים כאלה, באמת.

משה גפני: בסדר.

סתיו שפיר: השר, במקרה הוא רואה חשבון, אני מניחה שהוא לא עובד עם חוברות כאלה ש - - -

משה גפני: בסדר, אני מסכים איתך, את לא צריכה להאריך בעניין הזה.

משה גפני: עידו, הבמה לרשותך.

סתיו שפיר: גפני, אני מבקשת שתבקש ממשרד האוצר, אחרי שנה וחצי של תחנונים שיתנו לנו גישה, רק לחברי ועדת הכספים, גישה למערכת מרכבה.

משה גפני: אני חשבתי כל הזמן שאת לא מרגישה טוב או משהו.

משה גפני: אנחנו כבר מדברים שנה ולא אמרת את המילה מרכבה.

סתיו שפיר: שנוכל להסתכל על הנתונים וזה יחסוך למשרד האוצר הרבה מאד זמן בלהעביר אלינו את הנתונים האלה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תשמעי, אני מציע באותו זמן שאת מבקשת שהם יתנו לך את הנתונים מהמרכבה, תבקשי גם שהמשיח יבוא.

משה גפני: אני לא יודע מה יגיע קודם.

סתיו שפיר: לבקש גישה למערכת התקציבית זה כזה דבר גדול?

משה גפני: משרד האוצר.

משה גפני: בסדר.

סתיו שפיר: באמת.

סתיו שפיר: - - - מחשב ומערכת, מה הסיפור הגדול?

יעקב אשר: היא מבקשת אם אפשר שבמחשב כף היד תהיה לכל אחד - - -

סתיו שפיר: אף פעם לא הצלחתי לשמוע, אפילו פעם אחת, תשובה אחת מוצדקת - - -

משה גפני: הם לא רוצים שתדעי.

סתיו שפיר: ולמה אי אפשר לתת גישה למרכבה.

סתיו שפיר: אפילו לא פעם אחת.

משה גפני: טוב.

סתיו שפיר: כאילו מדובר באיזה מכשיר סודי.

סתיו שפיר: מה זה?

משה גפני: תתעלם מההשמצות נגד משרד האוצר.

משה גפני: תגיד עכשיו את דבריך בעניין של משרד הכלכלה ואני רוצה לסכם את הדיון.

עידו סופר: אני רגיל.

סתיו שפיר: וגפני, ממך זה בכלל מפתיע.

סתיו שפיר: למה אתה לא רוצה לקבל תשובות?

משה גפני: אני רוצה.

סתיו שפיר: אז תבקש מהם.

משה גפני: אני אבקש.

משה גפני: למה, לא ביקשתי עד עכשיו?

סתיו שפיר: למה שלוועדת הכספים לא תהיה גישה?

סתיו שפיר: אני אפילו לא חברת ועדת הכספים.

סתיו שפיר: למה שלוועדת הכספים לא תהיה גישה?

משה גפני: לא משנה, מה זה משנה?

משה גפני: אני מכבד אותך כמו שאת כן חברה.

סתיו שפיר: רק לחברי הוועדה אני אומרת, למה לא?

משה גפני: טוב, בסדר.

משה גפני: אני אגיד לך אחרי זה בצד למה הם לא נותנים.

סתיו שפיר: כי אתה יודע שהנתונים שם יהיו שונים מאד ממה שמוסרים לנו פה בוועדה.

משה גפני: אוקיי, עידו, בבקשה.

עידו סופר: בסדר גמור.

עידו סופר: אני יודע להגיד את האמת, בסדר?

עידו סופר: כל דבר שאני אומר לכם, מתחייב שמה שאני אומר זו האמת.

משה גפני: מה שנכון נכון.

עידו סופר: נכון, טוב, לא טוב, זה משהו אחר.

עידו סופר: נכון זה בטוח יהיה.

משה גפני: אז למה אתם לא נותנים לה את מרכבה?

משה גפני: למה?

מיקי רוזנטל: תגיד את האמת.

משה גפני: תגיד את האמת.

סתיו שפיר: לא, אני שמחה שזה מצחיק.

עידו סופר: דבר ראשון אני לחלוטין מסכים עם חברת הכנסת שפיר, שהדיון צריך להיות על נתונים והוא צריך להיות על בדיקת אפקטיביות ועמידה ביעדים.

מיקי רוזנטל: כן, נכון והיא מבקשת את זה עוד פעם ועוד פעם.

עידו סופר: דבר שני, אם אנחנו מסתכלים על תקציב הרשאה להתחייב של המשרד, אנחנו רואים שכן היה גידול בשנים 2017-2018, כפי שאמר דוד שטיינמיץ וכפי שאמר אגב השר.

עידו סופר: הוא אמר שהגידול היה יכול להיות יותר גדול, אבל זאת שאלה אחרת.

עידו סופר: אם אנחנו מסתכלים על סחר חוץ, ניתנו תוספות הן לכלי הסיוע, הן לתקציבו של מכון הייצוא והן לקרנות בין לאומיות, שניתן לפרט בהמשך.

עידו סופר: יש מסלול חדש להעלאת הפריון בתעשייה המסורתית, שאכן כפי שציינו גם חברי הכנסת, אנחנו כעת מסתכלים על התעשייה המסורתית, אנחנו רואים פעלי פריון וזה אחד הדברים שכיום אנחנו מסתכלים עליהם כיעד להעלאה - משרד האוצר, משרד הכלכלה יחד.

עידו סופר: יש מסלול מקביל להעלאת הפריון אצל מר רן קיוויתי ל-30 מיליון, שזה לתחום המסחר והשירותים.

עידו סופר: יש 80 מיליון חדשים עבור הנגב המזרחי, כפי שציין גם המנכ"ל, מכון לייצור מתקדם, מכון לחדשנות המזון שהוקמו בצפון וגם גידול במענקים לחיבור מפעלי תעשייה לגז טבעי.

עידו סופר: ולכן, כשמסתכלים ומשווים בתכניות השונות בין הרשאה להתחייב להרשאה להתחייב, רואים שקיים גידול גם בתקציב המקורי וגם בתקציב העל"ש.

עידו סופר: אגב, נעשו איחוד של תכניות ולכן יכול להיות שאתם רואים נתונים, קצת קשה ההשוואה בעין בין 2016 ל-2017.

עידו סופר: הדבר נועד בין היתר לתת גם יותר גמישות למשרד בעבודתו מול החשב.

סתיו שפיר: זה נורא נחמד.

סתיו שפיר: ככה גם אי אפשר לעקוב בכלל אחרי - - -

משה גפני: לא, חברים, אנחנו סיימנו.

משה גפני: אני לא יכול.

עידו סופר: אם יש שאלות ממוקדות אני אשמח לענות.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: רק אביב מחזור – תגיד מה - - -

סתיו שפיר: תראו לי חברה אחת, חברה אחת שמתנהלת ככה.

עידו סופר: באיזה צורה?

סתיו שפיר: אי אפשר לעקוב ב - - -

משה גפני: סתיו, לא, אני לא ממשיך את זה.

משה גפני: אי אפשר.

משה גפני: היה צריך לסיים כבר בשעה שתים עשרה וחצי.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה דיונים שיתמשכו פה כל הזמן.

משה גפני: לגבי אביב מחזור, בבקשה.

עידו סופר: אני אבקש להתייחס אחרי הדיון הזה.

עידו סופר: אני אבוא לעדכן אותך.

משה גפני: לא, לוועדה.

משה גפני: אתה יכול להגיד לי מתקדם, לא מתקדם?

משה גפני: הולך, לא הולך?

משה גפני: תגידו, ריבונו של עולם.

עידו סופר: יש לנו רעיון בנוגע לאכיפה מיידית של החוק, שאמורה לתת מענה למפעל.

עידו סופר: אני אשמח לפרט - - -

משה גפני: אני דיברת עם מנהל המפעל?

עידו סופר: דיברתי איתו.

משה גפני: אז למה אתה לא יכול להגיד?

עידו סופר: דיברתי גם איתך, יושב ראש הוועדה.

משה גפני: נכון, דיברת איתי, אבל למה אתה לא יכול להגיד לוועדה?

משה גפני: מה, אתה תגיד לי אחר כך?<

עידו סופר: לגבי אביב מחזור - - -

משה גפני: כן, רבותי, נו, באמת,

עידו סופר: להבנתנו וכפי שדיברתי גם עם בעל המפעל, במידה והחוק היה נאכף כיום ובאמת 80% ממכלי הפלסטיק היו ממוחזרים אצלו, אז המפעל לא היה זקוק לסיוע.

עידו סופר: כיום בפועל ממה שהבנתי ממשרד הגנת הסביבה, מדובר על 30% בלבד ולכן אנחנו צריכים לחשוב על אכיפה מיידית גם בעזרת הוועדה ולאחר מכן כמובן - - -

משה גפני: המפעל ייסגר.

עידו סופר: המפעל לא ייסגר אם אנחנו נפעל ביחד בעניין הזה.

משה גפני: מה זה נפעל?

משה גפני: לכם גם הייתה פגרה מרוכזת?

משה גפני: למה זה לא נעשה עד עכשיו?

משה גפני: עידו, אי אפשר ככה.

עידו סופר: אני אשמח להרחיב לאחר הדיון בבקשה.

משה גפני: תאמין לי, אם אני הייתי עוזב את הכנסת הייתי הולך לעבוד באגף התקציבים, לחלק תה.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: אני לא מבין.

משה גפני: אנחנו רותחים מזעם על העניין הזה.

משה גפני: המשרד להגנת הסביבה מוכן לסייע להם.

משה גפני: בקרן הניקיון יש מיליארדים.

משה גפני: אז אם אתה בא ואתה אומר אני לא רוצה, אני משרד האוצר יושב בוועדה, אני לא רוצה להעביר לשם כסף בגלל שזה מפעל פרטי, כל הדברים שלכם שהם נשמעים יפה, אבל הייתי אומר אנחנו כבר ביצענו, הכנו אכיפה, עשינו את הפעולות האלה.

משה גפני: אתה לא מביא - - - נקיות.

משה גפני: אתה לא עשית עוד כלום.

עידו סופר: זה לא מדויק.

משה גפני: טוב, אז תגיד לי.

עידו סופר: אני ארחיב אחר כך.

עידו סופר: זה לא מדויק.

משה גפני: טוב, רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון.

משה גפני: אדוני המנכ"ל ורבותי וגברותי, הפקידות הבכירה של משרד הכלכלה, אנחנו התרשמנו מאד לטובה.

משה גפני: אני מבקש שתעבירו את הנתונים שאתם יכולים להעביר.

מיקי רוזנטל: כן, אנחנו הזכרנו פה כמה וכמה נתונים, שלא נחזור עליהם עכשיו, אבל אנחנו מבקשים אותם.

משה גפני: כן, בדיוק.

משה גפני: שי, אתם תעבירו את זה.

שי רינסקי: אין בעיה.

משה גפני: אני גם לוקח את זה באופן כזה שאם אתם מעבירים את הנתונים האלה, אנחנו גם נעבד אותם, חוץ מהנושא של החשיבה אצלנו על משרד הכלכלה, למשרדים הבאים.

מיקי רוזנטל: וגם בפגישה הבאה אתכם נוכל לראות מה אתם הבטחתם ואיפה אנחנו עומדים.

משה גפני: זה הולך לכיוון שיכול להיות אפילו שזה בסוף ייכנס לתקנון, זאת אומרת אז המצב הוא שונה.

משה גפני: בינתיים אנחנו עושים את זה היי-לוט.

משה גפני: אנחנו שמחים על העניין.

מיקי רוזנטל: כן, תודה שבאתם, באמת.

משה גפני: אנחנו מודים לשר, אנחנו מודים למנכ"ל, אנחנו מודים לפקידות הבכירה של משרד הכלכלה.

משה גפני: אנחנו מודים לבכירות הבכירה של משרד האוצר.

משה גפני: הם נותנים לנו כל הזמן תשובות שמזה אנחנו-.

עידו סופר: אחרי הדיון.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני מודה לכם רבותי, תודה רבה.

משה גפני: הפסקה חמש דקות.

משה גפני: רגע, איל קציר הדובר של הוועדה עוזב אותנו.

מיקי רוזנטל: מה?

מיקי רוזנטל: בהצלחה.

משה גפני: הולך להיות אחראי על הדוברות בכל הוועדות.